Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд до відповідача [PERSON] із вищевказаним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. Вона із відповідачем зареєстрували шлюб 03 жовтня 2002 року у Рава-Руській міській раді Жовківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 43. Її дошлюбне прізвище [PERSON] . Від подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. Зазначає, що спільне сімейне життя у них не склалося, оскільки за час перебування у шлюбі між ними неодноразово виникали непорозуміння. Вони намагалися зберегти сім`ю, однак позитивного результату це не дало. Вважає, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, а також відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася. В прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводити у її відсутностію Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи, зокрема, телефонограмою. Про причини неявки суд не повідомив. Від відповідача не надходило на адресу суду клопотань, відзиву на позовну заяву. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Сторони зареєстрували шлюб 03 жовтня 2002 року у Рава-Руській міській раді Жовківського району Львівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 43, що стверджено свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] , виданим 03.10.2002 Рава-Руською міською радою Жовківського району Львівської області. Від подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , виданого 03 лютого 2014 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є те, що спільне сімейне життя у сторін не склалося, оскільки за час перебування у шлюбі між ними неодноразово виникали непорозуміння. Вони намагалися зберегти сім`ю, однак позитивного результату це не дало. Позивач вважає, що нормальні шлюбні відносини між нею та відповідачем не можуть бути поновлені. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд враховує, що відповідач проявив байдужість до збереження сім`ї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім`я фактично не існує. Враховуючи вищенаведене, у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, вимога позивачки про відновлення їй дошлюбного прізвища підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, який сплечений при подачі позову до суду.

Outcome: approved