Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» (далі позивач, АТ «Криворізька теплоцентраль») звернувся з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому просив стягнути: з [PERSON] заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого опалення за період з 01 листопада 2018 року по 02 грудня 2020 року у розмірі 13291,44 грн., суму індексу інфляції в розмірі 2088,33 грн., 3% річних у розмірі 820,75 грн.; з [PERSON] заборгованість по оплаті за надані послуги з централізованого опалення за період з 03 грудня 2020 року по 31 жовтня 2021 року у розмірі 5788,90 грн., суму індексу інфляції в розмірі 190,20 грн., 3% річних у розмірі 115,41 грн. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що позивач\~є постачальником\~теплової енергії\~за адресою\~проживання відповідачів:\~ [ADDRESS] .\~Відповідач [PERSON] до 03 грудня 2020 року була власником квартири [ADDRESS] . З 03 грудня 2020 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Зазначив, що відповідачі не здійснюють\~оплату за\~отриману теплову\~енергію,\~у зв`язку\~із чим\~виникла заборгованість, зокрема у відповідача [PERSON] за період з 01.11.2018 по 02.12.2020, у відповідача [PERSON] за період з 03.12.2020 по 31.10.2021. Оскільки відповідачі не здійснюють оплату за отримані послуги з централізованого опалення, позивач змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 10 червня 2022 року було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 06 липня 2022 року судовий розгляд був відкладений за клопотанням представник позивача. Ухвалою суду від 22 серпня 2022 року до участі у справі залучено як співвідповідача [PERSON] , судовий розгляд відкладений на 19 вересня 2022 року. 19 вересня 2022 року у зв`язку з неявкою сторін судовий розгляд був відкладений на 05 жовтня 2022 року. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі. Від відповідача [PERSON] надійшла письмова заява про проведення розгляду справи у її відсутність, просила застосувати до заявлених до неї позовних вимог строк позовної давності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про час, дату та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки суду не повідомила, будь-яких заяв про відкладення або розгляд справи за її відсутності суду не надала. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд,\~дослідивши письмові\~матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (далі Правила), надає населенню м. Кривого Рогу теплову енергію для потреб опалення, у тому числі за місцем проживання відповідачів. З копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.01.2022 №294131797 вбачається, що квартира [ADDRESS] з 03 грудня 2020 року належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.4). З копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. від 03 грудня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-2135, встановлено, що 03.12.2020 [PERSON] продала а [PERSON] придбала у власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 22-23). Квартира за адресою: [ADDRESS] перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», на яку відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги з централізованого опалення (а.с. 5). Відповідно до Детальних розрахунків заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що заборгованість за централізоване опалення за період 01 листопада 2018 року по 02 грудня 2020 року за адресою: [ADDRESS] по особовому рахунку № [NUMBER] року складає 13291,44 грн. (а.с. 41); заборгованість за централізоване опалення за період 03 грудня 2020 по 31 жовтня 2021 року складає 5788,90 (а.с.43). Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що спірні відносини виникли у зв`язку із виконанням послуг з централізованого опалення, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», а також Правил надання населенню послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~(далі - Правила № 630). Відповідно до частин першої-третьої\~статті 13 ЦК України\~цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. В свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону споживачем є фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, а наймач зобов`язаний своєчасно щомісяця вносити плату за комунальні послуги. На підставі ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою\~статті 382 ЦК України\~встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Стаття 7 Закону\~Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~присвячена обов`язкам співвласників багатоквартирного будинку. Положеннями цієї статті є встановлення у її частині другій правила, відповідно до якого кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.\~67,\~68,\~162 Житлового Кодексу України\~зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630\~(із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Частиною першою ст. 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Правила № 630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем. Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги. Дослідивши розрахунок заборгованості, розрахунки сум компенсації за інфляцію та 3% річних (а.с. 41-42), суд дійшов висновку про підтвердження факту наявності заборгованості відповідача [PERSON] по оплаті послуг з централізованого опалення за період з 01 листопада 2018 року по 02 грудня 2020 року в сумі 13291,44 грн., а також погоджується із розрахунком інфляційних втрат в сумі 2088,33 грн. та 3% річних в сумі 820,75 грн. Отже, на думку суду, обставини порушення відповідачем [PERSON] оплати за спожиту теплову енергію\~є доведеними у межах суми заборгованості у розмірі 13291,44 грн. за період з 01 листопада 2018 року по 02 грудня 2020 року. В поданій заяві [PERSON] просила застосувати позовну давність. За нормами\~ст. 256 ЦК України\~\~позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заборгованість повинна бути стягнута в межах трирічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, тобто з квітня 2019 року по 02 грудня 2020 року, що становить 7217,98 грн. Згідно з частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання\~(підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18). Отже, наявні правові підстави для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «Криворізька теплоцентраль» інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Однак, оскільки судом визначена до стягнення заборгованість за період з квітня 2019 року по 02 грудня 2020 року, та в межах трирічного строку позовної давності у розмірі 7217,98 грн., то і суми інфляційних витрат та 3% річних підлягають стягненню за цей же період у розмірі 1511,81 грн. та 412,50 грн. відповідно. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині позовних вимог заявлених до [PERSON] , а саме стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 7217,98 грн., інфляційні втрати у розмірі 1511,81 грн., 3 % річних у розмірі 412,50 грн. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості з [PERSON] , суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості за період з 03 грудня 2020 року по 31 жовтня 2021 року, за послуги з централізованого опалення по особовому рахунку № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , яка станом на 31 жовтня 2021 року складає 5788,90 грн., а також погоджується із розрахунком інфляційних втрат в сумі 190,20 грн. та 3% річних в сумі 115,41 грн., і оскільки доказів погашення заборгованості та спростування розрахунку заборгованості до суду відповідачем [PERSON] не надано, суд вважає, що позовні вимоги заявлені до [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню, та з [PERSON] на користь позивача слід стягнути суму заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення у розмірі 5788,90 грн., інфляційні втрати у розмірі 190,20 грн., 3% річних у розмірі 115,41 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481 гривень (а.с.1) належить стягнути з відповідачів на користь позивача в рівних частинах по 1240,50 гривень з кожного.

Outcome: partial