Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просить ухвалити рішення, яким: - визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним; - встановити опіку над [PERSON] , [INFO] , та призначити [PERSON] його опікуном. Заявлені вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] народився рідний брат заявника [PERSON] . У 2020 році останній захворів на психічну хворобу, у зв`язку з чим проходив лікування у КЗ «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер», де перебуває на обліку. Заявник стверджує, що [PERSON] обмежений у здатності до орієнтації, спілкування, контролю над своєю поведінкою. На переконання заявника, захворювання брата свідчить про хронічний стійкий психічний розлад, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За станом здоров`я [PERSON] потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до довідки МСЕК від 08 листопада 2021 року [PERSON] встановлено безстроково першу групу інвалідності, загальне захворювання. Згідно з довідкою КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи», останній потребує направлення до будинку-інтернату. З огляду на вищевикладене, заявник вважає, що [PERSON] необхідно визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Так як [PERSON] є рідним братом заявника, інших близьких родичів не має, [PERSON] вважає, що опікуном повинен бути саме він. Визнання [PERSON] недієздатним необхідне для встановлення над ним опіки, а також забезпечення реалізації його майнових і немайнових прав та інтересів, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду. Згідно із ст. 33 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України, було визначено головуючу суддю Миколаєнко Т.А. /а.с. 12/. Протоколом попереднього відбору присяжних від 25 листопада 2021 року присяжними визначено [PERSON] та Єкатериніну Л.О. /а.с. 13/. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 29 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 22 грудня 2021 року /а.с. 14-15/. 22 грудня 2021 року у зв`язку з неявкою учасників справи проведення розгляду справи було відкладено до 26 січня 2022 року. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 26 січня 2022 року в справі призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального некомерційного закладу «Черкаська обласна психіатрична лікарня» Черкаської обласної ради. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено /а.с. 51-53/. 30 травня 2022 року з експертної установи надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 130 /а.с. 63-67/. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А. від 31 травня 2022 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання на 12 липня 2022 року /а.с. 68/. Ухвалою суду від 12 липня 2022 року здійснено заміну раніше визначеної автоматизованою системою документообігу суду присяжної Єкатериніної Л.О. та передано справу до канцелярії суду для проведення повторного автоматичного розподілу для визначення іншого присяжного. Розгляд справи відкладено до 10 серпня 2022 року /а.с. 76-77/. Протоколом попереднього відбору присяжних від 13 липня 2022 року присяжною визначено Ведмеденко М.В. /а.с. 79/. 10 серпня 2022 року у зв`язку з неявкою присяжної [PERSON] проведення розгляду справи відкладено до 25 серпня 2022 року. Ухвалою суду від 25 серпня 2022 року здійснено заміну раніше визначеної автоматизованою системою документообігу суду присяжної Ведмеденко М.В. та передано справу до канцелярії суду для проведення повторного автоматичного розподілу для визначення іншого присяжного. Розгляд справи відкладено до 10 жовтня 2022 року /а.с. 94-95/. Протоколом попереднього відбору присяжних від 25 серпня 2022 року присяжною визначено [PERSON] /а.с. 97/. Відповідно до абзацу 2 частини 12 статті 33 ЦПК України у разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження. Слід зазначити, що на час зміни складу суду розгляд справи по суті розпочато не було. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, у якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав їх задоволенні /а.с. 101/. Представник заінтересованої особи Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області Ірина Кибукевич також скерувала на офіційну електронну адресу суду заяву, у якій просила розгляд даної справи здійснювати за відсутності представника Червонослобідської сільської ради, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечувала /а.с. 45/. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що \~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин, враховуючи належне повідомлення всіх осіб, які беруть участь у справі, про дату, час та місце проведення розгляду справи, суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності осіб, які не з`явились, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з частиною 1 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Беручи до уваги думки учасників справи, викладені ними у поданих до суду письмових заявах, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 30 квітня 1966 року та серії [NUMBER] від 16 квітня 1960 року /а.с. 2, 3/. Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 352693 від 08 листопада 2021 року підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю І групи «Б» з 27 жовтня 2021 року, інвалідність установлена безтерміново /а.с. 10/. Згідно з довідкою для направлення інваліда в будинок-інтернат, виданою КЗ «Черкаський обласний центр медико-соціальної експертизи ЧОР», 08 листопада 2021 року [PERSON] , [INFO] , був оглянутий спеціалізованою психіатричною медико-соціальною експертною комісією, яка дійшла висновку, що за станом здоров`я він може знаходитись у будинку-інтернаті /а.с. 11/. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 130 від 05 травня 2022 року у [PERSON] , [INFO] , виявляються прояви хронічного стійкого психічного розладу у формі органічного розладу особистості алкогольного і судинного ґенезу з вираженими інтелектуально-мнестичними розладами, розладами афективної сфери і психопатоподібними проявами (F-07.0 за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), та психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю ІІІ ступеню з проявами алкогольної деградації, на теперішній час утримання в умовах, що виключають вживання (F-10.21 за МКХ-10), через що на теперішній час [PERSON] нездатний усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, і за своїм психічним станом та зважаючи на те, що [PERSON] являється нетранспортабельним (лежачим хворим), він не має фактичної можливості з`явитися у судове засідання та надавати пояснення по справі /а.с. 64-66/. За приписами статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Частиною 3 статті 296 ЦПК України передбачено, що заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Відповідно до частини 3 статті 297 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України. Так, за змістом частини 1 статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до частини 1 статті 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Враховуючи викладене,\~оскільки судом\~встановлено обставини,\~які свідчать\~про наявність\~у [PERSON] , [INFO] , психічного захворювання, внаслідок якого він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується відповідним висновком судової експертизи, суд вважає вимоги заявника у цій частині законними, обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а, отже, такими, що підлягають до задоволення. Щодо вимог заявника про призначення його опікуном [PERSON] , суд зазначає наступне. Згідно із статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів, зокрема, повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Статтею 58 ЦК України передбачено, що опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. \~За змістом статті 62 ЦК України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника. За нормами частин 2 5 статті 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. В силу частини 1 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. 26 січня 2022 року від Опікунської ради Червонослобідської сільської ради на адресу суду надійшло подання, відповідно до якого, у разі визнання [PERSON] недієздатним, Опікунська рада просить призначити заявника [PERSON] опікуном над братом [PERSON] /а.с. 43/. Під час\~розгляду справи\~судом не\~встановлено обставин,\~які б\~свідчили про\~неможливість призначення\~опікуном над [PERSON] , [INFO] , заявника у справі [PERSON] , [INFO] . Крім того, сам заявник виявив бажання здійснювати опіку над своїм братом [PERSON] . Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для повного задоволення заявлених вимог. Відповідно до положень частини 6 статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи зазначені вище норми чинного законодавства, суд визначає строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною у два роки з дня набрання рішенням суду законної сили. За змістом частини 2 статті 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною, відносяться на рахунок держави. Враховуючи наведене та

Outcome: approved