Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

15 серпня 2022 року [PERSON] звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є рідним батьком позивача, який на даний час є студентом другого курсу факультету менеджменту та права Вінницького національного аграрного університету, навчається на денній формі навчання за контрактом. Позивач проживає в гуртожитку, та, крім оплати проживання, також несе витрати на придбання необхідної для навчання канцелярії, проїзд до місця навчання, харчування, тощо. Після досягнення повноліття позивач перебуває на повному матеріальному утриманні матері, самостійно заробляти кошти змоги немає, оскільки навчання забирає весь вільний час, а батько необхідної матеріальної допомоги не надає, хоча стан його здоров`я та матеріальне становище дають йому змогу це робити. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти до закінчення навчання або досягнення ним 23 річного віку. Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням (виклику) сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання до суду (в копії позивачу) відзиву на позовну заяву, з наданням усіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відповідач у встановлений законом строк надав до суду відзив, відповідно до якого просив у задоволені позову відмовити за недоведеністю позивачем можливості утримання батьком повнолітнього сина, який продовжує навчання. Так, відповідач стверджує, що стан його здоров`я та матеріальний стан не дають йому можливості здійснювати такі виплати, зважаючи на наступне. Ще із 1984 року у відповідача сталося захворювання, що призвело до втрати слуху, в наслідок чого відповідач не може працювати та мати засоби для існування. Єдиним джерелом доходу відповідача є плата за задачу в оренду земельної ділянки (паю), яка становить 9500 гривень на рік. Сплачувати аліменти на утримання сина, до досягнення ним повноліття допомагала бабуся [PERSON] , мати відповідача - [PERSON] , яка на даний час досягла 80-ти річного віку, та має постійну потребу у дороговартісних ліках. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Відповідач є батьком позивача - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Позивач є студентом другого курсу, денної контрактної форми навчання факультету менеджменту та права Вінницького національного аграрного університету, термін навчання з 2021 навчального року по 2025 навчальний рік, загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 87200 гривень (а.с. 9-10, 11-12, 13, 14-16). Позивач зареєстрований та проживає в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , вартість проживання становить 800 гривень за місяць (а.с. 8, 17, 18-20). Також, позивач несе витрати на придбання необхідної\~для навчання\~канцелярії (а.с\~21-22),проїзд до навчання (а.с. 23-24), документально підтверджені витрати позивача за липень місяць на зазначені позиції склали 1122 грн та 203,6 грн. відповідно. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Судом встановлено, що [PERSON] , який є сином [PERSON] , на день звернення до суду не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. При цьому, доказів того що [PERSON] на теперішній час має проблеми із здоров`ям, які перешкоджають йому працевлаштуватися, суду не надано: аудіограма відповідача датована 1984 роком ( а. с. 37), даних щодо наявності у нього інвалідності або захворювань, які б перешкоджали йому працювати не надано, згідно копії його трудової книжки, він звільнений в 1992 році за власним бажанням (а. с. 38), копія військового квитка свідчить про те, що відповідач за станом здоров`я не придатний до військової служби (а. с. 39), однак не є доказом непрацездатності. Також не надано доказів перебування на утриманні у відповідача його матері - [PERSON] , надана копія пенсійного посвідчення таким доказом не являється. Натомість відповідачем надано докази, щодо отримання ним доходу за земельну частку (пай) (а. с. 40, 41). Отже, враховуючи встановлені обставини, зокрема те, що [PERSON] навчається та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість таку допомогу надавати, оскільки зворотного ним не доведено, наявні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання сина. Разом з тим, оскільки документально підтверджений позивачем розмір витрат, пов`язаних з навчанням склав 4125.6 грн на місяць (87000 грн навчання протягом 2021-2025 рр., що складає в середньому 2000 грн/міс, 800 грн/міс - гуртожиток, 1122 грн - витрати на канцелярію, 203,6 грн - витрати на дорогу), а СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина, стягненню з відповідача підлягає половина документально підтвердженої суми витрат - 2000 грн. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved