Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

В серпні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно на утримання доньки, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення 23 років, за умови продовження навчання. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі, з повідомленням (викликом) сторін, відповідачу наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву і призначено судове засідання по справі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився хоча був повідомлений про місце та час розгляду справи. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог відмовити. Судом встановлено, що від спільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців в справі 727/3999/14-ц відповідач сплачував на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі 1600,00 грн., щомісячно, до повноліття, починаючи з 14.05.2014 року про що було видано виконавчий лист від 17.07.2014 року (а.с.7). [PERSON] [INFO] досягла повноліття, однак з 01.09.2019 р. навчається на денній формі навчання фізкультурного відділення Педагогічного фахового коледжу Чернівецького національного університету ім. Ю. Федьковича, що підтверджується довідкою (а.с.10) в якій зазначено, що студентка навчається за кошти обласного бюджету. Крім того відповідно до довідки про доходи [PERSON] отримала суму доходу за період з січня 2022 року по червень 2022 року, що становить 11580,00 грн. (а.с.11). Згідно довідки №18 від 15.02.2022 року в якій зазначено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] без реєстрації разом з матір`ю [PERSON] (а.с.12). Ухвалою суду від 21.09.2022 року Шевченківським районним судом м. Чернівці було витребувано інформацію про перетин Державного кордону України громадянкою [PERSON] , [INFO] , в якій зазначено, що вона неодноразово перебуває за межами України (а.с.29). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 25.08.2022 року АСВП:44215573 заборгованість відповідача перед позивачем станом на 15.04.2022 року становить 6000,00 грн. (а.с.13). Правовідносини, що є предметом спору між сторонами у справі, регулюються сімейним законодавством України. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Вказана норма закону розповсюджує обов`язок батьків надавати утримання повнолітнім дітям на випадки, коли дитина продовжує навчання та вимагає у зв`язку з цим матеріальної допомоги. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання) виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто самі батьки мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину. Зазначене кореспондується із положеннями п.\~20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Лише за наявності усіх передбачених\~ст. 199 СК України, умов, суд за приписами ст.ст.\~182,\~200, СК України, має визначити розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, при такому визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] навчається за кошти обласного бюджету. Стипендію отримує. Фізично здорова, оскільки жодного доказу того, що вона має поганий стан здоров`я суду не надавалося. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст.\~78,\~81 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Позивач як на підставу своїх вимог про стягнення аліментів посилається на те, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , яка у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, а також на те, що [PERSON] може надавати таку допомогу у вигляді сплати аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, проте жодного доказу цього суду не надає - як доказу того, що відповідач може надавати таку допомогу. На підставі вищевикладеного , суд приходить до висновку, що позовні вимоги належними та допустимими доказами не доведені і водночас спростовані доказами відповідача , а відтак задоволенню не підлягають . На підставі\~ст. 141 ЦПК України, враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за даною категорією справи, та те, що позовні вимоги позивача не були задоволені судом, суд не покладає на сторону відповідача сплату судового збору, а компенсує зазначені судові витрати за рахунок держави .

Outcome: dismissed