Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В вересні 2021 року позивач звернулася до суду з вище зазначеним позовом до відповідачів, в якому просить усунути перешкоди в користуванні майном, шляхом зобов`язання відповідача [PERSON] передати їй ключі від вхідних дверей вказаної квартири та встановити порядок користування квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , виділивши їй у користування житлову кімнату - 11,7м2 з балконом - 0,8м2 і житлову кімнату - 16,8м2 та комору - 0,8м2; а відповідачу виділити в користування житлову кімнату - 23,8м2 з балконом - 0,8м2 та комору - 0,8м2, решту приміщень в квартирі, а саме: кухня - 8,4м2, вбиральня - 1,3м2, ванна кімната - 2,7м2, коридор - 4,3м2, коридор - 2,8м2 залишити у спільному користуванні. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , який до смерті проживав у своїй житловій квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що після смерті батька, її сестра [PERSON] (відповідач по справі) всіма способами заважала оформити право на спадщину за законом на частину квартири, вона змушена була у 2014 році звернулися до суду за захистом свої прав, а саме про визнання за нею права спільної часткової власності на 1/2 частину даної квартири, рішенням якого від 30 липня 2014 року по справі №686/2008/14 за нею визнано право спільної часткової власності на 1/2 частину квартири. Таким чином, вказана квартира належить їй та відповідачу на праві спільної часткової власності, хоча відповідач своє право на Ѕ частку квартири\~до цього\~часу юридично\~не оформила. [PERSON] чиняться перешкоди щодо користування жилим приміщенням, які полягають в тому, що вона не дозволяє не тільки користуватися своєю часткою в квартирі, а і навіть увійти до неї. Добровільно впустити в квартиру, визначити порядок користування квартирою та усунути перешкоди у користуванні своєю часткою квартири, що знаходиться у спільній частковій власності, відповідач відмовляється. Через неправомірні дії, вона позбавлена можливості користуватися своєю власністю. Відповідно до технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , а також відповідно до відомостей викладених у витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.10.2016 року квартира має загальну площу 74,3 м2, в тому числі житлова площа 51,6 м2, яка складається із наступних приміщень: житлова кімната площею 11,7 м2 з балконом - 0,8 м2; житлова кімната площею 16,8 м2; житлова кімната площею 23.1 м2 з балконом - 0,8 м2; кухня 8,4 м2; вбиральня 1,3 м2; ванна кімната 2.7 м2: коридор 4,3 м2; коридор 2,8 м2; комора 0,8 м2; комора 0,8 м2. З врахуванням відносин, які склалися із відповідачем та те, що вхідні двері до більшої житлової кімнати остання навмисно демонтувала, вбачає за доцільне встановити порядок користування квартирою наступним чином: позивачу виділити в користування дві менші житлові кімнати - 11,7 м2 з балконом - 0,8 м2 і - 16,8 м2 та комору - 0,8 м2; відповідачу виділити в користування житлову кімнату - 23,8 м2 з балконом - 0,8 м2 та комору - 0,8м2, усі інші приміщення в квартирі залишити у спільному користуванні. 17.08.2022 року відповідач [PERSON] надіслала суду письмові пояснення, в яких просить відмовити в задоволенні позову. Вказує, що позивач не зверталась до відповідача з пропозиціями передати їй ключі, до вказаної квартири не приїздила, пропозицій щодо спільного утримання квартири в належному стані до відповідача не висувала, теж саме стосується і оплати комунальних послуг. Натомість відповідач самостійно з моменту смерті спільного з позивачем батька, несе усі витрати по утриманню квартири, підтримує \~в належному стані, оплачує комунальні послуги та несе інші необхідні витрати. З поміж іншого за вказаних у даному поясненні обставин, вважає, що є несправедливим виділення в користування позивачу дві окремих кімнати, одна з яких з балконом, а відповідачу лише одну. Позивач є матеріально забезпеченою людиною, проживає та працює в іншому місці, і на постійній основі у вказаній квартирі проживати не буде. Встановлення порядку користування в спосіб визначений у позовній заяві, буде привілейованим для позивача, і призведе лише до того, що відповідач, яка тривалий час дбає про квартиру та проживає в ній на постійній основі, опиниться в погіршених умовах, і не буде мати елементарної можливості просушити речі на балконі. Окрім того, вона зареєстрована разом з відповідачем у вказаній квартирі, наразі іншого житла у неї не має, і вона досить часто разом зі своїми двома дітьми перебуває в квартирі відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у позові. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, оскільки перешкоди не чиняться. Щодо встановлення порядку в спосіб визначений у позовній заяві заперечує, оскільки разом із відповідачем у квартирі проживає її дочка [PERSON] та виділення їм лише однієї кімнати суперечитиме правилам співжиття повнолітніх осіб. 2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24.09.2021 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 09.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 30.09.2022 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. 3.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30.07.2014 року, яке набрало законної сили, визнано за [PERSON] право власності на Ѕ квартири [ADDRESS] . Інша частина квартири належить [PERSON] , у даній квартирі проживає [PERSON] разом із дочкою [PERSON] , що не заперечується сторонами. Відповідно до технічного паспорта на квартиру [ADDRESS] , а також відповідно до відомостей викладених у витязі з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.10.2016 року квартира має загальну площу 74,3 м2, в тому числі житлова площа 51,6 м2, яка складається із наступних приміщень: житлова кімната площею 11,7 м2 з балконом - 0,8 м2; житлова кімната площею 16,8 м2; житлова кімната площею 23.1 м2 з балконом - 0,8 м2; кухня 8,4 м2; вбиральня 1,3 м2; ванна кімната 2.7 м2: коридор 4,3 м2; коридор 2,8 м2; комора 0,8 м2; комора 0,8 м2. В судовому засіданні встановлено, що у позивача відсутні ключі до даної квартири і потрапити в таку вона не має змоги. 4.Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав. Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, внаслідок наступного. Оскільки позивачу чиняться перешкоди до доступу до квартири [ADDRESS] , а тому слід зобов`язати [PERSON] передати [PERSON] ключі від вхідних дверей квартири. Враховуючи, що добровільно спір з приводу встановлення порядку користування сторони вирішити не можуть, таким чином слід встановити порядок користування квартирою. Сприяючи ефективному захисту сторін щодо користування даною квартирою, їх житлових прав, з врахуванням того, що позивач у даній квартирі не проживає, а проживає в Чернівецькій області, також з врахуванням того, що разом із відповідачем [PERSON] у даній квартирі проживає її дочка [PERSON] , яка також користується даною квартирою, суд вважає за можливе визначити наступний порядок користування квартирою [ADDRESS] : -виділити [PERSON] у користування в квартирі [ADDRESS] житлову кімнату площею 23,1 кв.м з балконом площею 0,8 кв.м, а також комору площею 0,8 кв.м, позначену на поверховому плані зазначеної квартири, складеному Хмельницьким БТІ 10.12.2015, цифрою 3; -залишити в користуванні [PERSON] . [PERSON] в квартирі [ADDRESS] житлові кімнати площею 16,8 кв.м. та 11,7 кв.м. з балконом площею 0,8 кв.м, а також комору площею 0,8 кв.м, позначену на поверховому плані зазначеної квартири, складеному Хмельницьким БТІ 10.12.2015, цифрою 4; -залишити у спільному користуванні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в квартирі [ADDRESS] кухню, вбиральню, ванну кімнату і коридор. 5.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування За правилами частини першої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою\~статті 321 ЦК України\~установлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина друга\~статті 356 ЦК України). Співвласникам належать право володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної часткової власності. Зазначені правомочності співвласники об`єкта права спільної часткової власності відповідно до частини першої\~статті 358 ЦК України\~повинні здійснювати за взаємною згодою. Відповідно до частини другої\~статті 386 ЦК України\~власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. При цьому, згідно з вимогами\~статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Вказана норма матеріального права визначає право власника вимагати усунень порушень його права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі зазначеної норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права. У\~статті 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 - ч. 3\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. В силу ч. 1 і ч. 2\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1\~ст. 356 ЦК України\~власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 1 - ч. 3\~ст. 358 ЦК України\~право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Зазначена норма регулює саме порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим зберігається, суд виділяє в користування сторонам спору в натурі частки, співмірні розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. На підставі викладеного та

Outcome: partial