Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивач звернулася до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. В заяві вказувалося, що відповідачі неналежно виконують батьківські обов`язки в зв`язку з вищевказаним позивач прохає: позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей. В судове засідання представник позивача Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Кириленко А.В.не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені відповідно до ч. 11 ст.128 ЦПК України про дату, час і місце розгляду справи, відзивів не подали, а тому на підставі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від представника позивача не надходило. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Богатеренко О.В. в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд з`ясувавши позицію позивача, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , відповідно до повторних свідоцтв про народження серія [NUMBER] , серія [NUMBER] , серія [NUMBER] є батьком малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] , [INFO] , відповідно до повторних свідоцтв про народження серія [NUMBER] , серія [NUMBER] , серія [NUMBER] , серія [NUMBER] є мамою малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька малолітньої дитини [PERSON] , 2011 р.н., зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. В службі у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, з 29.09.2021 року згідно наказу даної служби №182 від 29.09.2021 року перебувають вищевказані діти у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків їх матір`ю [PERSON] . Батько дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , проживає окремо, їх життям не цікавиться, матеріально не утримує та повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. З актів обстеження умов проживання від 21.01.2022 року, 21.02.2022 року, 15.06.2022 року встановлено, що в квартирі за місцем проживання відповідача [PERSON] та її дітей в [ADDRESS] останньою не забезпечено: необхідну кількість продуктів харчування та одягу для дітей, належні санітарні умови (по всіх кімнатах безлад, розкидані речі та сміття, сморід). Згідно направлення служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області №01-09/17 від 31.01.2022 року та на підставі заяви [PERSON] її малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зараховано до Лубенського дитячого соціально-реабілітаційного центру «Надія». Згідно рішення виконавчого комітету Хорольськоїміської ради Лубенського району Полтавської області №70 від 23.02.2022 року в зв`язку з інфекційним захворюванням [PERSON] , [PERSON] влаштовано з Лубенського дитячого соціально-реабілітаційного центру «Надія» в сім`ю патронатного вихователя. 04.03.2022 року [PERSON] , [PERSON] було відраховано з Лубенського дитячого соціально-реабілітаційного центру «Надія» та передано матері - відповідачу [PERSON] . Згідно рішення виконавчого комітету Хорольськоїміської ради Лубенського району Полтавської області №94 від 22.04.2022 року[PERSON] , [PERSON] виведено з сім`ї патронатного вихователя та передано на виховання відповідачу [PERSON] 21.06.2022 року службою у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області спільно з центром соціальних служб та інспектором ювенальної превенції ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області за повідомленням Ялосовецького старостату виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області було здійснено виїзд за місцем проживання сім`ї [PERSON] для перевірки умов проживання дітей. Згідно рішення виконавчого комітету Хорольськоїміської ради Лубенського району Полтавської області №148 від 21.06.2022 року у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було негайно відібрано у відповідача [PERSON] та влаштовано для обстеження до дитячого відділення Хорольської міської лікарні. Згідно наказу служби у справах дітей виконавчого комітету Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області №67 від 22.06.2022 року дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] було влаштовано на тимчасове проживання в сім`ю [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вищевказане суд приходить до висновку, що відповідачі ухиляються та фактично самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, так як вихованням та утриманням своїх малолітніх дітей не займаються. Постійного місця роботи не мають. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.164 ч. 2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до абз.2 п.16 вищевказаної постановивбачається, що, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Суд вважає, що в матеріалах справі достатньо доказів того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] неналежно виконують батьківські обов`язки відносно своїх дітей, не піклуються про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що погано впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. За таких обставин справи, коли судом встановлено, що відповідачі ухиляються від своїх батьківських обов`язків по вихованню своїх малолітніх дітей, у суду є всі передбачені законом підстави для позбавлення їх батьківських прав. Відповідно до абз.7 п.16 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись на дитину визначається судом. Судом встановлено, що відповідачі працездатні, так як доказів протилежного не надали, як і не надав відповідач [PERSON] доказів того що не працевлаштований та не отримує жодного іншого доходу, а тому спроможні надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вищевикладеного суд прийшов до висновку, що стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей слід проводити в розмірі 1/2 частини всіх видів їх заробітків (доходів), оскільки саме такий розмір буде відповідати вимогам розумності та справедливості. Відповідно до ст.79 ч.1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тобто з 30.06.2022 року Відповідно до ст. 430 ч.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач звільнений від сплати судового збору та витрат, стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір в сумі 1 984, 80 грн. в рівних долях з усіх відповідачів, тобто по 992, 40 грн. з кожного з відповідачів. На підставі ст.ст. 150,152,155,164,165, 166, 180-183 СК України,

Outcome: approved