Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Радамовського М.М. звернувся до суду з вказаним вище позовом. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 15.07.2021 року відповідачка звернулась в Сокирянський районний суд Чернівецької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . 12.08.2021 року суддею Сокирянського райсуду Чернівецької області Унгуряном С.В. видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] . Проте, вважає, що з нього стягу.ться безпідставно аліменти, оскільки дитина народжена не від нього, а від іншого чоловіка. Свої доводи обґрунтовує наступним. З відповідачкою він перебував у фактичних шлюбних стосунках з 2009 року по 18.03.2017 року. [INFO] вона народила дівчинку, яку вони назвали [PERSON] , і оскільки вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, то у відповідності до вимог ч. 1 ст.126 Сімейного кодексу України, він був записаний батьком дитини. Однак, після реєстрації народження дитини, у період спільного проживання з відповідачкою, остання неодноразово говорила йому, що [PERSON] не його дитина, а народжена від іншого чоловіка, тому на теперішній час, після припинення їхніх стосунків він має сумніви щодо того, що [PERSON] , [INFO] насправді є його дочкою. Крім цього, вже після народження дитини він став помічати, що дружина часто таємно розмовляє з кимось по телефону, і він дізнався, що у неї є інший чоловік, з яким вона проживає на теперішній час, що стало причиною припинення їхніх з відповідачкою сімейних стосунків. На теперішній час, після припинення сімейних стосунків з відповідачкою, аналізуючи її поведінку, її відношення до нього у період спільного проживання, він зрозумів, що народжена нею дитина, [PERSON] , [INFO] не є його дочкою, а тому, з метою підтвердження того, що він не є біологічним батьком (або є) дитини, тобто між ними немає кровного споріднення та для повного та об`єктивного вирішення спірного питання він неодноразово звертався до відповідачки з пропозицією провести у добровільному порядку молекулярно-генетичну експертизу, проте відповідачка відмовилась, заблокувала його номер телефону і на його дзвінки не відповідає. Оскільки відповідачка у добровільному порядку відмовляється провести молекулярно-генетичну експертизу для встановлення істини, тому це стало підставою на його звернення до суду з даним позовом для вирішення питання в судовому порядку. Просив виключити відомості про нього, [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , як батька, з актового запису № 05 про народження [PERSON] , [INFO] , складеного 28 липня 2015 року виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецькій області. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник - адвокат Радамовський М.М. подав до суду заяву про розгляд справи без присутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином та завчасно повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася та не повідомила суд про причини своєї неявки. Підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи не встановлено, у зв`язку з чим судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За вимогами ст.ст.12 та 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Питання реєстрації народження та визначення походження дитини регулюються ЦК України та СК України, Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5. Главою 12 СК України встановлено порядок визначення походження дитини від матері та батька. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] під час спільного проживання без реєстрації шлюбу з позивачем [PERSON] , [INFO] народила дитину - [PERSON] , батьком якої записано останнього, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28.07.2015 року Виконавчим комітетом Олексіївської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області. Згідно судового наказу, виданого 12.08.2021 року Сокирянським районним судом Чернівецької області за заявою [PERSON] з [PERSON] в порядку наказного провадження стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15.07.2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122 та 125 цього кодексу. У відповідності до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Статтею 136 СК України визначено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до пунктів 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК, так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Із доводів позивача, зазначених у позовній заяві його представником, встановлено, що [PERSON] в момент реєстрації його як батька дитини [PERSON] не знав, що він не є її біологічним батьком і лише після реєстрації народження дитини дізнався про цей факт. Відповідно до абзаца 11 пункту 20 глави 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Пунктом 2.13.1. Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Судом встановлено, що за клопотанням представника позивача [PERSON] - адвоката Радамовського М.М. ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20.06.2022 року по справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої було доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Повідомленням Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/102/10/1/11620 від 18.07.2022 року, яке надійшло до суду 20.07.2022 року разом із клопотанням експерта №СЕ-19/102-22/10269-БД від 18.07.2022 року, повідомлено суд про необхідність одночасного прибуття до експертної установи сторін та дитини з 10.00 до 11.00 години 08.08.2022 року для відбору експериментальних зразків. Відповідно до листа Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01.08.2022 року №722/1340/21/2479/22, копію вищевказаного клопотання експерта від 18.07.2022 року було направлено для відома та виконання сторонам у справі, яке отримано представником позивача [PERSON] - адвокатом Радамовським М.М. 01.08.2022 року, а відповідачку [PERSON] додатково повідомлено 01.08.2022 року у телефонному режимі (довідка помічника судді від 01.08.2022 року). Як встановлено із повідомлення Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/102/10/1/13231 від 09.08.2022 року, яке надійшло до суду 08.08.2022 року разом із клопотанням експерта №СЕ-19/102-22/10269-БД від 08.08.2022 року, відбір експериментальних зразків 08.08.2022 року здійснено не було у зв?язку з неприбуттям [PERSON] та дитини [PERSON] до експертної установи, куди з`явився лише [PERSON] . Крім цього, у цьому ж повідомленні судовим експертом Бурковою І.С. було повідомлено суд про необхідність повторного одночасного прибуття до Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України сторін та дитини з 10.00 до 11.00 години 31.08.2022 року для відбору експериментальних зразків. Відповідно до листа Сокирянського районного суду Чернівецької області від 09.08.2022 року №722/1340/21/2601/22, копію вищевказаного клопотання експерта від 08.08.2022 року було направлено для відома та виконання сторонам у справі, яке отримано представником позивача [PERSON] - адвокатом Радамовським М.М. 09.08.2022 року та особисто відповідачкою [PERSON] 13.08.2022 року (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №6020003140396) та 17.08.2022 року (через представника Олексіївського старостинського округу Дністровського району). У зв?язку із неприбуттям 08.08.2022 року та 31.08.2022 року відповідачки [PERSON] та дитини [PERSON] до експертної установи для одночасного відбору експериментальних зразків та неможливістю проведення експертизи, листом Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/102/10/1/14936 від 01.09.2022 року, яке надійшло до суду 07.09.2022 року разом із повідомленням про неможливість проведення експертизи №СЕ-19/102-22/10269-БД від 31.08.2022 року матеріали даної справи було повернуто до суду без виконання ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20.06.2022 року про призначення експертизи. Таким чином, зазначеними вище доказами підтверджується, що судом було вжито всіх заходів з метою проведення експертизи та забезпечення явки до експертної установи відповідачки [PERSON] та дитини [PERSON] для відібрання біологічних зразків, необхідних для проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, проте відповідачка від проведення експертизи умисно ухилилася та внаслідок її поведінки та відсутності біологічних зразків, проведення зазначеної експертизи фактично стало неможливим. Чинне цивільне процесуальне законодавство України не передбачає можливості відібрання в примусовому порядку біологічних зразків у [PERSON] та дитини [PERSON] . Натомість, законодавством передбачені наслідки ухилення від участі у експертизі. Так, відповідно до ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також, яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Європейський суд з прав людини в рішенні в справі №3451/05 «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства. Доказів, які б свідчили про об`єктивну неможливість [PERSON] та дитини [PERSON] взяти участь у проведенні судової молекулярно-генетичної експертизи, суду не надано. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. З урахуванням викладених обставин, а саме умисного ухилення відповідачки від участі у призначеній судом експертизі, яку без участі [PERSON] та дитини [PERSON] провести неможливо; доказової цінності висновку судової генетичної експертизи для сторін у справі про оспорювання батьківства; не надання суду доказів існування об`єктивних перешкод для участі [PERSON] та дитини [PERSON] у призначеній судом експертизі; відсутності у суда при розгляді цивільної справи повноважень на примусове залучення відповідачки до участі в судовій молекулярно-генетичній експертизі; відсутності аргументованих заперечень з боку відповідачки щодо позовних вимог, суд вважає за можливе визнати факт, для з`ясування якого була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, а саме, що [PERSON] не є біологічним батьком дитини [PERSON] . У зв`язку із визнанням судом вказаного факту, позовні вимоги [PERSON] про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини [PERSON] підлягають задоволенню із внесенням наступних змін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Так, відповідно до частин 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то у відповідності до вказаних вимог закону з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 908 грн. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Статтею 246 ЦПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Представник позивача Радамовський М.М. в поданій до суду заяві повідомив суду, що письмові докази понесених позивачем витрат на оплату адвоката за надання йому правової допомоги під час розгляду справи в розмірі 5000 грн. та витрат на оплату топлива (бензину) на заправку автомобіля для прибуття позивача на вимоги судового експерта до м.Вінниці 08.08.2022 року та 31.08.2022 року, для відбору у нього біологічного матеріалу буде надано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. З огляду на викладене, суд вважає за необхідне для вирішення питання про витрати, пов`язані з розглядом справи, призначити судове засідання, надавши представнику позивача строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених позивачем даних витрат.

Outcome: approved