Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

11.08.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі - позивач, управління, ЦУСЗН ДМР) з позовом до [PERSON] про стягнення незаконно отриманої суми державної допомоги, в якому позивач просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради суму надміру отриманої державної допомоги на дітей одиноким матерям у розмірі 10826,42 грн; - витрати, пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 13.12.2019 року до управління звернулась [PERSON] із заявою №1150/1 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг. Рішенням управління від 21.12.2019 року, відповідно до п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2001 року №1751, відповідачу було призначено допомогу на дітей одиноким матерям на період з 01.12.2019 року по 31.05.2020 року на двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На наступний термін відповідач повинна була звернутися в червні 2020 року, але відповідно до Постанови КМУ від 08.04.2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», виплату допомоги було продовжено автоматично з 01.06.2020 року по 30.06.2020 року у розмірі 3997,00 грн; з 01.07.2020 року по 31.08.2020 року - 4177,00 грн щомісяця; з 01.09.2020 року по 30.09.2020 року - 2472,53 грн. При цьому 09.07.2020 року відповідач надала до управління заяву для призначення допомоги на дітей одиноким матерям з 01.07.2020 року. Так, як зазначив позивач, відповідно до п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, відповідачу після отримання всіх необхідних документів було призначено: державну допомогу на дітей одиноким матерям на період з 01.06.2020 року по 30.11.2020 року, що відображено в рішенні від 17.07.2020 року, але в період отримання допомоги постановою КМУ від 22.07.2020 року №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» (набрала чинності з 22.07.2020 року та застосовується з 01.07.2020 року), були внесені зміни в частині подачі документів та визначення права на отримання допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. У ході проведення фінансового контролю позивачем було встановлено, що відповідач не працевлаштована, не перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітна, не здійснює догляду. Тому рішенням управління від 06.08.2020 року їй було зупинено виплату допомоги, у зв`язку зі змінами в частині подачі документів та визначення права на отримання допомоги, внесеними постановою. Так, управлінням було визначено, що заявниці слід повернути грошові кошти у загальному розмірі 10826,53 грн за період з 01.07.2020 року по 30.09.2020 року. Відповідачу тричі були надіслані повідомлення про необхідність повернення грошових коштів, проте вона їх не повернула. Тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення незаконно отриманої суми державної допомоги. 18.02.2022 року відповідач подала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що вона заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні. Відповідач зазначила, що відповідно до п. 35-1 постанови КМУ від 22.07.2020 року №632, допомога на дітей одиноким матерям, яку призначено за умовами, що діяли до 30.06.2020 року (включно), виплачується до закінчення строку її призначення. На думку відповідача, дії позивача є незаконними та такими, що суперечать п. 35-1 постанови КМУ від 22.07.2020 року №632, ст. 58, ст. 94 Конституції України. Позивач зобов`язаний був виплачувати відповідачу допомогу на дітей одиноким матерям на період з 01.06.2020 року по 30.11.2020 року, відповідно до рішення від 17.07.2020 року, яке не скасоване. Отже, відповідач незаконно була позбавлена допомоги одиноким матерям та діяла добросовісно за відсутності рахункової помилки з боку позивача. При цьому відповідач вказала, що її син [PERSON] , [INFO] , знаходився і знаходиться під наглядом онколога, а донька - [PERSON] , [INFO] має проблеми із серцем, та їй поставлений діагноз «Фіброз дистальних від.стулок АК». Такі хвороби потребують систематичного догляду за дітьми та їх лікування, а позивач незаконно припинив виплату державної допомоги, а згодом відмовив у її виплаті. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 13.10.2021 року на виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом був направлений запит щодо визначення зареєстрованого місця проживання відповідача на адресу Відділу обліку проживання фізичних осіб управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. 05.11.2021 року та 26.11.2021 року на адресу суду надійшла відповідь про те, що відповідач - [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 16.03.1996 року та по теперішній час. Ухвалою суду від 29.11.2021 року було залишено без руху позовну заяву та надано позивачу строк для усунення її недоліків. 20.12.2021 року позивач усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі та належним чином. Ухвалою суду від 28.12.2021 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. У судове засідання 03.10.2022 року учасники справи не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. Представник позивача подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач не повідомила суду про причини неприбуття у судове засідання. Суд на підставі положень ст. ст. 128, 211, 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянув справу за відсутності учасників справи за наявними у справі письмовими доказами, та без фіксування судового процесу технічними засобами. Під час судового розгляду справи судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що за заявою відповідача №1150/1 від 13.12.2019 року про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, а саме про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, рішенням управління від 21.12.2019 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми відповідачу - [PERSON] , [INFO] , була призначена допомога одиноким матерям (з урахуванням доходів), список утриманців: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на період з 01.12.2019 року по 31.05.2020 року у загальному розмірі 3997,00 грн. За розрахунком позивача щодо середньомісячного сукупного доходу відповідача від 21.12.2019 року, середньомісячний сукупний дохід члена сім`ї відповідача становить 0,00000 грн. До заяви від 13.12.2019 року відповідач долучила копії: свідоцтв про народження дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 11.11.2008 року, та серії [NUMBER] від 08.10.2014 року; довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 16.12.2019 року; декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 13.12.2019 року. За заявою відповідача від 09.07.2020 року за №455/1 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг, а саме про призначення допомоги на дітей одиноким матерям, рішенням управління від 17.07.2020 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми відповідачу була призначена допомога одиноким матерям (з урахуванням доходів), список утриманців: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на періоди: з 01.06.2020 року по 30.06.2020 року у загальному розмірі 3997,00 грн, з 01.07.2020 року по 14.09.2020 року у загальному розмірі 4177,00 грн, з 15.09.2020 року по 30.11.2020 року у загальному розмірі 4636,00 грн. За розрахунком позивача щодо середньомісячного сукупного доходу відповідача від 17.07.2020 року, середньомісячний сукупний дохід члена сім`ї відповідача становить 0,00000 грн. До заяви від 09.07.2020 року відповідач долучила копії: довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 09.07.2020 року; декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 09.07.2020 року; довідки №784 від 09.07.2020 року про те, що [PERSON] не перебуває на обліку у Державному центрі занятості та допомогу по безробіттю не отримує. Рішенням управління від 06.08.2020 року [PERSON] було призупинено виплату допомоги до з`ясування обставин з 01.08.2020 року, відповідно до п. 2 Постанови КМУ від 22.07.2020 року №632 «Деякі виплати державної соціальної допомоги». Рішенням управління від 14.09.2020 року про призначення допомоги сім`ям з дітьми було визначено, що відповідач не має права на допомогу одиноким матерям (з урахуванням доходів), тому що у складі сім`ї є працездатний, що не здійснює догляду, який не працював 3 місяці, що передують зверненню. Також рішенням управління від 14.09.2020 року відповідачу було виставлено переплату за період з 01.08.2020 року по 30.09.2020 року, у зв`язку зі змінами за Постановою №632, та повідомленнями від 26.10.2020 року №209, від 22.01.2021 року №12, від 11.03.2021 року №68 «Про повернення надміру виплачених коштів», управління повідомило відповідача про необхідність повернення надміру виплачених коштів державної допомоги на дітей одиноким матерям в загальній сумі 10826,53 грн за період з 01.07.2020 року по 30.09.2020 року. На підтвердження факту того, що діти відповідача перебувають на обліку у лікарів онколога та дитячого кардіолога, відповідач надала суду копії консультативних висновків спеціалістів, ехокардіографії. Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення незаконно отриманої суми державної допомоги. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Згідно з положеннями ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно з положеннями ст. 1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Відповідно до положень пунктів 33-36 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року №1751 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» (в редакції, чинній станом на момент первісного звернення відповідача із заявою про призначення допомоги, далі - Порядок №1751), відповідно до положень статті 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини) відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги. Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається в розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні. Для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку першої групи, незалежно від отриманих (неотриманих) доходів до сукупного доходу за кожен місяць враховується дохід на рівні двох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, чинного на відповідний місяць; для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку другої групи, - трьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; для фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування та є платниками єдиного податку третьої групи, - чотирьох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Зазначена допомога призначається на кожну дитину. Розмір допомоги перераховується з дня досягнення дитиною відповідного віку без звернення одержувача допомоги до органу соціального захисту населення. Розмір допомоги може бути перерахований з місяця подання отримувачем допомоги заяви до закінчення строку її призначення. Для призначення допомоги на дітей одиноким матерям подаються такі документи: Для призначення допомоги на дітей одиноким матерям до органу соціального захисту населення подаються такі документи: 1) заява про призначення допомоги, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідка про народження, видана виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) рад, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документ про народження, виданий компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку; 3) копія свідоцтва про народження дитини; 4) довідка про реєстрацію місця проживання матері та дитини. У разі неможливості одержати таку довідку допомога призначається на підставі висновку про початкову оцінку потреб дитини та сім`ї, наданого центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, із зазначенням факту проживання дитини з матір`ю. Якщо дитина навчається за межами населеного пункту, в якому проживає мати, і не перебуває на повному державному утриманні, подається довідка про реєстрацію місця проживання матері та довідка про реєстрацію місця проживання або місця перебування (навчання) дитини. Усиновлювачі подають також копію рішення про усиновлення. Допомога на дітей одиноким матерям призначається з місяця, в якому було подано заяву з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця по місяць досягнення дитиною 18-річного віку (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) включно. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців. Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; позбавлення волі отримувача допомоги за вироком суду; скасування рішення про усиновлення дитини або визнання його недійсним; реєстрації дитиною шлюбу до досягнення нею 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності у випадках, передбачених законом; смерті дитини; смерті отримувача допомоги. Виплата допомоги на дітей одиноким матерям (батькам) зупиняється у разі: тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового працевлаштування дитини. У разі припинення дії обставин, передбачених абзацами четвертим - десятим і дванадцятим - чотирнадцятим цього пункту, виплата допомоги поновлюється за письмовою заявою отримувача допомоги до органу, який призначає допомогу, з місяця, що настає за місяцем, в якому припинилася дія зазначених обставин. Виплата допомоги припиняється або зупиняється на підставі поданих обґрунтованих пропозицій органу опіки та піклування за поданням центрів соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді або уповноваженої особи, визначеної виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, до органу соціального захисту населення з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. Відповідно до пунктів 35-1, 35-2 Порядок №1751 (в редакції, чинній станом на 24.07.2020 року), допомога на дітей одиноким матерям, яку призначено за умовами, що діяли до 30 червня 2020 р. (включно), виплачується до закінчення строку її призначення. Допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо: 1) у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не проходили військової служби, не провадили підприємницької чи професійної незалежної діяльності, не здобували освіти за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи (крім випадків, передбачених в абзацах десятому - чотирнадцятому цього пункту). Допомога на дітей одиноким матерям у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи: сплатили або за них сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі, не меншому від мінімального, сумарно протягом трьох місяців; доглядали за дітьми до досягнення ними трирічного віку або за дітьми, які потребують догляду протягом часу, визначеного в медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше ніж до досягнення ними шестирічного віку, за дітьми, хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, за дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги, яким не встановлено інвалідності, за особою з інвалідністю I групи, за особою з інвалідністю II групи внаслідок психічного розладу, за дитиною з інвалідністю віком до 18 років, а також за особами, які досягли 80-річного віку; надавали соціальні послуги з догляду відповідно до законодавства ; 2) особи, які входять до складу сім`ї, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям, здійснили купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатили (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних згідно із соціальною нормою житла та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати перевищує 50 тис. гривень; 3) у власності сім`ї є друга квартира (будинок), крім житла, яке розташоване на тимчасово окупованій території в Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, у населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють своїх повноважень, та у населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, або житла, непридатного для проживання, що підтверджено актом обстеження технічного стану житлового приміщення (будинку, квартири), за формою згідно з додатком до Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 (Офіційний вісник України, 2014 р., №80, ст. 2271; 2015 р., № 70, ст. 2312); 4) у власності сім`ї є більше ніж один автомобіль, транспортний засіб, що підлягає державній реєстрації, з дати випуску якого минуло менше ніж 15 років (крім мопеда і причепа). При цьому не враховуються транспортні засоби, отримані безоплатно чи придбані на пільгових умовах через органи соціального захисту населення, у тому числі за рахунок грошової допомоги на придбання автомобіля, а також транспортні засоби, придбані батьками - вихователями дитячих будинків сімейного типу. Наявність (відсутність) у власності членів сім`ї транспортних засобів зазначається у декларації. Якщо у складі сім`ї є непрацюючі працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, і протягом цього періоду зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні менше трьох місяців або які (за яких) не сплатили (не сплачено) мінімального розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сумарно протягом трьох місяців періоду, за який враховуються доходи, допомога на дітей одиноким матерям призначається: не більше ніж на два шестимісячних періоди, якщо: - у складі сім`ї є особа з інвалідністю, яка згідно з висновком лікарсько-консультаційної комісії потребує постійного стороннього догляду; - відсутність будь-яких джерел для існування пов`язана з тривалою хворобою одного та/або кількох членів сім`ї. Допомога на дітей одиноким матерям за таких умов на наступний строк призначається не раніше ніж через шість місяців після завершення виплати такої допомоги; на один шестимісячний період, якщо сім`я є багатодітною і звернулася за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям у липні - грудні 2020 року. Якщо непрацююча працездатна особа працевлаштувалася або забезпечила себе роботою самостійно у шестимісячному періоді отримання допомоги на дітей одиноким матерям, до сукупного доходу сім`ї під час призначення такої допомоги на наступний період враховується лише 50 відсотків доходу, отриманого у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), або доходу від підприємницької діяльності. Ця норма застосовується одноразово під час наступного звернення за призначенням допомоги на дітей одиноким матерям. Кожним наступним зверненням вважається повторне подання заяви та декларації у строк, який не перевищує шести календарних місяців після припинення виплати раніше призначеної допомоги. Якщо непрацююча працездатна особа перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітна або така, що шукає роботу більше ніж 12 місяців станом на кінець періоду, за який враховуються доходи, та в шестимісячному періоді отримання допомоги на дітей одиноким матерям не працевлаштувалася, розмір такої допомоги під час наступного звернення за її призначенням зменшується на 50 відсотків, на наступний період - на 75 відсотків. Така допомога під час наступного звернення призначається не раніше ніж через шість місяців після завершення її виплати. Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» від 08.04.2020 року №264 (в редакції, чинній станом на 21.05.2020 року), з метою посилення соціального захисту населення на період вжиття заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, Кабінет Міністрів України постановив, зокрема, установити, що на період карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - карантин), зокрема, строк виплати державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення); строк звернення за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми, державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, тимчасової державної соціальної допомоги непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату, продовжується на період карантину та один місяць після дати його відміни. Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги» від 22.07.2020 року №632 (в редакції, чинній станом на 22.07.2020 року), Кабінет Міністрів України постановив, зокрема, що з 1 липня 2020 р. призначення і виплата державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям особам, у яких закінчився строк таких виплат у березні - червні 2020 р., здійснюється лише після подання нової заяви з необхідними документами та декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами , зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами. Відповідно до положень статей 77, 78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз викладеного вище вказує, що допомога на дітей одиноким матерям, яку призначено за умовами, що діяли до 30 червня 2020 року (включно), виплачується до закінчення строку її призначення. При цьому допомога на дітей одиноким матерям не призначається, якщо, зокрема, у складі сім`ї є працездатні особи, які досягли 18-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються доходи, та не працювали, не зареєстровані в центрі зайнятості як безробітні або як такі, що шукають роботу, сумарно більше ніж три місяці протягом періоду, за який враховуються доходи. Водночас допомога на дітей одиноким матерям у зазначеному випадку призначається, якщо особи протягом періоду, за який враховуються доходи, зокрема, доглядали за дітьми, хворими, зокрема, на тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання. При цьому закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, а по-друге, у разі відсутності недобросовісності з боку набувача виплат. Так, у ході судового розгляду справи судом було встановлено, що відповідач у визначеному законом порядку 09.07.2020 року звернулась до позивача із новою заявою про призначення їй допомоги на дітей одиноким матерям та долучила до неї необхідні документи, зокрема, декларацію про доходи, в якій вказала, зокрема, що вона не має доходу та не займається підприємницькою діяльністю. При цьому рішенням від 17.07.2020 року позивач призначив відповідачу допомогу на дітей одиноким матерям на періоди: з 01.06.2020 року по 30.06.2020 року у загальному розмірі 3997,00 грн, з 01.07.2020 року по 14.09.2020 року у загальному розмірі 4177,00 грн, з 15.09.2020 року по 30.11.2020 року у загальному розмірі 4636,00 грн. Тобто за умовами, що діяли до 30 червня 2020 року (включно), а тому відповідно до п. 35-1 Порядок №1751 (в редакції, чинній станом на 24.07.2020 року), така допомога виплачується до закінчення строку її призначення. Також суд враховує те, що відповідач повідомила про те, що вона доглядає за дітьми, які перебуває під наглядом лікаря-онколога та лікаря-кардіолога, на підтвердження чого надала суду відповідні медичні документи. З огляду на викладене вище, суд, з урахуванням положень ст. 1215 ЦК України, дійшов висновку, що у спірному випадку відсутня рахункова помилка з боку позивача як особи, що проводила розрахунок, та відсутня недобросовісність з боку відповідача як набувача соціальної допомоги. Оскільки позивач на момент зупинення виплати соціальної допомоги відповідачу та прийняття рішення про те, що відповідач не має права на спірні виплати, помилково не врахував вимоги п. 35-1 Порядку №1751. Тому у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог та повернення позивачу переплачених відповідачу сум соціальної допомоги у загальному розмірі 10826,53 грн за період з 01.07.2020 року по 30.09.2020 року грн, оскільки відповідач діяла добросовісно, а позивач не допускав рахункової помилки. З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке. Відповідно до частин 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, судові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються. V. Висновки суду за результатами розгляду справи та вирішення питання про розподіл судових витрат. З огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, cудові витрати зі сплати судового збору позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed