Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ФОП [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів» про розірвання договору, стягнення сплачених коштів. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 15 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел" від імені та за дорученням якого на підставі Агентського Договору на реалізацію туристичного продукту №АДТА/18-LVO. 00323 від 18.10.2018р. діяла Турс-Тікетс в особі ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір на туристичне обслуговування №523969. Відповідно до Додатку №1 до Договору на туристичне обслуговування №523969, підтвердженими заявкою замовника замовлені туристичні послуги були наступні: країна перебування Греція, дата початку та закінчення туру 19.05.2020 року - 26.05.2020 року, готель Bomo Calamos Beach 3* (Аттика), проживання та харчування Double Room Mountain і Все включено (АI), трансфер індивідуальний + груповий. Вартість Турпродукту відповідно до цього Додатку №1 до Договору на туристичне обслуговування становить 20550 грн. 00 коп. 18.10.2018 року між ТзОВ "Музенідіс тревел Львів", діючи від імені та в інтересах MOZENIDIS TRAVEL А.Е .. MOZENIDIS TRAVEL CYPRUS LTD, MOZENIDIS TRAVEL TBILISI LTD. MOZENIDIS HUNGARY TRAVEL AGENCY Kft в особі директора [PERSON] , яка діє на підставі Статуту іменоване в подальшому "Принципал" та ФОП [PERSON] було укладено агентський договір на реалізацію туристичного продукту №АДТА/18-LVO.00323. Станом на 20 жовтня 2021 року позивач відповідно до Договору на придбання туристичної путівки до Греції, отримала від Турагента документи, а саме: підтвердження заявки № АТК19050АО від 17.02.2020 року; рахунок на оплату № АТК19050АО від 17.02.2020 року; ваучер №АТК 19050А0. Позивачем оплачена повністю загальна вартість Турпродукту згідно Договору на туристичне обслуговування №523969 від 15.02.2020р. у сумі 20 550 грн. Проте комплекс туристичних послуг відповідач не надав. Підтвердження заявки № ATK19050A0 від 17.02.2020 року здійснено ФОП [PERSON] . У рахунку на оплату № АТК19050А0 від 17.02.2020 року зазначено, що рахунок видало ТОВ "Музенідіс Тревел Україна" та адресовано від ФОП [PERSON] . Відповідно до умов Договору на туристичне обслуговування №523969 від 15 лютого 2020 року сторонами договору є Товариство з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел" від імені та за дорученням якого на підставі Агентського Договору на реалізацію туристичного продукту №АДТА/18-LVO.00323 від 18.10.2018р. діяла Турс-Тікетс в особі ФОП [PERSON] та [PERSON] . Згідно агентського договору на реалізацію туристичного продукту №АДТА/18-LVO.00323 від 18.10.2018 року сторонами договору є ТзОВ "Музенідіс тревел Львів", діючи від імені та в інтересах MOZENIDIS TRAVEL A.L.. MOZENIDIS TRAVEL CYPRUS LTD. MOZENIDIS TRAVEL TBILISI LTD, MOZENIDIS HUNGARY TRAVEL AGENCY Kft в особі директора [PERSON] , яка діє на підставі Статуту, іменоване в подальшому "Принпипал" та ФОП [PERSON] . Позивач зазначає, що їй незрозуміло, яким чином рахунок на оплату №АТК19050А0 від 17.02.2020 року при замовлені туру [PERSON] виставлений був ТОВ "Музенідіс Тревел Україна", адже туроператом згідно договору па туристичне обслуговування є ТОВ "Музенідіс Тревел" (ТОВ "Музенідіс Тревел Львів"), що в свою чергу є іншою юридичною особою. За таких обставин позивач вважає, що ФОП [PERSON] діяла на власний розсуд, тобто не від імені туроператора. Просить розірвати договір на туристичне обслуговування №523969 від 15 лютого 2020 року укладений між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON] , стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] на користь [PERSON] кошти за ненадані туристичні послуги у сумі 20 550, 00 грн. 00 коп. згідно договору на туристичне обслуговування №523969 від 15 лютого 2020 року, стягнути з фізичної особи підприємця [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп.? 11 серпня 2022 року представником відповідача [PERSON] [PERSON] подано пояснення на позовну заяву, в якому він зазначає, що 15.02.2020 р. з позивачем укладено договір на туристичне обслуговування № 5239969, іншою стороною договору виступало ТОВ «Музенідіс Тревел» - туроператор, який діяв в інтересах групи компаній MOUZENIDIS TREVEL S.A., MOUZENIDIS TREVEL CYPRUS LTD, MOUZENIDIS TREVFL TBILISI, MOUZENIDIS HUNGARY TREVEL AGENCY Kft від імені та за дорученням якого по договору про реалізацію туристичного продукту №АДТА/18-LVO.00323 від 18.10.2018 р. діє Турс- Тікетс код ЄДРПОУ 3006219422 в особі турагента ФОП [PERSON] . В даному випадку ФОП [PERSON] діяла як посередник між туристом та туроператором, та виступала як Турагент. Під час оформлення вказаного вище договору про туристичне обслуговування позивач та Турагент-відповідач, узгодили всі істотні умови замовленого Позивачкою туристичного продукту та сформували попередне замовлення туристичного продукту, яке відображено в Додатку № 1 договору на туристичне обслуговування № 523969, копія якого наявна в матеріалах справи. Після чого позивачем було сплачено кошти в загальному розмірі 20000 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру № б/н від 15.02.2020р.) та 550 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру б/н від 17.02.2020р). Так як у Туроператора TOB «Музенідіс Тревел» 15.02.2020р. зупинено продаж узгоджених з Позивачем умов туристичного продукту. Відповідач звернувся до субагента ФОП [PERSON] , яка підтвердила виконуючи умови субагентського договору (укладеного між Відповідачем та ФОП [PERSON] ) здійснила заходи щодо пошуку узгодженого з позивачкою туристичного продукту, узгодила заявку на туристичний продукт з іншим Туроператором на тих самих умовах та сформувала і направила Відповідачу підтвердження заявки № АТК19050А0 від 17.02.2020р. Відповідач узгодивши та перевіривши заявку Позивача погодив цю заявку в телефонному режимі з Позивачем та повідомив про необхідність здійснення доплати в сумі 550 гривень за індивідуальний трансфер (доставку туристів з аеропорту до готелю). Уточнивши умови туру Позивач здійснив доплату вартості трансферу в сумі 550 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру б/н від 17.02.2020р.) У відповідності до Підтвердження заявки та виданих Позивачу ваучерів та інших документів виїзд 2 туристів [PERSON] та [PERSON] заплановано та мало бути реалізовано: дата виїзду 19.05.2020 до країни Греція, дата повернення з країни Греція до України 26.05.2020р. Однак в наслідок поширення епідемії Sars Covid -19 та закриттям для в`їзду українських туристів на територію Греції тур не відбувся. Відповідач вказує, що з невідомих причип позивач не надала суду всіх наступних документів, які було складено між ним та відповідачам. Зокрема 09.06.2020 року між позивачем та відповідачем укладено Додаток №2 до Договору на Туристичне обслуговування №523969, яким було сторонами узгоджено умови перебронювання туристичного продукт на іншу дату - 29.09.2020р. За погодженням з Відповідачем та Позивачем туристичний продукт - виїзд до Греції було переброньовано та узгоджено на 29.09.2020р. (виліт до Греції) та 06.10.2020р. (повернення в Україну), про що свідчить підтвердження заявки №АТК19050А0 від 05.06.2020р. Відповідачем повідомлено Позивача про необхідність здійснення доплати в розмірі 1121,40 грн. При цьому позивачу 17.02.2020 р. було видано підтвердження заявки та всі необхідні документи для здійснення Туру 29.09.2020р. Однак внаслідок епідемії вірусу тур так і не відбувся. 17 липня 2022 року представником третьої особи ТзОВ «Музенідіс Тревел Львів» Тимащук В.А. було подано пояснення на позовну заяву [PERSON] , у яких вона зазначає, що товариство не брало участі у спірних правовідносинах, оскільки договору з позивачем ТзОВ «Музенідіс Тревел Львів» не укладало. Договір на туристичне обслуговування у формі ваучера №АТК19050А0 від 15.02.2020 року було укладено між [PERSON] та ТзОВ «Музенідс Тревел Україна», відповідно даним туроператором виставлявся рахунок на оплату та надавалось підтвердження бронювання на підставі заявки турагента за запитом позивача. Ухвалою суду від 17 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14 грудня 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді та заперечень. Ухвалою суду від 31 січня 2022 року відмовлено представнику відповідача ФОП [PERSON] [PERSON] у задоволенні клопотання про прийняття та долучення до матеріалів справи доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] відмовлено у зв`язку з пропуском строку на їх подання. Ухвалою суду від 31 січня 2022 року клопотання представника відповідача ФОП [PERSON] . [PERSON] про залучення до участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору у цивільній справі за позовом [PERSON] до ФОП [PERSON] про розірвання договору, стягнення сплачених коштів - задоволено частково. Залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Львів» (м.Львів, вул.. Коперника, 21/1) до участі у справі. В задоволенні клопотання представника відповідача ФОП [PERSON] Парфенюка Т.В. про залучення до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Музенідіс Тревел Україна» - відмовлено. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Заслухавши виступи учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З матеріалів справи вбачається, що між сторнами виникли правовідносини з приводу надання туристичних послуг. Загальні правові, організаційні та соціально-економічні засади реалізації державної політики України в галузі туризму визначено в Законі України "Про туризм" (далі - Закон). Згідно зі статтею 1 Закону України "Про туризм", туристичний продукт це попередньо розроблений комплекс туристичних послуг, який поєднує не менше ніж дві такі послуги, що реалізується або пропонується для реалізації за визначеною ціною, до складу якого входять послуги перевезення, послуги розміщення та інші туристичні послуги, не пов`язані з перевезенням і розміщенням (послуги з організації відвідувань об`єктів культури, відпочинку та розваг, реалізації сувенірної продукції тощо); Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 20 Закону України «Про туризм» За договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його.До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом.Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про туризм» Учасниками відносин, що виникають при здійсненні туристичної діяльності, є юридичні та фізичні особи, які створюють туристичний продукт, надають туристичні послуги (перевезення, тимчасового розміщення, харчування, екскурсійного, курортного, спортивного, розважального та іншого обслуговування) чи здійснюють посередницьку діяльність із надання характерних та супутніх послуг, а також громадяни України, іноземці та особи без громадянства (туристи, екскурсанти, відвідувачі та інші), в інтересах яких здійснюється туристична діяльність. Суб`єктами, що здійснюють та/або забезпечують туристичну діяльність (далі - суб`єкти туристичної діяльності), є: туристичні оператори (далі - туроператори) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних послуг, а також посередницька діяльність із надання характерних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на туроператорську діяльність; туристичні агенти (далі - турагенти) - юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб`єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг;За змістом ст. 30 Закону України «Про туризм» порушення законодавства в галузі туризму тягне за собою відповідальність згідно із законом. Порушеннями законодавства в галузі туризму є ненадання, несвоєчасне надання або надання туристові інформації, що не відповідає дійсності; порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів". (ч. 15 ст. 20 Закону України «Про туризм»). Статтею 33 Закону України «Про туризм» встановлено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Заподіяна туристу моральна (немайнова) шкода, якою порушені його законні права, відшкодовується суб`єктом туристичної діяльності в порядку, встановленому законом. За неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства.Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб`єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. (ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про туризм»). Отже, майнову відповідальність несе суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, тобто порушив умови договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг, та за вини якого замовнику завдано збитків. Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 03 липня 2013 року у справі № 6-42цс13. Частиною першою ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. У ст. 902 ЦК України зазначено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Як встановлено судом, 15.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Музенідіс Тревел" від імені та за дорученням якого на підставі Агентськогоо Договору на реалізацію туристичного продукту №АДТА/18-LVO. 00323 від 18.10.2018р. діяла Турс-Тікетс в особі ФОП [PERSON] та [PERSON] було укладено договір на туристичне обслуговування №523969. Відповідно до п. 1.2, 1.3 якого туроператор через турагента зобов`язується забезпечити надання комплексу туристичних послуг (надалі «туристичний продукт»/«Турпродукт»), а замовник зобов`язується при умовах даного Договору прийняти та оплатити його. Споживчі властивості Турпродукту вказані в підтвердженні заявки та рахунку на оплату туристичних послуг, які є невід`ємною частиною цього Договору. Обов`язки турагента та туроператора передбачені розділом 4, 5 Договору між сторонами, відповідно до п. 4.1 якого турагент зобов`язаний забронювати у Туроператора Турпродукт (пакет туристичних та пов`язаних послуг), замовлених замовником в повному обсязі, кількості, якості та у визначені цим договором терміни, про які сторони попередньо домовились, за умови повної сплати вартості Турпродукту Замовником у строки, встановлені цим договором та додаткми до нього, видати Замовникові документи, якщо вони отримані від туроператора, необхідні для отримання туристичних послуг та підтвердження статусу замовника та осіб, які з ним подорожують. Відповідно до п.5.1 Туроператор зобов`язаний забронювати та надати Замовнику Турпродукт (пакет туристичних та пов`язаних) послуг, замовлених Замовником в повному обсязі, кількості, якості та у визначені цим договором терміни, про які сторони попередньо домовились, за умови повної сплати вартості Турпродукту Замовником у строки, встановлені даним Договором та Додатками до нього, видати замовникові документи, якщо вони не були отримані від тур агента, необхідні для отримання туристичних послуг на підтвердження статусу замовника та осіб, які з ним подорожують. Як встановлено із пояснень відповідача ФОП [PERSON] для замовлення турпродукту вона звернулась до субагента ФОП [PERSON] , яка виконуючи умови субагентського договору, укладеного між Відповідачем та ФОП [PERSON] здійснила заходи щодо пошуку узгодженого з позивачкою туристичного продукту, узгодила заявку на туристичний продукт з іншим Туроператором (оскільки у ТОВ «Музенідіс Тревел» 15.02.2020 року зупинено продаж узгоджених з позивачем умов туристичного продукту) на тих самих умовах, що передбачені договором та сформувала і направила Відповідачу підтвердження заявки № АТК19050А0 від 17.02.2020р. Із матеріалів справи вбачається, позивачу були видані ваучери на від 15.02.2020 року на поїздку на погоджених у додатку №1 до договору на туристичне обслуговування №523969 умовах у період з 19.05.2020 року по 26.05.2020 року у Грецію. Туроператором за ваучерами, що видані [PERSON] 15.02.2020 року є ТОВ «Музенідіс Тревел Україна». Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про туризм» ваучер - форма письмового договору на туристичне або на екскурсійне обслуговування, яка може використовуватися відповідно до цього Закону. Агентські відносини регулюються главою 31 Господарського кодексу України, відповідно до частин першої, другої статті 297 якого за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов"язується надати послуги другій стороні (суб"єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб"єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов"язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Вирішуючи позов по суті, суд, також, звертає увагу, що відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, судом не встановлено, а позивачем не доведено чим саме були порушені права позивача відповідачем ФОП [PERSON] як турагентом. Вимог до туроператора ТОВ «Музенідіс Тревел Україна» позивач не ставила, клопотання про залучення його в якості співвідповідача не заявляла, пояснень, що надані відповідачем в судовому засіданні сторона позивача належними доказами не спростувала. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. . У відповідності з вимогами ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати стягуються з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed