Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області з позовом, в якому просив: визнати за ним право на земельну частку (пай) по Новодунаєвецькій селищній раді за межами населеного пункту с. Малий Карабчіїв Кам`янець-Подільського району Хмельницької області із земель колишньої Спілки селян " Світанок" с.Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 1991 року по січень 2003 року працював та був членом колгоспу "Світанок", який реорганізований в Спілку селян "Світанок", яка згодом реорганізована в сільськогосподарський виробничий кооператив "Світанок" с. Малий Карабчіїв Дунаєвецького району, який на даний час ліквідований. 28 липня 2022 року представник позивача звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області Управління надання адміністративних послуг із запитом про надання інформації щодо внесення [PERSON] до списку громадян, які мають право на приватизацію земель колективного сільськогосподарського підприємства Спілки селян " Світанок" с. Малий Карабчиїв Дунаєвецького району Хмельницької областііз зазначенням дати видачі державного акта на право колективної власності на землю. Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02.08.2022 року №1655/281-22 вбачається, що Рішенням Малокарабчіївської сільської ради народних депутатів від 26 лютого 1995 року за №2 Спілці селян "Світанок" с. Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області передано у колективну власність 934,4 гектарів землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право власності на землю серії ХМ №000360 від 26 жовтня 1995 року. Відповідно до даного Державного акта на право власності на землю серії ХМ №000360, [PERSON] не було включено до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) і сертифікат на земельну частку (пай) йому не видавали, \~в Книзі реєстрації сертифікатів реєстрація відсутня, а тому просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай). У зв`язку з такими обставинами, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай). Згідно з ухвалою судді від 26 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. В підготовче судове засідання позивач та його представник не з`явились, представник подав заяву, в якій вимоги позову підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, розгляд справи провести у його відсутності та відсутності позивача. Представник відповідача \~Новодунаєвецької селищної ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, направив до суду заяву, відповідно до якої позов визнав, розгляд справи просив провести за відсутності представника відповідача. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3\~ст. 200 ЦПК України,\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що поданий позов слід задовольнити з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 26 жовтня 1995 року на підставі рішення Малокарабчіївської сільської ради народних депутатів №2 від 26 лютого 1995 року Спілці селян "Світанок" с. Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області передано у колективну власність 934,4 гектарів землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №000360 від 26 жовтня 1995 року. \~ \~ \~ \~ [PERSON] , в 1991 року був прийнятий на роботу в колгосп "Світанок", який реорганізований в Спілку селян "Світанок", яка згодом реорганізована в сільськогосподарський виробничий кооператив "Світанок" с. Малий Карабчіїв Дунаєвецького району та був звільнений 03 січня 2003 року у зв`язку з ліквідацією підприємства та відповідно був членом даного колгоспу, що підтверджується копією трудової книжки [NUMBER] , копією архівної довідки КУ Дунаєвецької міської ради «Трудовий архів» від 27 липня 2022 року №01-18/35 . \~ \~ \~ \~Відповідно до повідомлення Архівного відділу №1 Кам`янець-Подільської райдержадміністрації вбачається, що в протоколах загальних зборів і засідань правління Спілки селян "Світанок" с. Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області за 1993-1994 роки та за 1996 -2001 роки запис про прийом на роботу та в члени колгоспу [PERSON] відсутній. \~ \~ \~ \~Однак, згідно архівного витягу з протоколу засідання Спілки селян "Світанок" від 30.03.1997 року №3 с.Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області, вбачається, що розглянувши заяви колгоспників про надання відпусток, зборами вирішено - надати відпустки колгоспникам, які виробили встановлений мінімум вихододнів, а саме: пом. тракториста [PERSON] за 1996 рік з 08.03.1997 року на 24 робочих дні. \~ \~ \~ \~Згідно архівного витягу з протоколу засідання Спілки селян "Світанок" від 02.02.1998 року №2 с.Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області, вбачається, що розглянувши заяви членів кооперативу про надання відпусток, зборами вирішено - надати відпустки членам кооперативу, які виробили встановлений мінімум вихододнів, а саме: трактористу [PERSON] за 1997 рік з 02.02.1998 року на 24 робочих дні. \~ \~ \~ \~ Також, згідно архівного витягу з протоколу засідання Спілки селян "Світанок" від 26.12. 1998 року №17 с.Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області, вбачається, що розглянувши заяви членів кооперативу про надання відпусток, зборами вирішено - надати відпустки членам кооперативу які виробили встановлений мінімум вихододнів, а саме: трактористу [PERSON] за 1998 рік з 01.01.1999 року на 24 робочих дні. Згідно повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 02.08.2022 року №1655/281-22 вбачається, що ім`я [PERSON] не було включено до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай) і сертифікат на земельну частку (пай) йому не видавали, \~в Книзі реєстрації сертифікатів реєстрація відсутня. Крім того відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) по Спілці селян " Світанок" с. Малий Карабчіїв Дунаєвецького району, вартість земельної часки (паю) розміром 2,65 ум.кад.га. на дату видачі сертифікатів на право на земельну частку (пай) становить 11119 грн. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Вирішуючи обґрунтованість доводів позивача, наведених ним на підтвердження позовних вимог, при застосуванні норм права судом враховується наступне. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно статей 16 та 328 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно Указу Президента № 720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Отже, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Відповідно до преамбули Закону України N899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв). Згідно ст.ст. 1, 2 Закону N 899-IV право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї. У відповідності до ст.ст. 3, 5 Закону N 899-IV підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). Сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості). Статтею 13 Закону N 899-IV передбачено, що нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю). Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. Пунктом 17 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, вищезазначеними правовими нормами встановлено відсутність на даний час будь-яких строків для звернення із сертифікатом для виділення земельної ділянки в натурі. Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі-КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Пунктом 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. В абзаці десятому пункту 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30січня 2003року №3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Частиною другою статті 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до частини одинадцятої статті 118 ЗК України у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] на момент видачі Спілці селян " Світанок" Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ №000360 від 26 жовтня 1995 року був членом Спілки селян "Світанок", проте не був включений в Список громадян - членів зазначеного підприємства, який є додатком до вказаного Державного акту на право колективної власності на землю, виданого 26 жовтня 1995 року Спілці селян "Світанок". Отже, відповідно до п.7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» [PERSON] , як член Спілки селян " Світанок", набув право на отримання сертифікату на земельну частку (пай) з моменту видачі Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №000360 від 26 жовтня 1995 року, та має право на земельну частку (пай) з земель колективної власності Спілки селян " Світанок". Враховуючи, що сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] не видавався, а також, що його право на земельну частку (пай) з земель колективної власності Спілки селян " Світанок" виникло з моменту видачі Державного акта на право колективної власності на землю Спілки селян "Світанок", тобто з 26 жовтня 1995 року, і таке право є триваючим, з того часу припинено не було, ніким не заперечувалось та існує на даний час, тому за позивачем слід визнати право на земельну частку (пай) у розмірі середньої земельної частки (паю) по Новодунаєвецькій селищній раді за межами населеного пункту с.Малий Карабчіїв Кам`янець-Подільського району Хмельницької області із земель колишньої Спілки селян "Світанок с.Малий Карабчіїв Дунаєвецького району Хмельницької області. На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємства і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», та

Outcome: approved