Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог. В вересні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 20 лютого 2018 року передав в борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 400000 доларів США, які останній зобов`язавсь повернути до 20 лютого 2019 року. На підтвердження отримання грошових коштів [PERSON] та [PERSON] склали акт прийому-передачі грошових коштів від 20 лютого 2018 року. Позивач неодноразово звертався до [PERSON] з вимогою про повернення грошових коштів, проте він ухиляється від повернення грошових коштів. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь борг за договором позики у розмірі 400000 доларів США, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 29884 доларів США 93 центи та пеню у розмірі 1820000 доларів США. ІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2021 року матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики передані за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (а.с.28-29). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 липня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.52). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 жовтня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. ІІІ. Ставлення сторін до пред`явленого позову. Представник позивача [PERSON] надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримали в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Про поважні причини, які перешкодили йому з`явитися у судове засідання, суд не повідомив. IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Встановлено, що 20 лютого 2018 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою договір позики. За цим договором [PERSON] передав в борг [PERSON] грошові кошти у розмірі 400000 доларів США, які останній зобов`язався повернути до 20 лютого 2019 року. Крім цього, у випадку несвоєчасного повернення суми позики [PERSON] зобов`язався сплатити на вимогу [PERSON] суму боргу, а також пеню у розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочення (а.с.9). Факт одержання грошових коштів [PERSON] підтверджується копією акту прийому-передачі грошових коштів від 20 лютого 2018 року (а.с.10). Спірні правовідносини регулюються гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. V. Норми права та судова практика, якими керується суд при вирішенні спору. У відповідності до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За правилами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. За змістом ст.545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання боржник зобов`язаний сплатити неустойку (штраф, пеню). Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. VI. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що між сторонами по справі 20 лютого 2018 року був укладений договір позики. У строк, визначений договором позики, [PERSON] не повернув грошові кошти. Оскільки, в матеріалах цивільної справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що [PERSON] виконав свої зобов`язання за договором позики та повернув грошові кошти. Тому, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути борг за договором позики у розмірі 400000 доларів США. Крім цього, з 21 лютого 2019 року по день звернення позивача до суду з даним позовом період прострочення виконання зобов`язання відповідачем становить 910 днів. Тому три проценти річних від простроченої суми становить 29884 доларів США 93 центи (400000 доларів США ? 3% річних / 365 днів у році ? 910 днів прострочення). За змістом п.6 договору позики від 20 лютого 2018 року у випадку несвоєчасного повернення суми позики [PERSON] зобов`язався сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми боргу за кожний день прострочення. Враховуючи ту обставину, що на день пред`явлення даного позову до суду [PERSON] не виконав своїх зобов`язання за договором позики, тому у нього виникло зобов`язання зі сплати пені у розмірі 1820000 доларів США (400000 доларів США ? 0,5% ? 910 днів). Тому, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики, що у загальному розмірі складає 2249884 доларів США 93 центи (400000 +29884,93 + 1820000). VІІ. Розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З дубліката квитанції від 19 серпня 2021 року (а.с.7) вбачається, що при пред`явленні позову до суду [PERSON] сплатив судовий збір у розмірі 11350 гривень. Пред`явлений ним позов задоволений. З огляду на це, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати на оплату судового збору 11350 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved