Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстрований [PERSON] . З березня 2008 року [PERSON] не проживає за вказаною адресою. У зв`язку з цим, позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, свою правову позицію суду не повідомив, відзиву не надав. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії паспорту [PERSON] народився [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.7).З свідоцтва про право на спадщину за заповітом житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] спадкоємцем після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с.8). Відповідно до будинкової книги в будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.9-13). Згідно акту обстеження факту проживання від 11.08.2022 року, [PERSON] , [INFO] прописаний за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за даною адресою з дня реєстрації (а.с.14). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом позивача, з яким інколи спілкується, [PERSON] свідок не знає, ніколи останнього за місцем проживання позивача не зустрічав. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом позивача, з яким інколи спілкується, [PERSON] свідок не знає, ніколи останнього за місцем проживання позивача не зустрічав. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Враховуючи, що відповідач більше року не проживає за вказаною адресою, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved