Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу в серпні 2022 року. В підтвердження пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 12.06.2007 року він з відповідачкою зареєстрував шлюб. Від вказаного шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя подружжя не склалося на даний час сторони проживають окремо та шлюбних стосунків не підтримують, сім`я розпалася остаточно, примирення є неможливим, все вищезазначене призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. В зв`язку з вищевикладеним просить позовні вимоги задовольнити. 05.09.2022 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін В судове засідання позивач надав заяву в якій просить розгляд справи провести без його присутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання\~ не з`явилась, проте також надала суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Ч.4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у випадку якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 12.06.2007 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с.3). Шлюбні відносини на момент розгляду справи в суді сторони не підтримують, проживають окремо. Подальше збереження шлюбу буде суперечити волі сторін. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного\~кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109\~СК\~України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Таким чином судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Однак відповідачка перед судом таке клопотання не ставила, а тому суд не вирішує дане питання. На підставі викладеного,

Outcome: approved