Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

1. Зміст поданої заяви. В жовтні 2022 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вищезазначеною заявою, яку обґрунтували тим, що [INFO] в м. Сімферополь АРК народилась [PERSON] . Матір`ю якої є [PERSON] , а батьком - [PERSON] 15 травня 2019 року відділом реєстрації народження м. Сімферополя Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про народження [PERSON] . Проте, зважаючи на те, що м. Сімферополь АРК є тимчасово окупованою територією, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Тому вказане свідоцтво про народження є недійсним та не створює правових наслідків. З цих підстав, заявники просять суд встановити факт народження дитини жіночої статі [PERSON] , [INFO] , в м. Сімферополь АРК, у батьків: батька [PERSON] та матері [PERSON] . 2. Ставлення учасників цивільної справи до поданої заяви. Представник заявників [PERSON] підтримала подану заяву та просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Прохорова В.В. направила до суду лист, яким просила розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи. Крім цього, вказала на те, що заперечує проти задоволення поданої заяви в частині визначення громадянства матері. Зважаючи на те, що в паспорті громадянки України, виданого на ім`я [PERSON] , не вклеєна фотокартка після досягнення нею 25-річного віку. 3. Норми права, якими суд керується при розгляді цивільної справи. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ч.3 ст.317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Згідно з ч.1 та ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно з ч.1 ст.145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків Відповідно до ч.1 ст.146 СК України ім`я дитини визначається за згодою батьків. Згідно з ч.1 ст.147 СК України по батькові дитини визначається за іменем батька. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема висновків ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. theRepublic o f MoldovaandRussia», «Ila§cuandOthers v. MoldovaandRussia»), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. 4. Мотиви, якими суд керується при розгляді цивільної справи. Встановлено, що з 21 червня 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). [INFO] в м. Сімферополь АРК у [PERSON] народилась дівчинка, згідно з копією виписного епікризу від 15 травня 2019 року (а.с.9). В силу, ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», м. Сімферополь розташовується на тимчасово окупованій території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюються свої повноваження. Тому, заявники позбавлені можливості зареєструвати народження дитини. Враховуючи те, що станом на день народження дитини заявники перебували у шлюбі, згідно ч.1 ст.122 СК України дитина вважається такою, що походить від [PERSON] . Так, заявники обрали народженій дитині ім`я « [PERSON] ». На підставі ч.1 ст.145 та ч.1 ст.147 СК України по батькові дитини є « [PERSON] » та прізвище дитини - « [PERSON] ». Встановлено, що 11 вересня 2008 року Центральним РВ Сімферопольського МУГУ МВС України в Криму на ім`я [PERSON] був виданий паспорт громадянки України. Вказана обставина свідчить про те, що заявниця у встановленому порядку набула громадянство України. Відсутність в паспорті громадянки України, виданому на ім`я [PERSON] , фотокартки після досягнення нею 25-річного віку, не свідчить про припинення громадянства України. 5. Висновки, яких дійшов суд за наслідками розгляду заяви. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту народження [INFO] [PERSON] у м. Сімферополь АРК, матір`ю якої є [PERSON] , а батьком - [PERSON] . На підставі викладеного та

Outcome: approved