Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до Повного товариства «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і компанія», про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якому просить стягнути з відповідача середню заробітну плату за час затримки розрахунку в розмірі 27\~446,58 гривень. При цьому позивачка посилається на те, що вона, [PERSON] , працювала в Повному товаристві «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і компанія» на посаді оцінювача-експерта Ломбардного відділення. 28.09.2017 року її не допустили до роботи та повідомили, що вона звільнена. 16.10.2017 року на її поштову адресу надійшов Наказ № 185-1-75-к від 28 вересня 2017 року про звільнення з займаної посади у зв`язку з втратою довіри згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України з 28 вересня 2017 року. Підставами для звільнення відповідач зазначив: доповідну записку про результати проведення внутрішньої планової перевірки від [PERSON] , керуючого Ломбардного відділення № 75 від 25.09.2017 року; матеріали кримінального провадження № 12017162500002726 (на підставі заяви [PERSON] від 23.09.2017 року); акт від 23.09.2017 року внутрішньої планової інвентаризації предметів закладу та грошових коштів, які знаходяться в Ломбардному відділенні № 75; журнал інвентаризації за 21.09.2017 року (ювелірні вироби); порушення посадової інструкції оцінювача-експерта Ломбардного відділення № 75 від 06.09.2016 року; договір про повну матеріальну відповідальність оцінювач-експерта від 06.09.2016 року. Разом із наказом про звільнення позивачка отримала лист, в якому її було повідомлено про те, що вона може отримати у відділі кадрів трудову книжку. 30 липня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Повного товариства (далі ПТ) «Ломбард «Регіональний» ПП «Златодар 585» і Компанія» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, в якому просила стягнути з відповідача нараховану та невиплачену заробітну плату в розмірі 2502,39 грн. та середню заробітну плату за час затримки розрахунку в розмірі 43006,32 грн.(з 18.10.2017 року по 23.07.2019 року).(справа №522/12983/19). Постановою Одеського апеляційного суду від 15.03.2021 року по справі № 522/12983/19 в задоволенні позовної заяви в частині стягнення за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 43006,32 грн. було відмолено. Відмовляючи в позові апеляційний суд вказав, що час затримки розрахунку потрібно відраховувати з 21.10.2019 року, коли Повне товариство «Ломбард Регіанальний» ПП «Златодар 585» і компанія» отримав копію позовної заяви [PERSON] і до 05.12.2020 року - дати, коли відповідач повністю розрахувався з позивачкою по заборгованості по заробітній платі у сумі 2502,39 грн. У вересні 2021 року [PERSON] дізналась про зазначене рішення Одеського апеляційного суду та звернулась до суду з даним позовом. Представник позивачки адвокат Григор`єв В.В. до судового засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, зазначивши, що [PERSON] пропустила строк з поважних причин, так як стягнення за час затримки розрахунку було предметом спору по справі №522/12983/19, і лише після рішення Одеського апеляційного суду про яке позивачка дізналась лише у вересні 2021 року у [PERSON] з`явились підстави для звернення з даним позовом. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, надав до суду відзив, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. Вивчивши матеріали справи, справу №522/12983/19, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, наказом №185-1-75-к від 28 вересня 2017 року [PERSON] звільнена з займаної посади у зв`язку з втратою довіри згідно п. 2 ст. 41 КЗпП України з 28 вересня 2017 року. Статтею 116 Кодексу законів про працю України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно з частиною першою статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Виплата працівникові середнього заробітку за час затримку розрахунку при звільненні є формою матеріальної відповідальності роботодавця, яка виникає у випадку вчинення ним порушення норм трудового законодавства. Тягар відсутності вини у вчиненні такого порушення покладається на роботодавця. У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу (частина п`ята статті 235 КЗпП України). Відповідно до частин першої та другої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника. Згідно з частиною першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ураховуючи зазначені положення законодавства України, звернення працівника, який у день звільнення не працював, до суду з позовом про стягнення сум, які належать йому до виплати від підприємства, установи, організації станом на день звільнення, а також середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, слід вважати пред`явленням вимоги про розрахунок, яка передбачена статтею 116 КЗпП України (якщо така вимога раніше не пред`являлась). У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі статті 117 КЗпП України наступає після звернення звільненого працівника до суду та невиплати після пред`явлення вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать. Час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з моменту, коли відповідачеві стало відомо про вимогу позивача: отримання відповідачем копії позовної заяви або проведення судом судового засідання (за відсутності відомостей про дату отримання копії позовної заяви) до фактичної виплати заробітної плати. Саме такої правової позиції підтримується Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 27.01.2020 року у справі № 682/3060/16-ц. Одеський апеляційний суд у Постанові від 15.03.2021 року по справі № 522/12983/19 вказав на те, що час затримки розрахунку потрібно відраховувати з 21.10.2019 року по 05.12.2020 року. Середня заробітна плата на день становить 66,78 грн. відповідно до бухгалтерської довідки станом на 14.09.2018 року. Прострочення виплати нарахованої заробітної плати становить 411 днів (з 21.10.2019 року по 05.12.2020 року), отже середній заробіток за час затримки становить - 27 446,58 грн. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Щодо строків позовної давності, суд зазначає, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. При цьому відповідно до ст.234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка просила поновити строк для звернення до суду з даним позовом, обґрунтовуючи заяву тим, що в провадженні Одеського апеляційного суду перебувала справа за позовом [PERSON] до товариство «Ломбард Регіанальний» ПП «Златодар 585» і компанія» з предметом позову саме стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, а тому позивачка не зверталась до суду з позовом з тим самим предметом та з тими самими підставами до ухвалення рішення Одеським апеляційним судом. З матеріалів справи №522/12983/19 вбачається, що постанову Одеського апеляційного суду від 15.03.2021 року [PERSON] не отримувала, а тому суд вважає причини пропуску строку звернення до суду позивачем з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні на які позивач посилається у позові поважними. З огляду на вказане суд дійшов висновку про необхідність поновлення строку для звернення до суду, оскільки такий пропущено з поважних причин.

Outcome: approved