Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача. [PERSON] звернувся з позовом в Галицький районний суд Івано-Франківської області до [PERSON] , орган місцевого самоврядування, діяльність якого спрямована на захист прав дитини: Служба у справах дітей Бурштинської міської ради, відмовившись від позову в частині вимог, просить суд: - зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди та не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином [PERSON] , [INFO] ; - визначити спосіб участі його у вихованні та спілкуванні з сином, а саме надати дозвіл на періодичні побачення без присутності матері за місцем його проживання, за адресою: [ADDRESS] кожного тижня від 18 год. 00 хв. пятниці до 20 год. 00 хв. неділі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, у якому народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Галицького районного суду від 23 липня 2013 року шлюб між ними розірвано, визначено місце проживання сина разом із матір`ю. Після розірвання шлюбу відповідачка чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином, на його неодноразові звернення реагує емоційно та відмовляє в зустрічах з сином з надуманих причин. Вказав, що зареєстрований як приватний підприємець, займається сільським господарством, коли проживав з відповідачкою багато часу проводив із сином. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Галицької районної державної адміністрації від 14 листопада 2019 року йому було визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, шляхом спілкування та налагодження відносин з дитиною: щоп`ятниці впродовж 1 години після занять з музики. Попереджено [PERSON] про те, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Зазначав, що відповідачка всупереч вищезазначеного рішення чинить перешкоди йому у спілкуванні з дитиною. З урахуванням викладеного просив суд усунути перешкоди у спілкуванні з сином та визначити спосіб участі у їх вихованні та спілкуванні у спосіб: - участі його у вихованні та спілкуванні з сином, а саме надати дозвіл на періодичні побачення без присутності матері за місцем його проживання, за адресою: [ADDRESS] кожного тижня від 18 год. 00 хв. п`ятниці до 20 год. 00 хв. неділі. В судове засідання позивач та його представниця адвокатка Свирида Г.С. не з`явилися. Позивачем скеровано до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи у його відсутності. Відповідачка в\~силу статті\~128\~ЦПК України\~належно повідомлена\~про час\~та місце\~розгляду справи\~в судове\~засідання,\~призначене 03\~жовтня 2022\~року не\~з`явилася. Відзиву на позов не подала, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, суд у вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник органу місцевого самоврядування, діяльність якого спрямована на захист прав дитини, повідомлений належним чином про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув. Скеровано до суду рішення Комісії з питань захисту прав дитини Бурштинської міської ради. 2.Рух справи, фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі орган місцевого самоврядування Службу у справах дітей Бурштинської міської ради для подачі висновку. Ухвалою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 29 серпня 2022 року у справі прийнято відмову [PERSON] від позовної вимоги в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 90\~000 гривень моральної шкоди. Провадження у справі закрито, у зв`язку із відмовою позивача від позову в цій частині. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 3.Встановлені судом факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28 серпня 2009 року виконкомом Насташинської сільської ради Галицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 8, розірвано рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області 23 липня 2013 року. Визначено місце проживання сина [PERSON] , [INFO] разом із матір`ю [PERSON] , залишено дошлюбне прізвище [PERSON] , що стверджується наявною в матеріалах справи копією витягу із рішення (а.с.10). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Галицької районної державної адміністрації від 14 листопада 2019 року [PERSON] було визначено порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом спілкування та налагодження відносин з дитиною: щоп`ятниці впродовж 1 години після занять з музики. Попереджено відповідачку про те, що той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини(а.с.15). Службою у справах дітей Бурштинської міської ради по суті позовних вимог висновок не надано. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] разом із сином [PERSON] , в період воєнного стану перебувають за межами України, Службою рекомендовано позивачу звернутись до суду з заявою про зупинення провадження у справі (а.с.79-80). 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно зі статтями 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок\~добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Відповідно до частини третьої статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання,суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (пункт 1 частини третьої статті 223 ЦПК України). Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. Виходячи із\~інтересів дитини,\~введенням на\~території України\~воєнного стану,\~перебування [PERSON] \~разом із\~сином [PERSON] \~за межами\~України,\~ враховуючи\~обставини справи,\~суд вважає\~необхідним визначити\~спосіб участі\~позивача у\~вихованні сина\~ [PERSON] а саме: -надати дозвіл [PERSON] на періодичні побачення з сином [PERSON] без присутності матері у населеному пункті, за місцем проживання сина, кожного тижня з 18 год. 00 хв. п`ятниці до 20 год. 00 хв. неділі. Такий спосіб участі позивача у вихованні дитини відповідає її інтересам, дозволяє налагодити психологічний контакт дитини з батьком та не порушує звичайних для дитини умов життя та, навпаки, суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми, служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною. Оскільки сторони в судове засідання не з`явилися, суд, з дотриманням положень частини 6 статті 259, частини 5 статті 268 ЦПК України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше десяти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання. На виконання вимог частини 4 статті 268\~ЦПК України підписав судове рішення без його проголошення. На підставі\~викладеного та\~

Outcome: partial