Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, який зареєстрований 29 лютого 2020 року у Виконавчому комітеті Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницькій області, актовий запис №02. Просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що 29.02.2020 зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого у них народилась дочка, [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає із позивачкою і після розірвання шлюбу залишиться з нею. Сподівається, що всі питання щодо подальшого сумісного виховання дитини вирішить з відповідачем за домовленістю, в позасудовому порядку. Питання щодо утримання дитини буде вирішувати в судовому порядку. Спільне життя з відповідачем не склалось. Під час сумісного проживання виявилось, що мають несумісні характери та різні погляди на взаємовідносини між подружжям, по-різному уявляють сімейний уклад та побудову сімейних відносин. Їх взаємини з часом погіршали, вони втратили взаєморозуміння, зникли спільні цілі та інтереси, між ними почали виникати конфлікти. В сім`ї створилась несприятлива психологічна атмосфера. Місяць тому вони припинили подружні стосунки і сумісне проживання. Позивачка разом з дитиною перейшла жити до своїх родичів. Отже, на даний час вони з відповідачем не живуть разом, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, кожен з них живе своїм окремим життям і планує своє майбутнє життя незалежно від іншого. Тобто, їх шлюб фактично розпався, тому виникла доцільність його розірвання. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 19.08.2022 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 16.09.2022 із викликом сторін, який відкладено на 05.10.2022. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак, подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі, позов визнає та просить його задовольнити. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 29 лютого 2020 року у Виконавчому комітеті Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницькій області, актовий запис №02. Від шлюбу подружжя має малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ч. 1, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам їх дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка у своїй позовній заяві просила залишити їй прізвище « [PERSON] », тому після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». Згідно зі\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1,3 статті 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Приписами ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачка надала Договір-квитанцію №69 від 15.08.2022, у якій зазначено, що позивачка сплатила адвокату [PERSON] «за надання правової допомоги по оформленню позовної заяви про розірвання шлюбу» 1500,00грн. Згідно Єдиного реєстру адвокатів України, Павлова В.Є. є адвокатом, здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №48, виданого 16.12.1993 року. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 1500 гривень з відповідача на користь позивачки підлягає задоволенню. Разом з тим, позивачкою сплачено судовий збір у розмірі 992,40грн. Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід покласти на відповідача.

Outcome: approved