Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Адвокат Ткач І.І. звернулася до суду в інтересах позивачки [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивовано тим, що у 2014 році [PERSON] мала стосунки із відповідачем, від яких у червні 2014 року завагітніла та стали проживати разом у його будинку в [ADDRESS] без реєстрації шлюбу. Проживали спільно до вересня 2015 року, вели спільний побут, мали взаємні права та обов`язки притаманні подружжю. За час спільного проживання [INFO] народила сина [PERSON] , біологічним батьком якого є відповідач. Позивачка зареєструвала сина на своє прізвище та 07.04.2015 року отримала свідоцтво про його народження. Запис про реєстрацію народження сина був зроблений за заявою матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З народження відповідач ставився до [PERSON] як до сина, брав участь у його вихованні та утриманні, але у січні 2016 року покинув їх та з того часу не бере участі у його вихованні та утриманні. Відповідач відмовляється добровільно подати заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію його як батька, тому змушена звернутися до суду. Крім того, відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК обов`язку утримувати дитину, хоча стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє утримувати сина. Просить суд визнати відповідача батьком її сина, внести зміни до актового запису про його народження щодо батька та стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 25 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по справі. Ухвалою суду від 16 червня 2022 року по дані справі призначено судово молекулярно - генетичну експертизу, підготовче провадження у справі зупинено. 01 вересня 2022 року провадження по справі поновлено, оскільки 31 серпня 2022 року з Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України до суду надійшов висновок судової біологічної експертизи №СЕ-19/102-22/9524-БД. Ухвалою суду від 16 вересня 2022 року у справі закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду . Позивачка [PERSON] та її представник, адвокат Ткач І.І. в судове засідання не з`явилися. [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу в їх відсутності, позовні вимоги підтримуть в повному обсязі. Крім того, додала документи, для підтвердження суми витрат на правничу допомогу, яку теж просить стягнути з відповідача. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги в частині визнання батьківства визнає повністю. Щодо стягнення судових витрат, то просить стягнути їх пропорційно, а саме стягнути з нього 1/2. Щодо аліментів, заперечує проти стягнення з нього 1/4 заробітку (доходу), оскільки має ще одну дитину та просить стягнути 1/6. Представник третьої особи, начальник Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) Чернієнко І., у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07 квітня 2015 року виконавчим комітемом Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області [PERSON] народився [INFO] , про що зробено відповідний актовий запис №3. Його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . (а.с.9) Згідно інформації Тростянецького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький) в архіві відділу є в наявності факт державної реєстрації народження дитини, [PERSON] , [INFO] , про що свідчить актовий запис про народження №3 від 07 квітня 2015 року складений виконачим комітетом Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області. Відповідно до складеного актового запису про народження у відомостях про батька зазначений - [PERSON] , громадянин України. В графі 17 "Підстава запису відомостей про батька" зазначено - заява матері від 07 квітня 2015 року. Державна реєстрація народження проведена відповідно до вимог ст.135 Сімейного кодексу України, тобто якщо мати дитини не перебуває у шлюбі та не має спільної заяви батьків, або рішення суду, запис про батька дитини провадиться за прізвищем та громадянством матері, а власне ім`я та по батькові батька дитини записуються за вказівкою матері у заяві про державну реєстрацію народження. (а.с.10) Відповідно до довідки Ольгопільської сільської ради від 28 січня 2022 року №132 про склад сім`ї, [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] , проте фактично проживає з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. (а.с.11) Як вбачається із висновку експерта від 17.08.2022 № СЕ-19/102-22/9524-БД за результатами судової біологічної експертизи [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] з ймовірністю 99,9999 % . (а.с.43-67) Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 126 Сімейного кодексу України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. У відповідності до статті 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Верховний Суд України у пункті 3 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (далі - Постанова) роз`яснив судам, що справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 01 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема частини другої статті 128 цього Кодексу, на підставі будь-яких фактичних доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно пункту 9 Постанови рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", зауважив, що "на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства" (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та висновку судової біологічної експертизи на батьківство суду не надано. Отже, суд вважає повністю доведеним той факт, що [PERSON] є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , що виходячи із заяви відповідача визнає і сам [PERSON] , тобто позовні вимоги позивачки про визнання батьківства є такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану є підставою для внесення таких змін. За положеннями ст.134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Тобто, позовна вимога про внесення змін до актового запису про народження [PERSON] в частині батька, також підлягає задоволенню. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Як установлено судом відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Також судом установлено, що [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Крім нього, з позивачкою проживають ще двоє неповнолітніх дітей, що підтверджується довідкою про склад сім`ї Ольгопільської сільської ради від 28 січня 2022 року №132 . Згідно доданої відповідачем довідки виконкому Ольгопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області № 1119 від 12.10.2022 відповідач по справі [PERSON] проживає за адресою : [ADDRESS] . Склад його сім`ї складають : [PERSON] - дружина, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка та [PERSON] - дочка. (а.с.108) Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати алемінтів по виконавчому провадженню № 38459540 від 09.09.2022 у Чечельницькому відділі державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) на виконанні знаходиться виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень на кожну дитину, щомісячно починаючи із 22.03.2013 року. Сума заборгованості за 2016-2022 роки станом на 01 вересня 2022 року складає 169 323 гривні (а.с.109) Згідно посвідчення серії [NUMBER] від 11 квітня 2022 року [PERSON] [INFO] отримує державну соціальну допомогу по інвалідності до 18 років. Законним представником є [PERSON] . (а.с.112) Тобто, як вбачається із вищевказаних документів відповідач має на утриманні одну дитину [PERSON] , [INFO] . Діти [PERSON] та [PERSON] є дітьми його дружини від першого шлюбу, які мають батька. Згідно статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення". Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Врахувавши усі обставини, суд вважає, що позов у частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 підлягає до задоволення, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а відповідачем не доведено неможливість сплачувати аліменти у вказаній частині, а наявність ще однієї дитини у відповідача з якою він проживає на даний час не є самостійною підставою для стягнення 1/6. У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивачки, відповідно до норм статті 141 ЦПК України, слід стягнути сплачений нею судовий збір за вимогу про визнання батьківства у розмірі 992 гривні 40 копійок. Крім того, відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір за вимогу про стягнення аліментів у розмірі 992 гривні 40 копійок, оскільки позивачка від сплати судового збору за позовну вимогу про стянення аліментів звільнена, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір". Також з відповідача на користь позивачки стягненню підлягають витрати на проведення судової біологічної експертизи в сумі 9 364 гривні 83 копійки, що була проведена для визначення батьківства. (а.с.45, 84) Крім того, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 4000 гривень понесених нею судових витрат, а саме, за надання правничої допомоги, які повністю підтверджені договором про надання правової допомоги від 11.02.2022, квитанцією від 20.02.2022 та актом приймання-передачі наданих послуг від 15.09.2022. (а.с.78-81) Враховуючи викладене та

Outcome: approved