Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

З позовом про знаття арешту з майна до суду звернувся АТ «Банк Траст-Капітал» , в якому просить зняти арешти, накладені Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, при здійсненні виконавчих проваджень:№41681177, та який відображається в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно: за номером запису про обтяження: 33741597 - відносно Домоволодіння, та за номером запису про обтяження: 33740538 - відносно Земельної ділянки;№35410193, та який відображається в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно: за номером запису про обтяження: 33741350 - відносно Домоволодіння, та за номером запису про обтяження: 33740200 - відносно Земельної ділянки;№29556360, та який відображається в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно: за номером запису про обтяження: 33741305 - відносно Домоволодіння, та за номером запису про обтяження: 33740155 - відносно Земельної ділянки ( адреса: [ADDRESS] ) встановити, що [PERSON] вже не є власником нерухомого майна - Домоволодіння та Земельної ділянки на яке накладено арешт за виконавчими провадженнями №41681177, №35410193 та №29556360 в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно;стягнути з Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), код ЄДРПОУ 43315529, на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ТРАСТ-КАПІТАЛ» судовий збір в розмірі - 9 924 грн. Позов мотивований тим, що позивач на дату складання даної позовної заяви є власником: домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1940448251101 та земельної ділянки за кадастровим номером: 5110136900:21:033:0008, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1940385651101, на якій розташоване Домоволодіння (надалі - Земельна ділянка), право власності на яке було набуте 18 жовтня 2019 року, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №18536478 та №185355720. Право власності зареєстровано на Позивача 18 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В. на підставі Акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виданого 07 жовтня 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при здійсненні виконавчого провадження № 51069714. Згідно з отриманими Банком 12 травня 2022 року Інформаційними довідками №301297028 та №301296939 в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно (надалі Реєстр) наявні записи про накладення арешту Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на Домоволодіння та Земельну ділянку: постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №41681177, виданий 25.01.2014, яка зареєстрована в Реєстрі 03.02.2014, при цьому щодо Домоволодіння - в Реєстрі номер запису про обтяження: 33741597, а щодо Земельної ділянки в Реєстрі номер запису про обтяження: 33740538; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №35410193, виданий 27.11.2012, яка зареєстрована в Реєстрі 27.11.2012, при цьому щодо Домоволодіння - в Реєстрі номер запису про обтяження: 33741350, а щодо Земельної ділянки в Реєстрі номер запису про обтяження: 33740200; постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП №29556360, виданий 08.11.2011, яка зареєстрована в Реєстрі 30.11.2011, при цьому щодо Домоволодіння - в Реєстрі номер запису про обтяження: 33741305, а щодо Земельної ділянки в Реєстрі номер запису про обтяження: 33740155. У всіх випадках накладання арешту за виконавчими провадженнями №41681177, №35410193 та №29556360 в Реєстрі зазначено, що «особою, майно/права, якої обтяжуються: [PERSON] ». З приводу скасування зазначених арештів позивач звертався до виконавчої служби з відповідною заявою, однак у зв`язку із знищенням виконавчих проваджень за спливом строку їх збереження, дійсне не є можливим. Наявність в Реєстрі арештів на майно, що належить Позивачу, безумовно, порушує його права власника нерухомого майна - Домоволодіння та Земельної ділянки та, внаслідок цього, позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Дійсне стало підставою для звернення до суду з дійсним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 30.06.2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 26.09.2022 року підготовче провадження у справі за позовом Акціонерного товариства\~«Банк Траст-Капітал»\~ до Відділу\~примусового виконання\~рішень управління\~забезпечення примусового\~виконання рішень\~в Одеській\~області Південного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Одеса),\~ [PERSON] про зняття\~арешту з\~майна закрито та справу призначеного до судового розгляду по суті. В матеріалах справи міститься заява представника позивача щодо розгляду справи за відсутністю їх представника, в якій позовні вимоги підтримані в повному обсязі та позивач наполягає на їх задоволенні. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. 12.10.2022 року до судового засідання Відділом примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надані суду письмові пояснення щодо позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є припинення дії, яка порушує право та встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Як зазначається у ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Так судом встановлено, що на підставі Акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виданого 07 жовтня 2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України при здійсненні виконавчого провадження № 51069714, позивач на дату складання даної позовної заяви є власником домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1940448251101 та земельної ділянки за кадастровим номером: 5110136900:21:033:0008, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1940385651101, на якій розташоване Домоволодіння. Право власності зареєстровано на Позивача 18 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білоусовою Н.В., що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №18536478 та №185355720. Однак позивач не в змозі в повній мірі скористатись своїм правом власності у зв`язку з наявністю обтяжень зазначеного майна. Як вбачається з Інформаційних довідок від 12 травня 2022 року №301297028 та №301296939 в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно (надалі Реєстр) наявні записи про накладення арешту на домоволодіння [ADDRESS] та земельну ділянку площею 595 кв.м кадастровий номер:5110136900:21:033:0008, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який накладений: \~постановою відділу\~примусового виконання\~рішень управління\~ державної\~виконавчої служби\~Головного \~управління \~юстиції в\~Одеській області\~від 08.11.2011\~року ВП\~№29556360\~(\~номер обтяження\~33741305, 33740155); постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 27.11.2012 ВП №35410193 ( номер обтяження 33741350, 33740200); постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області від 25.01.2014 ВП №41681177 (номер обтяження 33741597, 33740538). У всіх випадках накладання арешту за виконавчими провадженнями №41681177, №35410193 та №29556360 в Реєстрі зазначено, що «особою, майно/права, якої обтяжуються є [PERSON] ». Так судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебували виконавчі провадження: 1) ВП № 29556360, відкрите постановою державного виконавця відділу 31.10.2011, з виконання виконавчого напису від 10.12.2007 № 3913, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, про звернення стягнення на: - домоволодіння, яке знаходиться за адресою : [ADDRESS] , що в цілому складається з житлового будинку літ. «А2», житловою площею 94,2 кв.м, загальною площею 373,9 кв.м, генераторної літ. «В», гаражу літ. «В», гаражу літ. «Б», огородження № 1, 2 та розташоване на земельній ділянці, площею 595 кв. м; - на земельну ділянку, площею 595 кв. м, кадастровий номер 5110136900:21:033:0008, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, що належать на праві приватної власності [PERSON] , [INFO] , за рахунок реалізації яких погасити вимоги ЗАТ АКБ «Транс- капітал» у розмірі 890 088,41 дол. США та 220 271,65 грн. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання вимог виконавчого документа, було накладено арешт на майно, що належить боржнику, постановою державного виконавця відділу від 08.11.2011 ВП № 29556360. На підставі п. 4 частини першої ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», постановою державного виконавця відділу від 28.11.2011 ВП № 29556360 виконавчий документ був повернутий стягувачу. 2) ВП № 65410193, відкрите постановою державного виконавця від 27.11.2012. з виконання виконавчого напису від 10.12.2007 № 3913, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, про звернення стягнення на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 94,2 кв.м, загальною площею 373,9 кв.м, яке розташоване на земельній ділянці, площею 595 кв.м, що належить [PERSON] та на земельну ділянку, загальною площею 595 кв.м, кадастровий номер 5110136900:21:033:0008, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] за рахунок реалізації якого задовольнити вимог ЗАТ «Акціонерний Комерційний Банк Траст-Капітал» у загальному розмірі 7 340 978,93 грн. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання вимог виконавчого документа, було накладено арешт на майно, що належить боржнику, постановою державного виконавця відділу від 27.11.2012 ВП № 65410193. На підставі п.4 частини першої ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», постановою державного виконавця відділу від 22.02.2013 ВП № 35410193 виконавчий документ був повернутий стягувачу. 3) ВП № 41681177, відкрите постановою державного виконавця відділу 25.01.2014, з виконання виконавчого напису від 10.12.2007 № 3913, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, про звернення стягнення на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 94,2 кв.м, загальною площею 373,9 кв. м, яке розташоване на земельній ділянці, площею 595 кв.м, що належить [PERSON] та на земельну ділянку загальною площею 595 кв.м, \~ \~ \~ \~кадастровий номер 5110136900:21:033:0008, що знаходиться ,за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] за рахунок реалізації якого задовольнити вимоги ЗАТ «Акціонерний Комерційний Банк Траст-Капітал» у загальному розмірі 7 340 978,93 грн. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання вимог виконавчого документа, було накладено арешт на майно, що належить боржнику, постановою державного виконавця відділу від 25.01.2014 ВП № 41681177. На підставі п. 1 частини першої ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», постановою державного виконавця відділу від 16.05.2017 ВП № 41681177 виконавчий документ був повернутий стягувачу за його заявою. З метою зняття арештів, накладених при відкритті виконавчих проваджень №41681177, №35410193 та №29556360 Позивач звернувся до виконавчої служби з відповідним листом. Однак, листом №0301-653 від 20.01.22 повідомлено, що на примусовому виконанні перебували виконавчі провадження №41681177, №35410193 та №29556360, при цьому вони були завершені постановами відповідно від 16.05.2017, 22.02.2013 та 28.11.2011. Також, у відповіді вказано, що Виконавчі провадження були знищені через закінчення строків зберігання на підставі пунктів 9.9., 9.10. Наказу Міністерства юстиції України про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби № 2274/5 від 22.12.2008, та наголосив на необхідність звертатись до суду щодо скасування всіх наявних арештів. Суд звертає увагу на те, що згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Постанові № 5 від 03.06.2016 р. "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", і з системного аналізу норм закону, що регулюють захист права власності чи іншого речового права від порушень, зокрема питання щодо звільнення майна з під арешту, накладеного державним виконавцем в межах виконавчого провадження, існує два способи здійснення такого права: 1) на рішення та дії державного виконавця стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства (наприклад адміністративного судочинства); 2) особою, яка володіє на підставі закону чи договору майном чи речовим правом на майно, і яка не є стороною виконавчого провадження, подається позов про зняття арешту з майна. Причому відповідачами в справі за позовом про зняття арешту (звільнення майна з-під арешту) є боржник і особа, в інтересах якої накладено арешт на майно; а як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби; на позовні вимоги про зняття арешту з майна поширюється трирічний строк позовної давності, перебіг якого починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт майна. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ЕСНR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Sеrіеs А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Також, стаття 1 Першого протоколу, спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року). Відповідно до пункту 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Відповідно до п. 15 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, при скасуванні судом заходів забезпечення позову за завершеним виконавчим провадженням, надходженні на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника, необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника за завершеним виконавчим провадженням, виконавець не пізніше наступного робочого дня виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту. Постанова про зняття арешту з майна приєднується до матеріалів виконавчого провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. За ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Наявність в Реєстрі арештів на майно, що належить Позивачу, безумовно, порушує його права власника нерухомого майна - Домоволодіння та Земельної ділянки та, внаслідок цього, позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Суд звертає увагу на те, що наданий час відсутні підстави, які свого часу зумовили відкриття виконавчих проваджень №41681177, №35410193 та №29556360, оскільки Позивач в повному обсязі реалізував виконавчий напис №3913, виданий 10.12.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. - Позивач є власником стягнутого на його користь нерухомого майна, яке раніше належало [PERSON] . Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. З ЦК України, неприпустимим є позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Згідно з ст. 316 ЦК України - правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зняття арешту з майна. Щодо вимог про встановлення того, що [PERSON] вже не є власником нерухомого майна домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 94,2 кв.м, загальною площею 373,9 кв.м, та земельну ділянку, загальною площею 595 кв.м, кадастровий номер 5110136900:21:033:0008, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає, що позивачем документально підтверджено своє право власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , житловою площею 94,2 кв.м, загальною площею 373,9 кв.м, та земельну ділянку, загальною площею 595 кв.м, кадастровий номер 5110136900:21:033:0008, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , тому даний факт додаткового визнання не потребує. На підставі викладеного та

Outcome: partial