Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

29.04.2022 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.09.2019. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] у с.Мігово Старосамбірського району Львівської області померла мати позивача, [PERSON] . За життя 20.04.2006 спадкодавець склала заповіт, згідно якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, заповіла у власність [PERSON] . Позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. У зв`язку з наведеним, з метою захисту своїх спадкових прав, позивач звернувся до суду з даним позовом. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2022 справа передана для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 01.07.2022 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. В підготовче судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте у позовній заяві просив справу розглянути за його відсутністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте на адресу суду надійшла заява, в якій представник відповідача просить справу розглядати у їх відсутності, проти позову не заперечує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог статей 200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.09.2019 відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с.7). Згідно копії заповіту, посвідченого 20.04.2006 секретарем виконкому Княжпільської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованим за №37, [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право після смерті, заповіла [PERSON] - позивачу у справі (а.с.6). Спадкоємців до обов`язкової частки у спадщині судом не встановлено. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №152/2019, заведеної Старосамбірською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини, окрім позивача, ніхто не звертався. Як вбачається з виписки №461 від 11.04.2017 з погосподарської книги №2, виданої виконкомом Княжпільської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, [PERSON] дійсно являлась власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] . Відповідно до довідки Самбірського МБТІ від 20.04.2022 №508, згідно записів реєстрових книг та матеріалів інвентаризаційних справ, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] - станом на 01.04.2008 не зареєстровано. Із матеріалів вищевказаної спадкової справи також відомо, що позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок, оскільки ним не подано оригіналу правовстановлюючого документа на дане майно. Таким чином, через відсутність правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернувся до суду із зазначеним позовом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно із частиною 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України). Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно статті 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (частина 1 статті 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (пункт 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, з огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця [PERSON] належне їй право власності на житловий будинок, перейшло за загальними правилами спадкування за заповітом до [PERSON] (позивача у справі). Однак, оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане нерухоме майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Отже, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved