Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

07.09.2022 [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом у якому просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 103271,75 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 07.04.2017 по 24.06.2022 перебував у трудових відносинах з відповідачем. Позивач звільнився з роботи за власним бажанням. На день звільнення відповідач нарахував позивачу заборгованість з заробітної плати у сумі 103271,75 грн, але виплатити її відмовився. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними та такими що порушують його права. У зв`язку з зазначеним змушений звернутися до суду з вимогою про стягнення на його користь з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати. Ухвалою суду від 08.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, слухання справи призначено на 10:00 11.10.2022. У судове засідання призначене на 11.10.2022 позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву та клопотань про відкладення розгляду справи до суджу не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Технолог» з 07.04.2017 по 23.06.2022, та звільнився за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с. 3). Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України та ЗУ «Про оплату праці». Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 1\~ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч. 1 ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Технолог» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Як вбачається з доданої до позову позивачем довідки про заборгованість з виплати заробітної плати виданої йому відповідачем, станом на 27.06.2022 заборгованість становить 103271,75 грн.(а.с.4), надану довідку відповідачем не спростовано, доказів сплати заборгованості станом на час розгляду справи відповідачем не надано. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в розмірі 103271,75 грн. Оскільки позивачі у справах про стягнення заробітної плати відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору, на підставі ч. 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. за вимогу про стягнення заробітної плати.

Outcome: approved