Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

02 червня 2021 року до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання дій протиправними. Позов обґрунтовано тим, що позивач є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Його сусідом є відповідач, який на суміжній земельній ділянці утримує худобу(свиней) та не слідкує за домашніми тваринами, який залишає територію подвір`я та перебуває на вулиці без нагляду власника. Неприємні запахи від утримання тварин створюють незручності та загрожують здоров`ю позивача. На звернення позивача до Прилуцької міської ради, за результатами обстеження комісією складено акт від 06.04.2021 та рекомендовано відповідачу протягом двох тижнів вжити заходи щодо мінімізації розповсюдження неприємних запахів при утриманні свиней на суміжну земельну ділянку шляхом заміни жолобу суцільною трубою та заглибленням її у грунт та терміново вжити заходів щодо очищення фільтруючого колодязя. Проте до даного часу заходів щодо виконання цих рекомендацій відповідачем не вжито, а тому з метою усунення перешкод в користуванні своєю власністю позивач вважає за необхідне зобов`язати відповідача вжити заходи щодо мінімізації розповсюдження неприємних запахів при утриманні свиней на суміжну земельну ділянку шляхом заміни жолобу суцільною трубою та заглибленням її у грунт та стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00грн.. В судовому засіданні позивач на задоволенні позову наполягав та пояснив, що тримання тварин створює фізичну неможливість знаходитись у його дворі. Відповідач проти позову заперечував, пояснив суду, що жодних перешкод у праві власності позивачу відповідач не створює і не утворює нестерпний запах, як то стверджує позивач. Листи, акти обстеження, оформлені органами місцевого врядування, не можуть бути допустимими доказами по справі, оскільки ґрунтуються на орієнтовних відстанях та на неперевіреній інформації. Тому відповідач вважає позов недоведеним, просить суд відмовити в його задоволенні. \~ \~ \~ \~Третя особа представник Прилуцької міської ради в судовому засіданні при вирішенні спору поклався на розсуд суду та враховуючи акт Прилуцької міської ради Чернігівської області від 06.04.2021 року №012-10/К-216. Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Згідно наданих\~паспортних даних\~позивача,\~місце проживання\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~зареєстроване за\~адресою: [ADDRESS] (а.с.6-8) 18 березня 2021 року позивач звернувся до Прилуцької міської ради стосовно вжиття заходів щодо дій відповідача [PERSON] , що проживає за адресою [ADDRESS] , внаслідок якої виникають неприємні запахи(а.с.12). За результатами обстеження комісією у складі голови комісії - заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради Котляр Р.П., члени комісії головний спеціаліст санітарно-екологічного контролю управління з питань надзвичайних ситуацій та оборонної роботи міської ради Бойченко А.Г., начальник КП міської ради «Муніципальний контроль» Завгородній А.А., начальник управління містобудування та архітектури Тесленко В.М. та заступник начальника управління начальник відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Прилуцького управління Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області Халімоненко О.О., складено акт від 06.04.2021 №012-10/К-216, за результатами розгляду встановлено що земельні ділянки по [ADDRESS] та [ADDRESS] є суміжними і розмежовані парканом частково з суцільних металевих листів, частково з сітки «рабиця», у частині площею менше 50 кв. м., капітальної господарської споруди по [ADDRESS] [PERSON] утримуються свині. Згідно таблиці 6.7. «Допустимі відстані від житлових будинків та господарських будівель і споруд» ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування та забудова територій» відстань у 15 метрів від місця утримання худоби до житлового будинку по [ADDRESS] не витримана і становить орієнтовно 8 метрів. З приміщення, де утримуються свині, виведено відкритий дренажний жолоб для відведення продуктів життєдіяльності худоби, який спрямовано у ємність розташовану нижче рівня ґрунту. Горловина ємності, візуально, щільно вкрита кришкою. Переливів з жолобу та вищевказаної ємності на час проведення обстеження не було виявлено, специфічні запахи у повітрі відсутні, проте під час зміни напрямку вітру та підвищення температури навколишнього середовища не виключена можливість їх наявності в межах сусідських земельних ділянок. Під час розгляду звернення [PERSON] пояснив, що він не заперечує щодо місця утримання свиней, при умові заміни дренажного жолобу на суцільну трубу та її заглиблення у ґрунт. Рекомендовано [PERSON] протягом двох тижнів вжити заходи щодо мінімізації розповсюдження неприємних запахів при утриманні свиней на суміжну земельну ділянку шляхом заміни жолобу суцільною трубою та заглибленням її у ґрунт та терміново вжити заходів щодо очищення фільтруючого колодязя(а.с.14-16). З метою контрольної перевірки виконання пропозицій комісії, вказаних у акті від 06.04.2021 №012-10/К-216, комісією проведено повторне обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] , яке проводилось візуально із земельної ділянки по [ADDRESS] у присутності [PERSON] .. У результаті обстеження було виявлено, що заходів щодо виконання пропозицій та рекомендацій у висновках комісії [PERSON] не вжито, рекомендовано [PERSON] звернутися до суду за захистом своїх прав(а.с.18-19). Згідно довідки цієї ж комісії про результати повторної перевірки про виконання акту по розгляду звернення [PERSON] від 06.04.2021 №012-10/К-216, за дорученням Прилуцького міськрайонного суду, в результаті перевірки було встановлено, що станом на 14.10.2022 року для мінімізації розповсюдження запахів на суміжну земельну ділянку [PERSON] не виконані роботи по заміні жолоба суцільною трубою із заглибленням її у грунт. За змістом положень частин першої-третьої, п`ятої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України). Відповідно до пунктів «г» та «е» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Частинами першою та другою статті 103 ЗК України передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). За таких положень законодавства, позивач має право звернутися до суду із відповідним позовом про захист права власності в разі його порушення будь-якою особою, а оскільки відповідачем не виконано пропозицій комісії, вказаних у акті від 06.04.2021 №012-10/К-216, тому суд вважає зобов`язати відповідача вжити заходи щодо мінімізації розповсюдження неприємних запахів при утриманні свиней на суміжну земельну ділянку шляхом заміни жолобу суцільною трубою та заглибленням її у грунт, згідно акту Прилуцької міської ради Чернігівської області від 06.04.2021 року №012-10/К-216. Відповідно до статті 23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до частини першої статті 1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 р. (зі змінами та доповненнями) під моральною шкодою потрібно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України у п.5\~постанови № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також, вини останнього в її заподіянні. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року). При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. Відповідно до ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України докази є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 та 6\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факту спричинення відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру позивачу не підтверджено належними і допустимими доказами, у зв`язку з чим суд вважає відмовити в частині задоволення відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00грн..

Outcome: partial