Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ ВКП Паритет-К про стягнення 122388 грн. 62 коп недоплаченого середнього заробітку за період з 31 січня 2020 року по 30 вересня 2021 року. Позов обгрунтований тим, що відповідач, з яким позивач перебуває у трудових відносинах, неналежно виконує обов`язок щодо сплати йому, як військовослужбовцю за контрактом з 31 січня 2020 року, середнього заробітку відповідно до ст.39 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст.119 КЗпП України. Згідно довідки відповідача №76 від 20 квітня 2021 року середньоденна заробітна плата позивача станоить 621 грн. 10 коп. Позивача, якого спочатку було звільнено 20 серпня 2020 року, рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 01 грудня 2020 року поновлено на роботі із стягненням 29720 грн. 60 коп середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 21 серпня 2020 року по 01 грудня 2020 року. Відповідачем умисно занижено суму середньомісячного заробітку. Період вимушеного прогулу з 21 серпня 2020 року по 01 грудня 2020 року не враховується, оскільки вказаним рішенням суду середній заробіток за даний період стягнутий. Просить позов задовольнити та стягнути судові витрати. Згідно ст.ст.19, 274 ЦПК України дана справа, яка є малозначною, підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У відзиві від 22 червня 2022 року представник відповідача адвокат Брожко Н.І. просить відмовити у позові з посиланням на те, що відповідач належно виконує обов`язок по сплаті позивачу середнього заробітку. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 01 грудня 2020 року встановлений вірний розмір середньоденного заробітку позивача на момент звільнення-418,60 грн., а не довідкою №76 від 20 квітня 2021 року (621,10 грн.), що відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню у цій справі. Також позивачу було нараховано 53999 грн. 40 коп вихідної допомоги при звільненні 20 серпня 2020 року, які мають бути зараховані як виконання відповідачем майбутніх зобов"язань перед позивачем. У письмових поясненнях від 10 серпня 2022 року представник відповідача адвокат Брожко Н.І. зазначає, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 01 грудня 2020 року встановлений вірний розмір середньоденного заробітку позивача на момент звільнення-418,60 грн., а не довідкою №76 від 20 квітня 2021 року (621,10 грн.), що відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягає доказуванню у цій справі і має преюдиційних характер. Також в результаті повторної внутрішньої перевірки було виявлено правильність відображення відомостей у довідці №76 від 20 квітня 2021 року. Натомість, стверджуючи про її помилковість відповідач має на увазі те, що така довідка не повинна враховуватись судом під час ухвалення рішення у цій справі, оскільки має місце преюдиційна обставина. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, пояснивши, що є військовослужбовцем згідно контракту від 31 січня 2020 року, з цієї дати у відповідача не працював, відповідач не доплачує середній заробіток. Дана позиція підтримана в судовому засіданні представником позивача адвокатом Івашко В.В., який просив стягнути із відповідача 109966 грн. 62 коп недоплаченного середнього заробітку із наданням відповідного розрахунку. В судовому засіданні представники відповідача-директор [PERSON] , адвокат Брожко Н.І., участь яких забезпечена в дистанційному режимі відеоконференції, позов не визнали з підстав зазначення у рішенні суду від 01 грудня 2020 року середньоденної заробітної плати позивача у розмірі 418 грн. 60 коп, що має преюдиційне значення і не підлягає доказуванню. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивач [PERSON] з червня 2012 року працював на посаді начальника заготівельної дільниці виробничого департаменту ТОВ ВКП Паритет-К. 31 січня 2020 року між Міністерством оборони України та [PERSON] укладено контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком три роки, останній на час розгляду справи є військовослужбовцем за контрактом. 20 лютого 2020 року наказом директора ТОВ ВКП Паритет-К №26-к [PERSON] звільнено з посади начальника заготівельної дільниці з 31 січня 2020 року у зв`язку із призовом або вступом на військову службу (п.3 ст.36 КЗпП України). \~ \~ \~ \~Наказом ТОВ ВКП Паритет-К №85-к від 07 липня 2020 року [PERSON] був поновлений на роботі. 20 серпня 2020 року наказом директора ТОВ ВКП Паритет-К №117-К [PERSON] було звільнено з посади начальника заготівельної дільниці з 20 серпня 2020 року у зв`язку з припиненням його повноважень як посадової особи відповідно до Протоколу №9 Загальних Зборів Учасників ТОВ від 20 серпня 2020 року (п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України). \~ \~ \~ \~Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 грудня 2020 року, яке набрало законної сили, визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ ВКП Паритет-К №117-К від 20 серпня 2020 року про звільнення [PERSON] із його поновленням на посаді та стягненням 29720 грн. 60 коп середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 21 серпня 2020 року по 01 грудня 2020 року. Вказаним рішенням встановлено, зокрема, що на час винесення наказу від 20 серпня 2020 року позивач [PERSON] перебував на військовій службі. Позивач уклав контракт під час дії особливого періоду, який не скасовано, тому у відповідача не було законних підстав для звільнення [PERSON] з роботи з будь-якої підстави, останній не займав виборну посаду в органах місцевого самоврядування, на нього повністю розповсюджуються гарантії, передбачені ст.119 КЗпП України, його звільнення відбулось з порушенням чинного законодавства. З довідки №246 від 27 листопада 2020 року, оформленої відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати вбачається, що середньоденний заробіток позивача на момент звільнення становив 418 грн. 60 коп. Дане рішення в апеляційному та касаційному порядку сторонами не оскаржувалось і не було предметом судового розгляду за нововиявленими обставинами. Згідно наданої стороною позивача копії довідки ТОВ ВКП Паритет-К №76 від 20 квітня 2021 року, яка надана відповідно до Постанови КМУ №100 від 08 лютого 1995 року Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати за два передостанніх місяця на дату укладення контракту, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 621 грн. 10 коп, у розрахунку зазначені листопад та грудень 2019 року, всього 13664 грн. 24 коп, кількість робочих днів-22, наявні підписи директора та головного бухгалтера із печаткою ТОВ. Дана довідка надана адвокату Івашку В.В. ТОВ ВКП Паритет-К за вих №133 від 21 липня 2021 року на вих.№72 від 12 липня 2021 року. Згідно наданої стороною відповідача копії довідки ТОВ ВКП Паритет-К №246 від 27 листопада 2020 року, яка надана відповідно до Постанови КМУ №100 від 08 лютого 1995 року Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати за два передостанніх місяця з дати звільнення з місця роботи, середньоденна заробітна плата [PERSON] становить 418 грн. 60 коп, у розрахунку зазначені червень та липень 2020 року, всього 18000 грн., кількість робочих днів-43, наявні підписи директора та головного бухгалтера із печаткою ТОВ. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] щодо страхувальника ТОВ ВКП Паритет-К (код ЄДРПОУ 37973820),-зокрема за листопад 2019 року (сума заробітку для нарахування пенсії-13079,85 грн.), грудень 2019 року (сума заробітку для нарахування пенсії-16488,13 грн.), січень 2020 року (сума заробітку для нарахування пенсії-11685,32 грн.), лютий 2020 року (сума заробітку для нарахування пенсії-20552,68 грн.), серпень 2020 року (сума заробітку для нарахування пенсії-5558,76 грн.). Згідно копій розрахункових листів ТОВ ВКП Паритет-К за листопад 2019 року щодо [PERSON] -дні-13, всього нараховано-10808,53 грн.; за грудень 2019 року-дні-9, всього нараховано-18759,45 грн.. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. За змістом ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Спірні правовідносини сторін виникли з приводу нарахування та виплати позивачу, як військовослужбовцю за контрактом, середнього заробітку, як гарантії згідно ст.119 КЗпП України (в редакції на час спірних правовідносин), відповідно до якої за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Сторонами не оспорюються підстави для виплати позивачу середнього заробітку, однак останні не погоджуються із визначенням розміру такого заробітку, позивач посилається на довідку №76 від 20 квітня 2021 року щодо 621 грн. 10 коп, відповідач-на довідку №246 від 27 листопада 2020 року щодо 418 грн. 60 коп з обгрунтуванням на преюдиційність даної обставини згідно рішення суду від 01 грудня 2020 року. Статтею 27 Закону Закону України Про оплату праці передбачено, що порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08 лютого 1995 року, передбачено, що середня заробітна плата обчислюється виходячи\~\~з\~\~виплат\~\~за\~\~останні\~\~два календарні місяці роботи, що передують\~\~місяцю,\~\~в\~\~якому\~\~відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю,\~\~в\~\~якому\~\~відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата,\~\~ працівник\~\~ не\~\~ працював,\~\~ середня\~\~ заробітна\~\~плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 31 січня 2020 року є військовослужбовцем за контрактом, останні два календарні місяці його роботи є листопад та грудень 2019 року, що відповідає приписам вказаного вище п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, що в свою чергу відображено у довідці відповідача №76 від 20 квітня 2021 року щодо середньоденної заробітної плати позивача у розмірі 621 грн. 10 коп, при цьому довідка відповідача від 27 листопада 2020 року №246 щодо 418 грн. 60 коп не відповідає вказаним вимогам, оскільки до розрахунку взяті червень та липень 2020 року, тобто місяці, протягом яких позивач фактично не працював. За правилами ч.ч.4, 7 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14 (провадження №12-144гс18) зазначила, що преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиційне значення обставин згідно рішення суду від 01 грудня 2020 року-незаконність звільнення позивача та поновлення на роботі із стягненням середнього заробітку за час вимушеного прогулу, при цьому, виходячи із вказаних вище положень Порядку обчислення середньої заробітної плати спосіб обчислення середньої заробітної плати позивачу згідно довідки №246 від 27 листопада 2020 року (418,60 грн.) не є тотожним способу її обчислення згідно довідки №76 від 20 квітня 2021 року (621,10 грн.), також вказані довідки видані повноважними особами відповідача у встановленому порядку, правильність відображення відомостей у довідці №76 від 20 квітня 2021 року підтверджується також і письмовими поясненнями представника відповідача від 10 серпня 2022 року, тобто обставини зазначення у рішенні суду від 01 грудня 2020 року відомостей згідно довідки №246 від 27 листопада 2020 року не мають преюдиційного значення у цій справі. Також вказані дані не можуть обмежувати позивачу гарантованого права на отримання середнього заробітку в повному обсязі. Згідно ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер і інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів. За таких обставин середньоденний заробіток позивача, який враховується судом при розрахунку середнього заробітку, згідно довідки відповідача №76 від 20 квітня 2021 року становить 621 грн. 10 коп. Згідно розрахунку позивача від 06 жовтня 2022 року недоплачений середній заробіток за період січня, березня, квітня, травня, червня, липня, серпня, грудня 2020 року, січня, лютого, березня, квітня, травня, червня, липня, серпня, вересня 2021 року,-109966 грн. 62 коп. Вказаний розрахунок відповідачем у встановленому порядку не спростований. Вказана сума підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, при цьому даний недоплачений середній заробіток, який гарантований ст.119 КЗпП України, не може бути зменшений на суму вихідної допомоги при звільненні у розмірі 53999 грн. 40 коп, про що заявлено під час судового розгляду представником відповідача. Зазначена сума визначена судом без прибуткового податку з громадян та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата даного податку є відповідно обов"язком роботодавця та працівника. За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю. Позивач [PERSON] ,\~як військовослужбовець,\~звільнений від\~сплати судового\~збору відповідно\~до п.п.1,\~12\~ч.1\~ст.5\~Закону України\~Про судовий\~збір,\~якими встановлено,\~що від\~сплати судового\~збору під\~час розгляду\~справи в\~усіх судових\~інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати; військовослужбовці у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків;-у зв`язку з чим сплачений ним 04 жовтня 2021 року та 03 лютого 2022 року судовий збір у розмірі 968 грн. 13 коп та 256 грн. підлягає йому поверненню, а із врахуванням ст.141 ЦПК України,-для стягнення із відповідача в дохід держави 1099 грн. судового збору (1% від 109966,62 грн.).

Outcome: approved