Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

В липні 2022 року приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі ПрАТ «СГ «ТАС») звернулося до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування, мотивуючи свої вимоги тим, що 21 грудня 2018 року ПрАТ «СГ «ТАС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту FO-00278846. Предметом договору страхування є страхування транспортного засобу Volkswagen Golf, номерний знак [NUMBER] . 15.07.2019 року приблизно о 13 год. 30 хв. біля буд. № 26-ж по просп. М. Бажана в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Volkswagen Golf, номерний знак [NUMBER] та транспортного засобу Citroen Jumper, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , а також транспортного засобу Renault Scenic, номерний знак [NUMBER] . В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований транспортний засіб Volkswagen Golf, номерний знак [NUMBER] , що підтверджується постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04.09.2019 року (справа № 753/4596/19), якою підтверджено порушення відповідачем ПДР України та пошкодження застрахованого транспортного засобу. Враховуючи наявність договору страхування, власник/страхувальник пошкодженого автомобіля Volkswagen Golf, номерний знак [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання події ДТП. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Volkswagen Golf, номерний знак [NUMBER] проведено його огляд, про що складено протокол огляду транспортного засобу та отримано звіт № 2407/1-3 про визначення вартості матеріального збитку, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяного власнику Volkswagen Golf, номерний знак [NUMBER] складає 187692 грн. 05 коп., а також ремонтну калькуляцію № 2597, відповідно до якої вартість ремонту пошкодженого Volkswagen Golf, номерний знак [NUMBER] складає 187692 грн.05 коп. Крім того, позивачем було укладено додаткову угоду на стадії виплати страхового відшкодування по факту настання страхового випадку до договору добровільного страхування FO-00278846. Додатковою угодою укладено мирову угоду згідно з якою сторони домовились про виплату страхового відшкодування в розмірі 181410 грн. та припинення дії договору страхування після виплати. В зв`язку з зазначеним позивачем на підставі зібраних документів складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт № 27646В/01/2019, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 181410 грн., яка була виплачена в якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням № 44484 від 23.08.2019 року. Отже, загальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну відповідачем складає 181410 грн. Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Брокбізнес» згідно полісу АМ5369942 позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Проте, ПрАТ «СК «Брокбізнес» задовольнило заву позивача лише на суму 82769 грн. 95 коп., що покриває частину витрат позивача, що підтверджується платіжним дорученням. Оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 181410 грн., а полісом АМ5369941 покрито лише частину шкоди на суму 82769 грн. 95 коп., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача складає: 98640 грн. 05 коп. (181410-82769,95). В зв`язку з зазначеним, позивач просив стягнути з відповідача на його корить 98640 грн. 05 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу та судові витрати у розмірі 2481 грн. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому він просив зменшити суду відшкодування, посилаючись на те, що він не має можливості сплачувати кошти у зв`язку з тяжким станом здоров`я та з відсутністю фізичної можливості працювати. Від представника позивача до судового засідання надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд слухання у справі провести за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, однак просив суд зменшити суму відшкодування, оскільки має тяжкий стан здоров`я, до теперішнього часу лікується, оскільки наслідком ДТП був сильний забій головного мозку. Вивчивши матеріали справи, вислухавши відповідача, суд приходить до наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 15.07.2019 року приблизно о 13 годині 30 хвилин біля буд. № 26-ж по просп. М. Бажана в м. Києві, [PERSON] , керуючи автомобілем «Citroen», д.н.з. [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя та очей, в порушення п. 13.1 ПДР України, не вибрав безпечну швидкість, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , після чого зіткнувся з автомобілем «Renault», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок чого всі вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння [PERSON] в порушення п. 2.5 ПДР України відмовився в присутності двох свідків. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 04 вересня 2019 року у справі № 753/14596/19 [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративних правопорушень, передбачених ст 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Власником транспортного засобу Volkswagen Golf державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Пошкоджений транспортний засіб Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] , було застраховано у ПрАТ «СГ «ТАС» за договором добровільного страхування наземного транспорту (КАСКО) № FO-00278846 від 21 грудня 2018 року. 15.07.2019 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» з заявою про настання події за фактом ДТП, яка сталась 15.07.2019 року за адресою буд. № 26-ж по просп. М. Бажана в м. Києві за участю його автомобіля Volkswagen Golf, реєстраційний номер [NUMBER] . У відповідності до звіту про визначення вартості матеріального збитку, складеного ФОП [PERSON] 07 серпня 2019 року розмір матеріального збитку, заподіяного автомобілю Volkswagen Golf державний номер [NUMBER] , склав 187692 грн. 05 коп. Згідно ремонтної калькуляції № 2597 від 07 серпня 2019 року вартість ремонту автомобіля Volkswagen Golf, номер державної реєстрації [NUMBER] , становить 187692 грн. 05 коп. Відповідно до додаткової угоди на стадії виплати страхового відшкодування по факту настання страхового випадку до договору добровільного страхування транспорту FO-00278846 від 21 грудня 2018 року, укладеної між ПрАТ «СГ «ТАС» та [PERSON] 14.08.2019 року, страхувальник визнає, що страхове відшкодування страховика перед страхувальником по договору згідно випадку, що стався 15.07.2019 року, за адресою пр.. Бажана в м. Київ, складає 185000 грн. за мінусом франшизи 3590 грн., згідно п. 2 договору, а в решті 181410 грн. 00 коп. на дату підписання додаткової угоди відповідає всім умовам договору. Згідно платіжного доручення № 44484 від 23.08.2019 року АТ «СГ «ТАС» перерахувало [PERSON] страхове відшкодування за договором FO-00278846 від 21 грудня 2018 року в сумі 181410 грн. Відповідно до полісу АМ5369941 автомобіль Citroen Jumper, номерний знак [NUMBER] , станом на 15.07.2019 року було застраховано ПрАТ «СК «Брокбізнес». У відповідності до платіжного доручення № 18097 від 11.11.2019 року ПрАТ «СК «Брокбізнес» сплатило на користь ПрАТ «СГ «ТАС» 82769 грн. 95 коп. в рахунок страхового відшкодування в порядку регресу згідно полісу АМ5369941 від 17.03.2019 року. Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно із ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Частиною 1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов`язаний внести страховику згідно з договором страхування. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (ч. 2 ст. 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Згідно з чинним законодавством, що регулює правовідносини страхування та правила відшкодування майнової шкоди, страховик, який виплачує страхове відшкодування за страховим випадком, має право на компенсацію від винної особи зазнаних збитків. Правове регулювання застосування страховиком права вимоги до фактичного заподіювача шкоди залежно від виду страхування передбачає його здійснення у порядку суброгації або регресу. Статтями 512, 514 ЦК України передбачено, що в установлених законом випадках кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою. Ці норми кореспондуються з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування», згідно з якими до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IVпорядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст. 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі ст. 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Тобто, у правовідносинах суброгації відбувається лише заміна кредитора: право вимоги передається (переходить) від страхувальника (якого ще називають вигодонабувачем, первісним кредитором, потерпілим) до страховика - нового кредитора, який в подальшому замість страхувальника і буде пред`являти право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Така заміна відбувається автоматично - на підставі закону, в момент виплати страховиком страхового відшкодування страхувальнику. Тому, нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки у таких правовідносинах зберігається те зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди (деліктне зобов`язання) і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування. З матеріалів цивільної справи вбачається, що у зв`язку з виплатою позивачем потерпілій стороні страхового відшкодування до нього перейшло, в порядку ст. 993 ЦК України, право вимоги до відповідача, як винної особи - завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд приходить висновку про те, що з відповідача слід стягнути на користь ПрАТ «СГ «ТАС» різницю між сумою страхового відшкодування ПрАТ «СГ «ТАС», виплаченої на користь потерпілого в сумі 181410 грн. та страховим відшкодуванням ПрАТ «СК «Брокбізнес», сплаченим на користь ПрАТ «СГ «ТАС» в сумі 82769 грн. 95 коп., як відшкодування шкоди в порядку суброгації у розмірі 98640 грн. 05 коп. Разом з цим, суд відхиляє посилання відповідача про зменшення розміру відшкодування шкоди через його незадовільний стан здоров`я та неможливість через це здійснювати відшкодування шкоди згідно положень ст. 1193 ЦК України, виходячи з наступного. Частина 4 ст. 1193 ЦК України передбачає, що суд може зменшити розмір відшкодування, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення. Надані відповідачем на підтвердження доводів про зменшення суми відшкодування виписки з медичних документів відповідача, а також довідка медичної установи про встановлення відповідачу 3 групи інвалідності з 01.05.2022 року строком на 1 рік не є достатніми доказами, які підтверджують скрутне матеріальне становище відповідача, оскільки іншої інформації, яка б дозволила об`єктивно оцінити його матеріальне становище відповідачем не надано. Отже, на думку суду, відповідачем не доведено, що розмір визначеної шкоди не відповідає матеріальній можливості відповідача. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2481 грн.

Outcome: approved