Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» (надалі ТОВ «ФК «Авансар»), в якому просить суд: визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 02.06.2021 року, зареєстрований в реєстрі за №80762, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «АВАНСАР», грошових коштів в сумі 23734, 69 грн., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на правничу допомогу. В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначив наступне. 02.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі ст. ст. 87-91 ЗУ Про нотаріат та п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ ФК АВАНСАР, невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору №200516710 від 27.04.2016 року, укладеним з ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий Центр, правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору факторингу №18/05/2018-3 від 18.05.2018 року є ТОВ ФК АВАНСАР, заборгованість в сумі 23734, 69 гри, в тому числі: заборгованість за тілом кредиту - 10142, 13 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 12742, 56 грн та 850 грн за вчинення виконавчого напису. Вказаний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 02.06.2021 року за №80762. Вважає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням норм ЗУ Про нотаріат та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступного. Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 34 ЗУ Про нотаріат нотаріуси вчиняють виконавчі написи. Згідно з ст. 87 ЗУ Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів встановлено, що стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин здійснюється на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. Тобто, на сьогоднішній день, редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Такий же висновок зазначено в п. 83 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17, де ВП ВС зазначила, що оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказані вимоги законодавства щодо вчинення виконавчого напису не могли бути дотримані нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису, оскільки, як вбачається з спірного виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться відповідно до умов кредитного договору №200516710 від 27.04.2016 року, укладеним з ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий Центр, однак вказаний кредитний договір між ТОВ Інвестиційно-Розрахунковий Центр та [PERSON] нотаріально не посвідчувався. Відповідно до ст. 88 ЗУ Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Верховний Суд у постанові від 18 червня 2018 року у справі №199/183/17 та у постанові від 04 липня 2018 року у справі №757/29988/17-ц зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Касаційного цивільного суду в складі Верховного суду №310/9293/15ц від 23.01.2018. Проте, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. при вчиненні спірного виконавчого напису, не отримано оригіналу нотаріально посвідченого договору, не перевірено безспірність заборгованості. Таким чином, на час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ ФК АВАНСАР, грошових коштів в сумі 23734, 69 грн. у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, а саме оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, так як він не посвідчувався нотаріально, документів, які підтверджують безспірність та наявність заборгованості, тобто, спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм ЗУ Про нотаріат та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. В судове\~засідання позивач\~ [PERSON] \~не з`явився,\~про час\~та місце\~розгляду справи\~був повідомлений\~належними чином.\~Від представника\~позивача [PERSON] [PERSON] , до суду надійшло клопотання, згідно якого останній просить розглянути справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяви не надав, відзив на позов у встановлений судом строк не подав, у зв`язку з чим на підставі\~ст. ст. 223, 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи за відсутності заперечень з боку позивача. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. У судовому\~засіданні досліджені\~наступні письмові\~докази:\~виконавчий напис (а.с. 15), постанова про відкриття провадження (а.с. 16), постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 17-18). Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у п.45 рішення у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом. Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Суд,

Outcome: approved