Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Посилалася на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу у них є повнолітня донька [PERSON] , [INFO] . 27.06.2017 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час їх доньці виповнилось 20 років, вона проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Ілона навчається в приватному вищому навчальному закладі «Буковинський університет» на денній формі навчання. Батько [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Вона самостійно не в змозі утримувати їх доньку, яка навчається на денній формі навчання та не має змоги працювати. Зазначила, що [PERSON] офіційно не працює, проте має мінливий заробіток. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 гривень щомісячно до закінчення навчання або до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Ухвалою суду від 12.09.2022 року провадження по справі було відкрито та призначено справу до судового розгляду. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Позивач у судове засідання не з`явилася. Від представника позивача надійшла заява в якій останній позов підтримав, просив розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до\~ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Згідно положень ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.17). Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 27.06.2017 року шлюб між ними було розірвано (а.с.17-18). Від шлюбу у сторін є донька [PERSON] , [INFO] . Її батьками, відповідно до свідоцтва про народження зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.13). [INFO] [PERSON] виповнилось 20 років, на даний час вона є повнолітньою. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані\~Сімейним кодексом України. Зокрема, за змістом ст.7 Кодексу сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Повнолітня [PERSON] навчається на денній формі навчання в Приватному вищому навчальному закладі «Буковинський університет», за спеціальністю право (а.с.14-15). Стипендія їй не нараховується, термін завершення закладу освіти 30.06.2024 року. Доказів на підтвердження того, що повнолітня донька сторін [PERSON] працевлаштована, отримує заробітну плату матеріали справи не містять. Таким чином, судом встановлено, що донька сторін є повнолітньою та продовжує навчання в Приватному вищому навчальному закладі «Буковинський університет», у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Позивач, звертаючись до суду з позовом, вказувала на те, що відповідач зобов`язаний та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно. Розглядаючи аргументи, наведені позивачем, суд виходить із наступного. Так, правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються\~главою 16 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України). Згідно ч. 2\~ст. 51 Конституції України\~обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків. Статтею 199 Сімейного кодексу України\~передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно\~ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 201 Кодексу до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей\~187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до пункту 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Частиною першою\~статті 182 СК України\~регламентовано, що суд при визначенні розміру аліментів враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.7 Закону України\~«Про державний бюджет на 2022 рік»\~встановлено у 2022 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 липня 2022 року\~2600 гривень на місяць. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. У судовому засіданні судом були з`ясовані обставини, які в силу приписів\~статті 182 Сімейного кодексу України\~мають враховуватися при визначенні розміру аліментів. Доказів наявності у власності [PERSON] майна суду надано не було. При цьому, суд враховує, що позивач як мати дитини в рівній мірі з відповідачем зобов`язана надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що відповідач належними та допустимими доказами довів ті обставини, що у нього не має можливості надавати матеріальну допомогу на період навчання своєї повнолітньої доньки у розмірі, запропонованому позивачем. При цьому, суд зазначає, що відповідно до вимог частини 3 статті\~12, частини 1 статті\~81\~Цивільного процесуального\~кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Суд вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати повнолітню доньку, оскільки остання потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням в університеті, а отже існують правові підстави для стягнення з нього аліментів. Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує обставини, зазначені у\~статті 182 СК України, зокрема, відсутність відомостей щодо доходів, які б свідчили про неспроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі, запропонованому позивачем, та приходить до висновку, що [PERSON] фактично спроможний надавати допомогу на повнолітню доньку у розмірі по 3000 гривень щомісячно. Саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам повнолітньої доньки, забезпеченню її рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved