Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що його мати [PERSON] , померла [INFO] . У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В вересні 2022 року позивачу стало відомо, що мати склала на нього заповітне розпорядження, яким заповіла земельну ділянку. В лютому 2022 року він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та отримав постанову про відмову у видачі свідоцтва у зв`язку з пропуском шестимісячного строку. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату та час судового розгляду повідомлені належним чином. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів, без фіксації технічними засобами. \~\~Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.\~\~ [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (арк. с. 3). 5 вересня 2017 року [PERSON] склала заповіт на користь [PERSON] (арк. с. 5). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (арк. с. 6). В підготовчому засіданні [PERSON] підтвердив, що йому було відомо про смерть матері, він був присутній на похованні. Чому своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини пояснити не зміг. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (ст.1269 ЦК України). Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Вимогами ст.1272 ЦК України визначено, що, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У постанові Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17 зроблено висновок, що «право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними». В свою чергу, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 , яка втратила чинність 07.03.2012, так і Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 , містять положення про те, що заява про прийняття спадщини має бути виконана (написана) спадкоємцем особисто, однак подана може бути безпосередньо спадкоємцем до нотаріуса або направлена йому засобами поштового зв`язку, при цьому справжність підпису спадкоємця може бути посвідчена нотаріально або не посвідчена нотаріально. У даних нормативно-правових актах відсутня і заборона того, що така заява не може бути доставлена до нотаріуса представником спадкоємця, оскільки заборона стосується лише написання такої заяви представником від імені спадкоємця. Отже, позивачем не надано суду переконливих доказів того, що він мав об`єктивні та непереборні перешкоди на вчинення дій щодо прийняття спадщини після смерті матері, а тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Пленум Верховного Суду України в постанові №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.24 роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку , суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed