Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Буланов О.М. звернувся до суду з уточненою позовною заявою, яку мотивує тим, що між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк» був укладений 28.08.2007 кредитуй договір № 114-0011012/ФКВ-08, та був укладений 28.08.2007 договір іпотеки № 114-0011012/Zфквіn-08. Право вимоги за вказаним кредитним договором та договором іпотеки було відступлено новому кредитору ПАТ "Дельта Банк". [PERSON] нещодавно дізналася, що її квартира, за адресою: [ADDRESS] , перейшла у власність іншій особі (юридичній особі), а саме до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОю ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "2X2 ФІНАНС". Останнім кредитором та іпотекодержателем є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», код ЄДРПОУ: 39493634, яким укладено спірний правочин ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "2X2 ФІНАНС" про продаж нерухомого майна, а саме: квартири за адресою:, [ADDRESS] , в порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», від 27.10.2021. [PERSON] отримала інформаційну довідку, номер інформаційної довідки, згідно якої стало позивачці відомо, що на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано право власності приватним нотаріусом Пономарьовою Д.В., Київський міський нотаріальний округ, на підставі договору купівлі-продажу, 27.10.2021 за новим власником: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «2X2 ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 38618785, країна реєстрації: Україна. Вона була іпотекодавцем, а Іпотекодержателем було ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», код ЄДРПОУ: 39493634, відносно квартири, житлової нерухомості: [ADDRESS] , але в даний час за рахунок продажу квартири не було в повному обсязі погашено кредитну заборгованість, так як вказану квартиру було реалізовано за ціною 200000 грн. Таким чином, позивачка була позбавлена права власності на єдине житло (іпотечну квартиру), де вона мешкає наразі з малолітньою дитиною. На момент вчинення правочину, квартира позивачки була в забороні відчуження та на спірну квартиру було накладено та зареєстровано обтяження, на що уваги не звернула нотаріус та не перевірила важливу інформацію з реєстру нерухомого майна. У зв`язку з цим просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.10.2021 щодо квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., укладений між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "2X2 ФІНАНС" (ТОВ "2X2 ФІНАНС"), ЄДРПОУ 38618785, та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА», код ЄДРПОУ: 39493634, та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., індексний номер: 61193091 від 27.10.2021 щодо державної реєстрації права власності квартири за адресою: [ADDRESS] , за ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "2X2 ФІНАНС" на підставі договору купівлі-продажу від 27.10.2021; витребувати з чужого незаконного володіння ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "2X2 ФІНАНС" (ТОВ "2X2 ФІНАНС"), ЄДРПОУ 38618785, місцезнаходження юридичної особи, Україна, 04050, місто Київ, ВУЛИЦЯ МЕЛЬНИКОВА, будинок 12, на користь [PERSON] квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «2х2 Фінанс», якому надсилалася копія позовної заяви з додатками відзив на позов не подав. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», якому надсилалася копія позовної заяви з додатками відзив на позов не подав. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д.В., якій надсилалася копія позовної заяви з додатками пояснень на позов не подала. Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, якому надсилалася копія позовної заяви з додатками пояснень на позов не подав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, копію спадкової справи № 51/2020, заведеної 22.10.2020 за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку. За ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТОВ «Український промисловий банк» 28.08.2007 був укладений кредитний договір № 114-0011012/ФКВ-08 та був укладений 28.08.2007 договір іпотеки № 114-0011012/Zфквіn-08 (а.с. 13-25). 27.10.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "2X2 ФІНАНС" було укладено договір купівлі продажу нерухомого майна, в порядку ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», з якого вбачається, що квартира, за адресою: [ADDRESS] , перейшла у власність до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "2X2 ФІНАНС" (а.с. 26-27). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 288151127, від 02.12.2021 вбачається, що 05.11.2015 було накладено арешт на нерухоме майно, а саме квартиру, за адресою: [ADDRESS] , а 14.07.2016 було накладено арешт на нерухоме майно, а саме будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28-29). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки: 287292058, від 29.11.2021 вбачається, що 27.10.2021 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "2X2 ФІНАНС" стало власником квартири, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 30-32). З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку за № 14.03-08/90045 від 29.11.2021 вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , 1982 р.н., та її донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 33). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека як різновид застави, предметом якої є нерухоме майно, - це вид забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, передбаченому цим Законом. За правилами ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Відповідно до ст. 589 ЦК України, ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. У ч.ч. 1, 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст. 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 цього Закону. Отже, за змістом частини першої статті 12, частини першої статті 33 та статті 35 Закону реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише тоді, якщо останнє невиконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Недотримання цих правил є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки. Матеріали справи не містять належного підтвердження про те, що [PERSON] направлялася вимога про виконання порушеного зобов`язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Враховуючи викладене вище, а також відсутність належних доказів направлення повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання та отримання вказаного повідомлення [PERSON] , суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу від 27.10.2021. Ч. 1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ч. 1 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором є, окрім інших, нотаріус. Ч. 4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , від 27.10.2021, за таких обставин вимога про скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. щодо державної реєстрації права власності квартири є похідною від вимоги про визнання договору купівлі - продажу недійсним та підлягає задоволенню судом. Згідно зі статтею 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Отже, при передачі об`єкта нерухомості в іпотеку, іпотекодавець не втрачає право власності на це майно, лише має місце обмеження щодо розпорядження таким майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК України. Отже, особа, яка вважає, що договором купівлі-продажу нерухомого майна порушуються її права як власника або законного користувача цього майна, має право на витребування цього майна від останнього набувача, що і є належним способом захисту її порушеного права. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача (подібний за змістом підхід сформулював Верховний Суд України у висновку, викладеному у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14). Для такого витребування оспорювання правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. Отже, правова мета віндикаційного позову полягає у поверненні певного майна законному власнику як фактично, тобто у його фактичне володіння, так і у власність цієї особи, тобто шляхом відновлення відповідних записів у державних реєстрах. Враховуючи той факт, що суд дійшов висновку про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири 27.10.2021, за таких обставин, суд приходить до висновку, що квартира вибула з володіння позивача не з її волі, а відтак вимога позивача про витребування квартири підлягає задоволенню судом. Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про задоволення вимог позивача. Згідно ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь держави судовий збір, пропорційно до частки задоволених позовних вимог з кожного. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «2х2 Фінанс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» на користь [PERSON] в дольовому порядку судовий збір за розгляд справи 1816 грн, тобто по 908 грн з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved