Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Позов мотивує тим, що 23.08.2016 уклав шлюб з [PERSON] . За час спільного проживання у них народилась дитина: дочка [PERSON] , [INFO] . Остання проживає разом з ним. Вказує, що відповідач проживає з іншим чоловіком. Сторони не ведуть спільного домашнього господарства, не підтримують подружніх відносин, втратили почуття любові. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння. Сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе, оскільки суперечить його інтересам, а тому просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує, проти прийняття судом заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомила причин своєї неявки. Відзив на позов не подала. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видане повторно від 09.09.2022, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 23.08.2016 в Олешківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, про що складено відповідний актовий запис №94. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.08.2008, [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Згідно довідки Виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.09.2022 за №1313-7001496888 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання останнього: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Виконавчого комітету Меденицької селищної ради Дрогобицького району Львівської області про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 12.09.2022 за №1313-7001497100, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактичне місце проживання останньої: [ADDRESS] . Стаття 51 Конституції України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у статті 24 СК України, у якій, серед іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч. 3, 4 статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини\~2 статті 104 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини\~3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту пункту 10 постанови пленуму Верховного суду України №\~11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Таким чином, регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а також забезпечення державою принципу свободи шлюбу та принципу свободи розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем мають формальний характер, суперечать інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved