Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов Одеської міської ради до [PERSON] , в якому просить зобов`язати [PERSON] за власний рахунок звільнити самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення самочинно збудованої нежитлової будівлі площею 44,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі технічного паспорта від 22.10.2018 року серія та номер: б/н, який виготовлено ТОВ «Бюро Консалт Сервіс», та висновку від 22.10.2018 року серія та номер: 17910-18, який наданий ТОВ «Бюро Консалт Сервіс», рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 19.10.2018 року № 43576385 за [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлову будівлю по [ADDRESS] , загальною площею 44,7 кв.м. Представник позивача вказує про те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.11.2020 року по цивільній справі №523/9394/19 задоволено позов заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 в інтересах Одеської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до [PERSON] та державного реєстратора Мельник Тетяни Іванівни про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав, скасування записів про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 19.10.2018 року № 43576385 - скасовано. Відповідно до вказаного рішення встановлено, що [PERSON] здійснила самовільне захоплення земельної ділянки, розташованої під нежитловою будівлею за адресою: [ADDRESS] , що належить територіальній громаді міста Одеса, незаконно використала та продовжує використовувати зазначену ділянку під об`єктом нерухомості, без належних правових підстав та в порушення вимог чинного законодавства, що легалізовано шляхом проведення незаконної реєстрації на об`єкт нерухомого майна. Представник позивача вказує про те, що вказана будівля в розумінні ст. 376 ЦК України, є об`єктом самочинного будівництва, оскільки відомості про документи, які б підтверджували наявність прав власності на вказаний об`єкт, прийняття об`єкта до експлуатації або інші документи дозвільного характеру, державним реєстратором у реєстрі не зазначено. А тому, об`єкт, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстрація права власності на який скасовано, є самочинним будівництвом, яке здійснено на земельній ділянці територіальної громади м. Одеси, яка не виділялась для цієї мети. 28.12.2019 року, за результатами обстеження, Департамент комунальної власності Одеської міської ради листом від 27.12.2019 року № 0119/2877-06 повідомив, що на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] , загальною площею орієнтовно 0,02 га, розташована нежитлова будівля. Також зазначено, що у Департаменті комунальної власності Одеської міської ради відсутня інформація про прийняття рішень щодо відведення земельної ділянки у власність або користування за вказаною адресою, а тому має місце забудова та використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів на землекористування. Представник позивача зазначає про те, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.11.2020 року по справі №523/9394/19 встановлено факт самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Одеси за адресою: [ADDRESS] шляхом здійснення самочинного будівництва нежитлової будівлі. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 12.11.2021 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 09.12.2021 року на 12год. 10хв. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 10.03.2022 року на 10год. 10хв. В судове засідання представник позивача Одеської міської ради - Танасійчук І.М. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним, надав до суду письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд розгляд справи проводити за його відсутності (арк.сп.73). В судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином, про причини неявки суд не повідомила. У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки, яка була повідомлена належним чином, про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-282 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає про те, що позов є доказаним, є обгрунованим, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.. Судом встановлено про те, що рішенням державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 19.10.2018 року №43576385 за відповідачкою [PERSON] зареєстровано право власності на нежитлову будівлю по [ADDRESS] на підставі технічного паспорта від 22.10.2018 року серія та номер: б/н, який виготовлено ТОВ «Бюро Консалт Сервіс», та висновку від 22.10.2018 року серія та номер: 17910-18, який наданий ТОВ «Бюро Консалт Сервіс». Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 17.11.2020 року, що набрало законної сили 29.12.2020 року, по цивільній справі за позовом заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №4 в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, до Державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельник Тетяни Іванівни, [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав, скасування записів про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно встановлено про те, що [PERSON] здійснила самовільне захоплення земельної ділянки, розташованої під нежитловою будівлею за адресою: [ADDRESS] , що належить територіальній громаді міста Одеса, незаконно використала та продовжує використовувати зазначену ділянку під об`єктом нерухомості, без належних правових підстав та в порушення вимог чинного законодавства, що легалізовано шляхом проведення незаконної реєстрації на об`єкт нерухомого майна, та визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 43576385 від 19.10.2018 про реєстрацію за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) права власності на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , реєстраційним номер розділу - 1671203751101. Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Одеської філії комунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельник Тетяни Іванівни 43770814 від 30.10.2018 про внесення змін до розділу № 1671203751101.? Скасовано запис в реєстрі прав власності на нерухоме майно №28447962 щодо реєстрації за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) права власності на нежитлову будівлю за адресою: [ADDRESS] , реєстраційним номер розділу - 1671203751101. Також, додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.10.2021 року заяву заступника керівника Суворовської окружної прокуратури м.Одеси Л.Гурської про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, управління державного архітекторно - будівельного контролю Одеської міської ради до Державного реєстратора Одеської філії коммунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельник Тетяни Іванівни, [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав, скасування записів про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - задоволено. Ухвалено додаткове рішення по цивільній справі за позовом заступника керівника Одеської місцевої прокуратури № 4 в інтересах держави в особі: Одеської міської ради, управляння державного архітекторно - будівельного контролю Одеської міської ради до Державного реєстратора Одеської філії коммунального підприємства «Реєстрація бізнесу» Коровинської сільської ради Недригайлівського району Сумської області Мельник Тетяни Іванівни, [PERSON] про визнання незаконними та скасування рішень державного реєстратора про реєстрацію прав, скасування записів про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Стягнуто з [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) на користь Одеської обласної прокуратури (65026, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3), ЄДРПОУ 03528552; р/р UA808201720343100002000000564, банк отримувача - ДКСУ у м. Києві; МФО820172) судові витрати у розмірі 1921 грн., 00 коп. Згідно з ч. 1 ст. 83 ЗК України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної і державної власності, а також земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування. Згідно зі ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові Права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Виходячи зі змісту ст. 12 ЗК України, до повноважень міських рад у галузі земельних відносин належить, зокрема, право розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадянам та юридичним особам, здійснення контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства тощо. Статтею 116 ЗК України визначені підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності. За таких обставин, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятих в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. В матеріалах справи міститься лист №0119/2877-06 від 27.12.2019 року Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, з якого вбачається про те, що в процесі виконання наданих Департаменту комунальної власності Одеської міської ради повноважень було виявлено, що за наявною у Департаменті інформацією, Одеською міською радою рішень щодо передачі у власність або користування земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , не приймалось. Підставою виникнення права власності, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно за вищевказаною адресою зареєстровано на підставі технічного паспорту від 22.10.2018 року виданого ТОВ «Бюро Консалт Сервіс» серія та номер: 17910-18. З метою недопущення порушення прав територіальної громади м. Одеси 24.05.2019 року відділом самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням вимог земельного законодавства Департаменту було оглянуто земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . За результатами візуального огляду встановлено, що на зазначеній земельній ділянці орієнтовною площею 0,02 га, розташовано нежитлову будівлю, яка на час огляду не використовувалась. За наявною у Департаменті інформацією, правовстановлюючі документи на землекористування передбачені ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України відсутні (арк.сп.23-28). Відповідно до листа №249-02/10 від 16.01.2020 року, за підписом директора КП «БТІ» ОМР [PERSON] надано відповідь про те, що станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності об`єкту нерухомості, який розташований за адресою: [ADDRESS] , відсутня (арк.сп.19). Відповідно до листа Упраління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-8/39вх від 27.01.2020 року щодо надання інформації та копій документів дозвільного характеру на об`єкт будівництва за адресою: [ADDRESS] , повідомлено про те, що у єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та аналювання зазначених документів, відсутня інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, розташованих за адресою: [ADDRESS] (арк.сп.21). Суд приходить до висновку про те, що вищевикладені обставини свідчать про те, що дана земельна ділянка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Одеси, будь-яким особам у власність чи/або користування для будівництва не надавалась, тобто, об`єкт є самочинно збудованим на землях територіальної громади м. Одеси та підлягає знесенню. Технічний паспорт - це документ, який має довідкову інформацію про фактичний стан нерухомості, а саме: про площі, поверховості, дату побудови, капремонту, товщину стін, технічні характеристики покрівлі та фундаменту. Отже, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності на об ' єкт нерухомого майна та не може бути підставою для реєстрації права власності на самочинно збудований об`єкт, загальною площею 44,7 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, визнання та підтвердження державою факту набуття особою права власності на самочинно збудоване нерухоме майно є неприпустимим, оскільки прямо суперечить положенням законодавства та порушує права інших осіб (в даному випадку - право власності територіальної громади м. Одеси на землі комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Також, відповідачкою [PERSON] не подано документа, який посвідчує право власності чи/або право користування вказаною земельною ділянку, який є обов`язковим для проведення державної реєстрації права власності вперше. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Одеською міською радою рішення про надання [PERSON] чи/або іншим особам у власність або у користування земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] не приймалось, тому має місце самовільне зайняття земельної ділянки. Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону. її експертизи; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування. Проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником. Крім того, згідно зі ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». З листа управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 27.01.2020 року № 01-8/39-вх вбачається, що відповідно до даних Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація щодо одержання права на виконання будівельних робіт або прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, розташованих за адресою: [ADDRESS] (арк.сп.21). Департамент архітектури та містобудування Одеської міської ради листом від 21.01.2020 року № 01-11/173 повідомив, що містобудівні умови та обмеження на об`єкт містобудування за адресою: [ADDRESS] не надавались (арк.сп.22). Відповідно до положень абз. 2 ст. 28 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані отримувати в установленому законодавством порядку документ дозвільного характеру, що дає право на виконання робіт, пов`язаних із реконструкцією, реставрацією чи капітальним ремонтом об`єкта архітектури. Здійснення будівельних робіт на об`єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно зі ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів. Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідачка [PERSON] здійснила самочинне будівництво без документів, що не дають право [PERSON] на виконання будівельних робіт за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, яка належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда або інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Враховуючи те, що за змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2 ст, 376 ІІК України не породжує в неї права власності на таке майно, а відтак виключає це майно з цивільного обороту (правова позиція Верховного Суду України від 30.09.2015 року у справі № 6-286 цс 15). Згідно з п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво: або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Тобто, аналіз наведених обставин у сукупності свідчить, що об`єкт будівництва самочинно збудовано на землях комунальної власності, що унеможливлює здійснення територіальною громадою м. Одеси правомочностей власника щодо ділянки землі, яка знаходиться під забудовою, що в свою чергу, є підставою для звільнення земельної ділянки шляхом знесення такого об`єкту. Згідно з ч. 1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1,2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При таких обставинах, позовні вимоги Одеської міської ради до [PERSON] про про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача у повному обсязі. На підставі викладеного, та

Outcome: approved