Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

30 серпня 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що 26.02.1989 року Білицькою селищною радою Кобеляцького району Полтавської області було зареєстровано шлюб (актовий запис № 3) між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільних повнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сторони проживали спільно однією сім`єю із лютого 1989 року по березень 2018 року та через сварки й непорозуміння припинили спільне проживання. Позивач та відповідач не проживають разом більше чотирьох років. Тому позивач [PERSON] прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований Білицькою селищною радою Кобеляцького району Полтавської області за актовим записом № 3 та відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою суду від 02 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.14-15). Ухвалою суду від 06 вересня 2022 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.20-21). Від представника позивача - адвоката Галушка С.С. надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримує та прохає задовольнити. Крім того, позивачка уточнила свої позовні вимоги в частині присвоєння їй дошлюбного (дівочого) прізвища, а саме: в разі задоволення позову про розірвання шлюбу, залишити їй прізвище « [PERSON] ». Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 26 лютого 1989 року Білицькою селищною радою Кобеляцького району Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що було зроблено актовий запис № 3 (а.с.7). Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки з березня 2018 року та відновлювати їх позивач наміру не має. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 992,40 грн.

Outcome: approved