Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

17.10.2022 заявник [PERSON] , діючи через законного представника - [PERSON] , звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] у м. Маріуполь. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання з метою оборони міста Маріуполь внаслідок обстрілу військами російської федерації. Оскільки місто Маріуполь є тимчасово окупованим, а Дарницьким ВДРАЦС у м. Києві відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, заявник звертається до суду для встановлення факту смерті [PERSON] . У судове засідання заявник та її законний представник не з`явилися, від [PERSON] надійшла заява, у якій вона просить проводити розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився. Суд розглянув справу без участі учасників судового процесу на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає положенням ч. 3 ст.211 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК). Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши додані до заяви письмові докази суд встановив наступні обставини. [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до Акту Міністерства оборони України Військової частини [NUMBER] про настання смерті від 15.09.2022, [INFO] о 16.05 год. [PERSON] , [INFO] , загинув під час виконання бойового завдання з метою оборони міста Маріуполь. Героїчно загинув внаслідок обстрілу військами Російської Федерації. Таким чином, судом встановлено, що [INFO] у м. Маріуполь Донецької області загинув [PERSON] . 15.10.2022 Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] . Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За приписами абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що тимчасово окупованою територією є, зокрема, сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях. Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75 (в редакції від 26.08.2022 року №193) затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнний (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23.08.2022 року. Відповідно до вказаного Переліку, Маріупольська міська територіальна громада, перебуває в тимчасовій окупації. Повномасштабне вторгнення та військова агресія російської федерації на територію незалежної держави Україна, а також бойові дії на території України, зокрема, на день написання рішення, на південному сході України, визнаються судом загальновідомим фактом. Частиною третьою статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Згідно з абз. 2 п. 18 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Даючи оцінку допустимості такого доказу, як Акт Міністерства оборони України Військової частини [NUMBER] про настання смерті від 15.09.2022 (далі - Акт), слід керуватися положеннями частини другої статті 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, вказаний Акт, як виняток, може братись до уваги судом та оцінюватись під час розгляду справи у порядку статті 317 ЦПК України. З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, з огляду на їх законність та обґрунтованість, що надасть заявнику можливість отримати видане державним органом України свідоцтво про смерть. На підставі викладеного та

Outcome: approved