Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 жовтня 2017 року виконавчим комітетом Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 12. Обґрунтовує позов тим, що в шлюбі дітей не мають. Зазначає, що сторони втратили почуття взаємної любові та підтримки, стосунки з чоловіком погіршились через суттєві\~розбіжності в\~характерах, шлюбні відносини припинені, тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що сім`я припинила своє існування, примирення не можливе, шлюб існує формально, тому просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 14 вересня 2022 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного прровадження та призначено судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, відповідною заявою просить розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. \~У судове засідання відповідач не з`явився, 14.09.22 на електронну адресу суду надійшла заява про визнання позову відповідачем, просить розглянути справу у його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін та з врахуванням поданих заяв, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 09 жовтня 2017 року виконавчим комітетом Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 12. В шлюбі дітей не мають. З`ясовано, що сторони з тривалий не ведуть спільного господарства, проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини не суперечать інтересам сторін, а відтак, шлюб слід розірвати. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 992,4 грн., згідно з квитанції № ПН 32 від 01 вересня 2022 року, банк отримувача Казначейство України, отримувач УКуСихів.рм.Львів, р/р UA158999980313151206000013956, МФО 899998. З огляду на викладене та враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 496,2 грн. На підставі ст.ст.105, 109, 112 СК України,

Outcome: approved