Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Від ТОВ «КЛК» до Зміївського районного суду Харківської області надійшла позовна заява до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надання послуг з централізованого опалення в розмірі 25650,95 грн та судового збору в розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що позивач надавав відповідачам комунальні послуги у виді централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , за якою відповідачі зареєстровані, проживають та є споживачами наданих послуг і власником квартири. Оскільки відповідачі обов`язків по оплаті послуг з централізованого опалення не виконують, за період з 01.11.2018 по 01.05.2021 виникла заборгованість у розмірі 25650,95 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача разом із сумою сплаченого судового збору в розмірі 2481,00 грн. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.06.2022 відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача до суду подав заяву, в якій просив провести розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.30). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які належним чином повідомлялися про час та місце судового розгляду, в тому числі через оголошення на офіційному сайті Судової влади України, повторно в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позов не подавали (а.с. 40, 41). Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 20.10.2022 на підставі ч.4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено ухвалити заочне рішення по справі. В зв`язку з неподанням відповідачем відзиву на позовну заяву, суд вирішує спір згідно положень ч.8 статті 178 ЦПК України за матеріалами, наявними в цивільній справі. Судом враховується, що в силу вимог ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. В зв`язку з тим, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши доводи учасників справи, дослідивши письмові докази, надані сторонами, суд встановив наступні обставини: Відповідно до актів про включення та відключення теплової енергії на опалювальні сезони 2018-2021 років, рішення Зміївської міської ради Харківської області від 14 вересня 2006 року, позивач є постачальником та надавав послуги з теплопостачання будинку [ADDRESS] (а.с.8-13). Згідно з розрахунком, наданим позивачем - ТОВ «Котельні лікарняного комплексу», у відповідачів за період з листопада 2018 року по вересень 2021 року утворилася заборгованість за послуги з централізованого опалення квартири в розмірі 15650,95 грн (а.с.5). 17.05.2021 ТОВ «КЛК» направлено претензію відповідачам про необхідність сплатити заборгованість, яка станом на 01.05.2021 складає 25650,95 грн (а.с.6). Між позивачем та відповідачем укладався договір про надання населенню послуг з теплопостачання від 25.04.2005, відповідно до якого позивачем такі послуги надаються, а відповідач користується ними, не відмовляється від них і тому зобов`язана проводити їх оплату (а.с.7). Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Дослідивши повно і всебічно надані сторонами докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне: Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають з дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства. Підставами для виникнення цивільних прав і обов`язків, крім договору, можуть бути і інші юридичні факти (наприклад, фактичне надання житлово-комунальних послуг). Цивільні права і обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За змістом положень ст. 317, 319, 322 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 360 Цивільного кодексу України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. За змістом\~статті 156\~Житлового кодексу\~УРСР , члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. За змістом п.6, п.13 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний споживач. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ч.1 статті 2 Закону, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно п.2 ч.1 статті 5 Закону, до комунальних послуг відносяться послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п.5 частини 2 статті 5 Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства. Згідно статті 9 Закону, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не\~звільняється від\~оплати житлово-комунальних\~послуг,\~отриманих ним\~до укладення\~відповідного договору.\~ Дієздатні\~особи,\~які проживають\~та/або\~зареєстровані у\~житлі споживача,\~користуються нарівні\~зі споживачем\~усіма житлово-комунальними\~послугами та\~несуть солідарну\~відповідальність за\~зобов`язаннями з\~оплати житлово-комунальних\~послуг.\~Споживач щомісяця\~(або\~з іншою\~періодичністю,\~визначеною договором)\~вносить однією\~сумою плату\~виконавцю комунальної\~послуги (крім\~послуг з\~постачання та\~розподілу природного\~газу та\~електричної енергії),\~у тому\~числі якщо\~вона складається\~з окремих\~складових,\~передбачених відповідним\~договором,\~укладеним відповідно\~до цього\~Закону.\~При цьому\~виконавці комунальних\~послуг забезпечують\~деталізацію інформації\~щодо складових\~плати у\~рахунках споживачів. Відповідно до п. 6 ч.1 статті 8 Закону, виконавець комунальної послуги має право звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають в тому числі з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно статті\~526\~ЦК України,\~зобов`язання\~має виконуватися\~належним чином\~відповідно до\~умов договору\~та вимог\~цього Кодексу,\~інших актів\~цивільного законодавства,\~а за\~відсутності таких\~умов та\~вимог -\~відповідно до\~звичаїв ділового\~обороту або\~інших вимог,\~що звичайно\~ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Отже, позивачем належними й допустимими доказами підтверджено факт надання ним послуг з централізованого опалення квартири [ADDRESS] , користувачами якого є відповідачі [PERSON] , [PERSON] . Відповідачами, в свою чергу, не надано будь-яких доказів на спростування доводів позовної заяви та розрахунку заборгованості. Відповідно до вище зазначених правових норм, відповідач зобов`язаний сплатити за послуги з централізованого опалення квартири, що знаходиться у його власності. За таких обставин, позов ТОВ «Котельні лікарняного комплексу» про стягнення з [PERSON] , [PERSON] заборгованості за послуги централізованого опалення квартири за період з 01.11.2018 по 01.05.2021 в сумі 25650,95 гривень є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в сумі 2\~481,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved