Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. Посилається на те, що з відповідачем [PERSON] 01.08.2013 року вони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції Закарпатської області. Від шлюбу в сторін по справі народився син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що на протязі трьох місяців позивачка із сином проживають окремо від відповідача. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Відповідач ухиляється від покладеного обов`язку утримувати дитину, хоча [PERSON] є працездатним молодим, здоровим чоловіком, займається підприємницькою діяльністю, має у користуванні декілька автомобілів. Просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ? частини усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Подала заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав відзив, в якому зазначає, що від обов`язку утримувати сина не відмовляється, позовні вимоги щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн. визнає.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнений позов слід задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.08.2013 року, за період якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи встановлено, що відповідач зобов`язання по утриманню дитини належно не виконує, не бере участі в забезпеченні дитини, хоча є здоровим, працездатним, а тому на думку суду питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача слід вирішувати на підстав ст. 184 СК України, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статей 3, 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач належним чином не надає матеріальне утримання своєму сину, враховуючи матеріальне становище дитини, яка потребує значних коштів на забезпечення її всім необхідним та для їх належного розвитку, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є здоровим, працездатним, оскільки згідно поданого відзиву відповідач не заперечує щодо визначення аліментів у розмірі 5000 грн., суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,\~ в сумі 5000 гривень щомісячно, до досягнення ним повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 гривень. Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved