Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

У лютому 2020 року [PERSON] і [PERSON] подали до суду позов до [PERSON] , треті особи: Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області, Богданівська сільська рада Броварського району Київської області (далі Богданівська с/рада), у якому, враховуючи уточнення позовних вимог (т. 2 а.\~с. 13-28), просили суд визнати за кожною із них у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на частку земельних ділянок загальною площею 0,4560 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , що належала їй на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №\~067493, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №\~1790 від 05 вересня 2000 року, відповідно до якого 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,2060 га для ведення особистого селянського господарства, а саме: на частку земельної ділянки площею 0,2500 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 3221280801:01:059:0086, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; на частку земельної ділянки площею 0,0290 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221280801:01:059:0087, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; на частку земельної ділянки площею 0,0480 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3221280801:01:051:0085, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; на частку земельної ділянки, площею 0,0430 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; на частку земельної ділянки, площею 0,0860 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначали, що [INFO] померла їхня матір [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно. Вони, позивачі [PERSON] і [PERSON] , та відповідач [PERSON] є рідними сестрами та дочками померлої [PERSON] , у визначений законом строк звернулися до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини. 19 листопада 2018 року їм (позивачам) як спадкоємцям першої черги за законом, цією нотаріальною конторою кожній видано свідоцтва про право на спадщину за законом на частку належного померлій [PERSON] майна, до складу якого входять: частка житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 2,0039 га, розміщена на землях, що знаходяться у віданні Богданівської с/ради, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідач [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом не зверталася та його вона не отримала. Наявний у неї оригінал державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №\~067493 від 05 вересня 2000 року на належні матері [PERSON] на праві власності інші земельні ділянки загальною площею 0,4560 га, з яких: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, 0,2060 га для ведення особистого селянського господарства, нотаріусу відповідач не надала. До складу земельної ділянки площею 0,2060 га входять чотири земельні ділянки площами 0,0290 га, 0,0480 га, 0,0430 га та 0,0860 га, тому частина спадкового майна, зокрема, земельна ділянка загальною площею 0,4560 га, залишається неоформленою. Листами від 18 та 22 квітня 2017 року державним нотаріусом вказаної вище нотаріальної контори їх (позивачів) було повідомлено про те, що для вирішення питання щодо оформлення спадкових прав на спірні земельні ділянки їм необхідно звернутися до суду, оскільки оригінал зазначеного вище державного акта на ці земельні ділянки нотаріусу не надано. У серпні 2020 року відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] і [PERSON] , треті особи: Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області, Богданівська с/рада, у якому зазначала, що позивачі є її рідними сестрами, які, як і вона, прийняли спадщину після смерті [INFO] їхньої матері [PERSON] , подавши у визначений законом строк відповідні заяви до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області. 26 травня 2020 року нотаріальною конторою їй видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належне матері спадкове майно, на яке були правовстановлюючі документи: на часткучастки житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та частку земельної ділянки площею 2,0039 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Богданівської с/ради. Матері [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №\~067493 від 05 вересня 2000 року, виданого Богданівською с/радою, на праві власності належала земельна ділянка загальною площею 0,4560 га. У матеріалах справи наявна копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості), розроблена у 2014 році ТОВ\~Лендсервіс на замовлення матері [PERSON] . Оригінал цього державного акта на землю знаходився у матері, після її смерті його у будинку, де проживала матір, відповідач не знайшла та він у неї відсутній, пред`явити його нотаріусу можливості вона не має. Єдиним способом захисту прав спадкоємців на спірні земельні ділянки та оформлення ними правовстановлюючих документів на них є визнання права власності у рівних частках за кожним із трьох спадкоємців на спірне спадкове нерухоме майно у судовому порядку. Позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] вона визнає повністю. Просила суд задовольнити заявлені нею зустрічні вимоги та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на частку земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та частку земельних ділянок площею 0,0290 га, 0,0480 га, 0,0430 га і 0,0860 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані у селі Богданівка Броварського району Київської області. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року зустрічну позовну заяву [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно у даній справі прийнято до спільного розгляду та об`єднано в одне провадження із первісною позовною заявою [PERSON] і [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позивачі [PERSON] і [PERSON] у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, у якій зазначали, що заявлені ними позовні вимоги вони підтримують повністю. Не заперечують також проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] , оскільки вони не суперечать їхнім вимогам і правам. Просили суд розглянути справу за їхньої відсутності та задовольнити пред`явлений ними позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Сиротін Д.В. у судове засідання теж не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за їхньої відсутності за наявними у матеріалах справи письмовими доказами, позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] , а також зустрічні позовні вимоги [PERSON] про визнання за ними права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом задовольнити повністю. Треті особи: Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області та Богданівська с/рада у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких просили суд розглянути справу за відсутності їхніх представників та ухвалити у справі рішення відповідно до норм чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем [PERSON] первісного позову та позивачами [PERSON] і [PERSON] зустрічного позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушують, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення первісного та зустрічного позовів з наступних підстав. За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У ч. 1 ст. 1267, ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Суд встановив, що [INFO] у віці 75 років у селі Богданівка Броварського району Київської області померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 13 вересня 2016 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, яка є матір`ю сторін: двох позивачів у справі [PERSON] і [PERSON] та відповідача [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку за законом у рівних частках прийняли три дочки померлої: позивачі [PERSON] і [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується поданими ними до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області у визначений законом строк заявами про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON] , які містяться у спадковій справі за №\~716/2016, заведеній цією нотаріальною конторою, якою 19 листопада 2018 року позивачам [PERSON] і [PERSON] та 26 травня 2020 року відповідачу [PERSON] після смерті матері [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на частку спадкового майна кожній, до складу якого входять: частка житлового будинку із відповідними господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 2,0039 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на землях, що знаходяться у віданні Богданівської с/ради, кадастровий номер 3221280800:11:009:0004. Також судом встановлено, що на день смерті спадкодавцю [PERSON] на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №\~067493 від 05 вересня 2000 року, виданого Богданівською с/радою, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №\~1790, належали земельні ділянки загальною площею 0,4560 га, розташовані на території села Богданівка Броварського району Київської області, з яких: 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,2060 га для ведення особистого селянського господарства, яка складається із чотирьох земельних ділянок площами 0,0290 га, 0,0480 га, 0,0430 га та 0,0860 га. Оригінал вказаного державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №\~067493 від 05 вересня 2000 року у спадкоємців померлої [PERSON] відсутній. Листами від 18 та 22 квітня 2017 року позивачам [PERSON] і [PERSON] державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори повідомлено про те, що для вирішення питання щодо оформлення спадкових прав на вказані спадкові земельні ділянки їм необхідно звернутися до суду, оскільки оригінал державного акта\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії ІІ-КВ\~№\~067493\~від 05\~вересня 2000\~року нотаріусу не надано. У матеріалах цивільної справі наявна копія технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства [PERSON] , що розташовані на території [ADDRESS] , розробленої у 2014 році Товариством з обмеженою відповідальністю Лендсервіс на замовлення [PERSON] від імені якої на підставі доручення від 10 серпня 2011 року діяла [PERSON] , відповідач у цій справі. Із матеріалів зазначеної вище технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) видно, що 17 червня 2014 року представником ТОВ\~Лендсервіс у присутності представників замовника і Богданівської с/ради складено акти відновлення та встановлення у натурі меж земельних ділянок, зокрема, земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельних ділянок площами 0,0290 га і 0,0480 га для ведення особистого селянського господарства, яким згідно із витягами з Державного земельного кадастру присвоєно кадастрові номери 3221280801:01:059:0086, 3221280801:01:059:0087 та 3221280801:01:059:0085. Із листа Богданівської с/ради від 08 січня 2020 року за №\~1034 вбачається, що згідно із державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №\~067493 від 05 вересня 2000 року померлій [PERSON] належали п`ять земельних ділянок загальною площею 0,4560 га, що складаються із трьох земельних ділянок, яким було присвоєні кадастрові номери: 3221280801:01:059:0086 площею 0,2500 га у [ADDRESS] ; 3221280801:01:059:0087 площею 0,0290 га у [ADDRESS] , б/н, 3221280801:01:051:0085 площею 0,0480 га у [ADDRESS] , та дві земельні ділянки площами 0,0860 га, 0,0430 га для ведення особистого селянського господарства у [ADDRESS] , яким кадастрові номери не присвоювалися. За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено міжнародний принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне, мирне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав є визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За змістом п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. У ч. 1 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови №\~7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування роз`яснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно із ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. За змістом ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи той факт, що спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності належали зазначені вище спірні земельні ділянки, визнання відповідачем [PERSON] первісного позову [PERSON] і [PERSON] , а також визнання останніми зустрічного позову [PERSON] , які є спадкоємцями першої черги за законом після смерті їхньої матері [PERSON] та прийняли спадщину, суд дійшов висновку, що первісний і зустрічний позови ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved