Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: [PERSON] , держаний реєстратор Лапаївскої сільської ради Пустомитівського району Львівської області Шубеляк Ігор Ярославович, державний нотаріус П`ятої Львівської державної Нотаріальної контори Каменцева М.О. про скасування реєстрації права власності на комору. В обґрунтування поданого позову покликається на те, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ющук І.Л., зареєстрованого в реєстрі за №236 від 12.06.2016, є власником квартири [ADDRESS] . До складу квартири відноситься комора в підвалі під літ. «13.3», площею 11,8 кв. м., розташована у цокольному поверсі, що підтверджується даними технічного паспорта від 18.07.2008. Приналежність комори в підвалі під літ. «13-3», площею 11,8 кв. м. до квартири [ADDRESS] встановлено також поверховим планом буд. [ADDRESS] від 1989 року та даними інвентаризації підвальних приміщень будинку [ADDRESS] . Покликаються на те, що вказаний підвал є цілісним приміщенням та не розділений на частини. Вказує, що попередні власники квартири [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] користувалися вказаним підвалом на момент приватизації у 1997 році, проте у свідоцтві про право власності на квартиру № [NUMBER] від 03.02.1997 було помилково зазначено площу підвалу не 11,8 кв. м., а 6,0 кв. м., що встановлено довідкою ЛКП «Снопківське» № 65 вх від 28.04.2009. Посилаючись на ці обставини, [PERSON] просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2019 р. головуючого суддю обрано Радченка В.Є.. Ухвалою суду від 14.04.2021 р. відмовлено представнику відповідача, [PERSON] , в задоволенні заяви про відвід головуючому судді Радченку В.Є. від розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про скасування реєстрації права власності на комору. Ухвалою суду від 14.04.2021 р. задоволено заяву представника відповідача,\~ [PERSON] ,\~ про відвід головуючого судді Радченка В.Є. у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] про скасування реєстрації права власності на комору. /Том №1 а.с. 170-172, 173-175/. Після задоволення відводу судді Радченка В.Є., протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями обрано суддю Романюка В.Ф.; 16.04.21 р. цивільну справу передано судді Романюку В.Ф.. Ухвалою суду від 19.04.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду до відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. / Том №1 а.с.178-179/. Ухвалою суду від 11.11.2021 р. за клопотанням представника відповідача [PERSON] адвоката Ганич І.М. залучено до розгляду цивільної справи №461/257/19 за позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ), держаний реєстратор Лапаївскої сільської ради Пустомитівського району Львівської області Шубеляк Ігор Ярославович (адреса: 81113, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Лапаївка, вул. Геофізиків, 13) про скасування реєстрації права власності на комору, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державного реєстратора нотаріуса п`ятої державної нотаріальної контори Львівського міського нотаріального округу Каменцеву Марію Олегівну. /Том № 1 а.с.245-246/. Ухвалою суду від 25.01.2022 р. у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Ганича І.М. про зупинення провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ), держаний реєстратор Лапаївскої сільської ради Пустомитівського району Львівської області Шубеляк Ігор Ярославович (адреса: 81113, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Лапаївка, вул. Геофізиків, 13), державний нотаріус П`ятої Львівської державної Нотаріальної контори Каменцева М.О. (адреса: 79057, м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 69) про скасування реєстрації права власності на комору, - відмовлено. /Том №2 а.с.24-25, 26-28/. Ухвалою суду від 29.03.2022 р. через неявку осіб, які беруть участь у справі судове засідання відкладено. /Том №2 а.с.43-44/ Ухвалою суду від 05.05.2022 р. за заявою представника позивача Іськів І., - замінено первісного відповідача [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ), на належного відповідача [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ) у справі за позовом [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ) до [PERSON] (адреса: [ADDRESS] ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: [PERSON] (адреса: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] ), держаний реєстратор Лапаївскої сільської ради Пустомитівського району Львівської області Шубеляк Ігор Ярославович (адреса: 81113, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Лапаївка, вул. Геофізиків, 13), державний нотаріус П`ятої Львівської державної Нотаріальної контори Каменцева М.О. (адреса: 79057, м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 69) про скасування реєстрації права власності на комору./Том №2 а.с.62-63/ 06.07.2022 р. від позивача [PERSON] надійшла позовна заява в новій редакції, відповідно до якої просить суд: скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS] у частині права на комору в підвалі площею 25,8 кв.м. /Том №2 а.с.95-128/. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Просив суд позовні вимоги задоволити. Представник відповідача [PERSON] адвокат Ганич І.М. у судове засідання не з`явився. Подав клопотання про відкладення судового засідання, оскільки перебуває на лікарняному. Подане клопотання судом до уваги не приймається, оскільки представник відповідача [PERSON] неодноразова подавав клопотання про відкладення розгляд справи, при цьому, не надаючи доказів поважності неявки у судове засідання. Крім цього, на думку суду, необгрутноване, не підписане та не підтверджене належними доказами клопотання про відкладення розгляду справи є затягуванням розгляду справи, тому суд вважає за можливе продовжити розгляд справи у відсутності представника відповідача Ганича І.М. Також суд звертає увагу на те, що вказане клопотання представником навіть не підписане. Окрім цього, 18.02.2019 р. /Том №1 а.с.54-5/ представником відповідача Ганич І.М., який на той час діяв в інтересах [PERSON] подав відзив на позову заяву, та в подальшому представляв інтереси належного відповідача [PERSON] , не заперечив проти врахування даного відзиву під час розгляд справи, оскільки він стосується одного і того ж предмету спору. Відповідно до поданого відзиву на позову заяву, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки скасування реєстрації права власності на всю площу комори в підвалі 25,8 м.кв. по [ADDRESS] жодним чином не порушує прав та інтересів позивача. 29.09.2022 р. від третьої особи П`ятої Львівської державної Нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без участі представника нотаріальної контори. Представник третьої особи [PERSON] адвокат Старко Н.Р. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечив. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійних\~вимог щодо\~предмету споруна стороні позивача: держаний реєстратор Лапаївскої сільської ради Пустомитівського району Львівської області Шубеляк Ігор Ярославович у судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення чи про проведення судового засідання у їх відсутності до суду не надходило. В судовому засіданні 22.02.2022 р. була допитана в якості свідка відповідач [PERSON] , яка повідомила, що невідомі люди захопили підвал які ремонтували сантехніку, цим підвалом володів її батько. Щоб попасти в підвал вона викликала поліцію, бо двері були знесені та була купа сміття. Стверджувала, що підвал вона не продавала. Площа вказаного спірного підвалу становить приблизно 12 м. кв. Власник підвалу № 3 продав свій підвал 6 м. кв. десь в 2000 р. Власник продав [PERSON] підвал і квартиру. В січні 2017 р. проводили сантехнічні роботи та змінили площу підвалу на 25,8 м. кв., батько добудував лоджію. Батькові належав підвал 12 м. кв. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , представника третьої особи [PERSON] , допитавши свідка [PERSON] , вивчивши відзив на позову заяву, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У силу положень пунктів 5, 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність, і застосування цих засад полягає в тому, що тексти законів, угод та їх застосування мають бути належними і справедливими стосовно усіх суб`єктів цивільних правовідносин та відповідати загальновизнаним нормам обороту. При цьому, концепція добросовісності може використовуватися судом в будь-якій ситуації, щоб виправити несправедливість, яка б мала місце, якщо б застосовувалися традиційні правила. Справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України являється завданням цивільного судочинства. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У частинах першій, другій статті 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частини перша-друга статті 386 ЦК України). Суд встановив,\~щоспірним є підвальне приміщення, розташоване у будинку [ADDRESS] , зазначене на поверховому плані під номером «13-3». Відповідно до\~інформаційної довідки\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~суб`єкта №\~136551363\~від 04.09.2018\~на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ющук І.Л., зареєстрованого у реєстрі за № 236 від 12.02.2016, позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №28274003 від 16.02.2016 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію за позивачкою [PERSON] права власності на вказану квартиру. Загальна площа квартири [ADDRESS] становить 39,9 кв. м., у тому числі житлова - 28,5 кв.м., до складу квартири відноситься комора в підвалі під літ. «13-3» площею 11,8 кв. м. Поряд з цим, судом також встановлено, що на момент розгляду справи на підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бабій О.В., зареєстрованого у реєстрі за № 12566 від 09.12.2021, відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Квартира [ADDRESS] складається з однієї житлової кімнати та кухні, житловою площею 17,3 кв. м., загальною площею 60,8 кв. м. До квартири належить комора в підвалі, площею 25,8 кв. м. Під час\~розгляду справи\~встановлено,\~що на\~підставі свідоцтва\~про право\~на спадщину\~за заповітом\~за №\~ННА №\~079786,\~виданого 20.02.2018\~державним нотаріусом\~п`ятої\~Львівської державної\~нотаріальної контори\~Каменцевою М.О.,\~вказана квартира\~ [ADDRESS] належала\~на праві\~приватної власності [PERSON] . Відповідно до вказаного свідоцтва та технічного паспорту до інвентаризаційної справи 030/18 від 07.06.2018 квартира [ADDRESS] складалася з однієї житлової кімнати та кухні, житловою площею 17,2 кв. м., загальною площею 32,4 кв. м. та комори в підвалі 12,0 кв. м., яка у технічному паспорті позивача позначена під. літ. ХІ. Також установлено, що вказана комора площею 12,0 кв. м. до 05.02.2017 належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 05.03.1997, розпорядження Галицької районної адміністрації № 241 від 05.03.1997, розпорядження виконавчого комітету Львівської міської ради від № 147 від 05.03.1997 та позначена у технічному паспорті на приватизовану квартиру від 01.04.1997. При цьому, судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що у вказаних вище документах не позначено під якою літерою знаходиться комора в підвалі саме площею 12,0 кв. м., відсутні також будь-які інші ідентифікаційні дані. Також установлено\~та з\~матеріалів справи\~вбачається,\~щона підставі наказу Управління комунальної власності Львівської міської ради «Про оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] » № 1544-Ж-Г від 10.07.2009 комора у підвалі розміром 11,8 кв. м. була оформлена на праві власності за [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 10.07.2009, виданого Управлінням комунальної власності Львівської міської ради. Поруч із цим, матеріалами справи встановлено, що у 1997 році спірна комора в підвалі перебувала у власності [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру № [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Львівської Ради народних депутатів 03.02.1997 згідно з розпорядження № 64 від 03.02.1997, зареєстрованого у Львівському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 24634, витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно №2719568 від 02.02.2004, №11202789 від 12.07.2006, №13757639 від 02.03.200 р. Із поверхового плану будинку [ADDRESS] від 1989 року слідує, що приміщення під літ. «13-3» має площу 11.4 кв. м. та належить до квартири [ADDRESS] . Приймаючи до уваги обставини справи, судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що спірне підвальне приміщення, позначене на поверховому плані під літ. «13-3» площею 11,4 кв. м., станом на 1997 рік, було зареєстровано відповідно до чинного на той час законодавства за власником квартири [ADDRESS] . Із технічного\~паспорту від\~18.07.2008на квартиру [ADDRESS] слідує, що до квартири [ADDRESS] віднесено підвал під літ. «13-3» площею 11,8 кв. м., розташований у цокольному поверсі Відповідно до даних інвентаризації підвальних приміщень будинку [ADDRESS] встановлено, що підвальне приміщення під літ. «13-3» площею 11,4 кв. м. відноситься до квартири [ADDRESS] Згідно з наявною у матеріалах справи копії довідки ЛКП «Снопківське» № 65вх від 28.04.2009 при приватизації квартири [ADDRESS] була допущена помилка в площі підвального приміщення; фактична площа підвалу після обмірів становить 11.8 кв. м., а не 6.0 кв. м. При цьому, подані відповідачкою докази не вказують на місце розташування підвального приміщення, належного їй на праві приватної власності. Будь-яких\~даних,\~що за\~квартирою [ADDRESS] \~закріплювалось спірне\~приміщення підвалу,\~позначене під\~літ.\~«13-3»,\~не містять\~ні матеріали\~інвентаризаційної справи,\~ні матеріали\~даної цивільної\~справи,\~тоді якналежними та допустимими доказами підтверджено, що спірне приміщення закріплено за квартирою позивачки, а саме: поверховим планом буд. [ADDRESS] від 1989 року; даними інвентаризації підвальних приміщень будинку [ADDRESS] ; свідоцтвом про право власності на квартиру [ADDRESS] від 10.07.2009, виданого Управлінням комунальної власності Львівської міської ради; технічним паспортом від 18.07.2008 на квартиру [ADDRESS] ; інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 136551363 від 04.09.2018. Такі обставини дають підстави безспірно вважати, що спірна комора в підвалі під літ. «13-3» площею 11,8 кв. м протягом 1997 року - 2016 року була закріплена саме за квартирою [ADDRESS] . При цьому, суд, гарантуючи дотримання принципу змагальності, повинен надати оцінку усім доказам, наданим сторонами. Доказів, які б спростовували ці обставини, відповідачкою не представлено. Заперечення представника відповідачки суд приймає як спосіб цивільного захисту від цивільно-правових вимог позивача у справі, що відповідно до положень ЦПК України є його правом. За результатами дослідження наданих сторонами доказів у їх сукупності, надаючи належну оцінку відповідним фактичним обставинам даної справи, суд приходить до висновку, що позивачка надала належні та допустимі докази факту належності позивачці на праві приватної власності підвального приміщення під літ. «13-3» площею 11,8 кв. м., розташованого у цокольному поверсі будинку [ADDRESS] . Натомість, всупереч положенням статей 76 77, 81 ЦПК України відповідачкою не надано суду достатніх та беззаперечних доказів, які б підтверджували наявність підстав вважати, що зазначена комора в підвалі площею 11,8 кв. м. відноситься до складу квартири [ADDRESS] . Так,\~рішенням Галицького\~районного суду\~м.\~Львова від\~07.02.2019\~та постановою\~Львівського апеляційного\~суду від\~15.10.2020,\~залишеними без\~змін постановою\~Верховного Суду\~від 07.04.2021,у справі № 461/7412/18, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради про визнання недійсним та скасування наказу та свідоцтв про право власності на квартиру в частині, що стосується підвалу відмовлено повністю. Підстави звільнення від доказування визначені статтею 82 ЦПК України. Згідно із частиною четвертою цієї статті обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц (провадження\~№ 61-11сво17), на яку посилається позивач у касаційній скарзі, зазначено: «преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 грудня 2019 року у справі № 520/11429/17 (провадження № 61-19719св19), на яку посилається позивач у касаційній скарзі, зазначено: «преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень». Аналіз змісту рішення Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2019, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15.10.2020 та постановою Верховного Суду від 07.04.2021, у справі № 461/7412/18 свідчить, що предмет позову у цій справі стосувався визнання недійсним з дати видання наказу Управління комунальної власності Львівської міської ради №1544 Ж-Г від 10.07.2009 в частині права власності на комору у підвалі розміром 11,8 м за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] ; визнання недійсним з дати видання та скасування свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 10.07.2009, видане Управлінням комунальної власності ЛМР в частині скасування права власності на підвал розміром 11,8 кв. м за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] та [PERSON] ; визнання недійсним з дати видання та скасування свідоцтво про право власності на підвал розміром 11,8 кв. м за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] . У межах\~справи №\~461/7412/18\~суди встановили,\~що:належними та\~допустимими доказами\~підтверджено право\~приватної власності\~ [PERSON] на\~підвальне приміщення\~під літ.\~«13-3»\~площею 11,8\~кв.\~м,\~розташоване у\~цокольному поверсі\~будинку по\~ [ADDRESS] ,\~зокрема:\~свідоцтвом про\~право власності\~на квартиру\~ [ADDRESS] від\~10.07.2009\~року,\~виданого Управлінням\~комунальної власності\~Львівської міської\~ради;\~технічним паспортом\~від 18.07.2008\~року на\~квартиру [ADDRESS] ;\~інформаційною довідкою\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно\~та Реєстру\~прав власності\~на нерухоме\~майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна щодо\~суб`єкта №\~136551363\~від 04.09.2018\~року;поверховим планом буд. [ADDRESS] від 1989 року; даними інвентаризації підвальних приміщень будинку [ADDRESS] . Щодо наявних розбіжностей у площі спірного підвалу, то судами у справі №461/7412/18 встановлено, що відповідно до довідки Львівського комунального підприємства «Снопківське» вх. № 65 від 28 квітня 2009 року при приватизації квартири [ADDRESS] була допущена помилка в площі підвального приміщення; фактична площа підвалу після обмірів становить 11,8 кв. м, а не 6,0 кв. м. Таким чином,\~суди \~у справі\~№461/7412/18\~встановили,\~що комора\~в підвалі\~під літ.\~«13-3»\~площею 11,8\~кв.\~м протягом\~1997\~року -\~2016\~року була\~закріплена саме\~за квартирою [ADDRESS] . Суд у даній справі виходить із безумовної преюдиційності фактів, встановлених у цій справі для спірних правовідносин, а будь-які протилежні доводи учасників справи є безпідставними та необґрунтованими. Отже, обставини, на які посилається позивачка як на підставу своїх вимог, підтверджуються наданими суду письмовими доказами, обраний спосіб захисту її права відповідає змісту суб`єктивного права та характеру його порушення, а позовні вимоги ґрунтуються на положеннях закону, якими урегульовано спірні правовідносини. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням матеріалів даної справи та обставин, встановлених рішенням Галицького районного суду м. Львова від 07.02.2019, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного суду від 15.10.2020 та постановою Верховного Суду від 07.04.2021, у справі № 461/7412/18, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. Крім цього, згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача. Тому суд дійшов до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved