Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

У липні 2022 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником 2/4 частини квартири [ADDRESS] та в серпні 2021 року з державного реєстру речових прав їй стало відомо про перебування квартири під арештом, який був накладений Корольовським відділу державної виконавчої служби. Житомирського міського управління юстиції. На її звернення до Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) листом від 18.10.2021 року її повідомлено про накладення арешту на майно боржника, однак визначити в межах якого виконавчого провадження накладено арешт не вбачається можливим, оскільки згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 18.10.2021 року відсутні відомості про виконавче провадження в межах якого накладено арешт. Крім того, оригінали Журналів реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження за 2009-2010 роки знищено відповідно до акту від 26.02.2014 року й неможливість зняття арешту через відсутність таких повноважень. Тому позивач просить зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна [PERSON] , а саме: квартири [ADDRESS] , що було накладено на підставі постанови державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ АА № 979800, виданої 10.02.2009 року, та внесено до державного реєстру прав та обтяжень за № 8454982. У судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до суду подала заяву з проханням розгляд справи проводити в її відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, щодо вирішення спору покладався на розсуд суду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.07.2022 року на квартиру [ADDRESS] накладено арешт постановою державного виконавця Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ про арешт майна боржника та оголошено заборону на її відчуження АА 979800 від 10.02.2009 року, що було зареєстровано в реєстрі 12.02.2009 року за № 8454982 Корольовським ВДВС Житомирського МУЮ. На звернення позивача до відповідача із заявою щодо зняття арешту з належної їй нерухомого майна листом від 18.10.2021 року повідомлено про те, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна дійсно 12.02.2009 за реєстраційним номером обтяження № 8454982 Житомирською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано арешт нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відчуження серії АА №979800 від 10.02.2009, виданої Корольовським відділом державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції. Також зазначено, що надати більш детальну інформацію щодо виконавчого провадження, в якому було накладено арешт на майно боржника, немає можливості у зв`язку із знищенням матеріалів виконавчого провадження за закінченням терміну зберігання. Відповідно до частин 1, 2 та 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна арешт боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Статтею 41\~Конституції\~України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч. 1 ст. 317 ЦК України. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~319\~ЦК\~України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст.\~321\~ЦК\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом зазначених норм та положень ст.\~16\~ЦК\~України власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить їй на праві власності. Таким чином, зважаючи викладені обставини, оскільки виконавчий документ, в якому боржником є позивач, не перебуває на виконанні в Корольовському ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), а постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження порушуються права позивача як власника нерухомого майна, так як її права щодо володіння, користування, розпорядження своїм майном на власний розсуд зазнають певних обмежень, тому позовні вимоги про зняття арешту з майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved