Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» і просить визнати таким що не підлягає виконанню: виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 31596 від 07.05.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суми заборгованості в розмірі 46930,00 грн, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за № 29770 від 06.05.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» суми заборгованості в розмірі 37253,96 грн. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначає, що з додатку «Дія» їй стало відомо про те, що щодо неї приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. було відкрито два виконавчих провадження, а саме: ВП 67167081 від 20.10.2021 року та ВП 67610001 від 21.11.2021 року на підставі виконавчих написів № 31596 від 07.05.2021 року та № 29770 від 06.05.2021 року. Вказані виконавчі написи нотаріуса на думку позивача, є такими що не підлягають виконанню, оскільки винесені безпідставно, з порушенням діючого законодавства України та з порушенням прав позивача. Позивач зазначає, що стягнута за виконавчими написами заборгованість не є безспірною. Також позивач зазначав, що законом не передбачено вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору укладеного в простій письмовій формі. Посилаючись на викладене просив визнати таким, що не підлягає виконанню, зазначені виконавчі написи. Разом з пред`явленням позову, представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 31596 від 07.05.2021 року, та № 29770 від 06.05.2021 року, які вчинені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Ухвалою суду від 01.02.2022 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчих написів. Ухвалою суду від 01.02.2022 року було відрито провадження у даній справі. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи мається заява представника позивача зі змісту якої вбачається, що останній просить розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи повідомленим про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився. Причини неявки відповідача в судове засідання, суду невідомі. Правом надання відзиву не скористався. Треті особи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду повідомлені належним чином. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. 05.11.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено договір № 102945072 та надано кредит (а.с.16-18). З виконавчого напису, який вчинено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 07.05.2021 року, зареєстровано в реєстрі за № 31596 вбачається, що за цим написом з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» стягнута заборгованість за кредитним договором № 102945072 від 05.11.2020 року, який був укладено між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , за період з 11.02.2021 року по 06.05.2021 року у розмірі 46\~000,00 грн. яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту - 10000,00 грн. - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 36000,00 грн; Крім того з [PERSON] стягнута плта за вчинення виконавчого напису, яку сплатив стягував в розмірі 930,00 грн. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «Мілоан» на підставі Договору відступлення права вимоги № 62-МЛ від 12.02.2021 року за кредитним договором № 102945072 від 05.11.2020 року, укладеного між ТОВ « Мілоан» та [PERSON] . Але доказів набуття права вимоги за вказаним кредитним договором відповідачем суду надано не було. Вказаний виконавчий напис набрав законної сили 07.05.2021 року. Строк пред`явлення до виконання три роки. Зареєстровано в реєстрі за № 31596 (а.с.14). 03.10.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» було укладено кредитний договір № 2681216 за яким [PERSON] був наданий кредит (а.с.20-22). З виконавчого напису, який вчинено нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 06.05.2021 року, зареєстровано в реєстрі за № 29770 вбачається, що за цим написом з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» стягнута заборгованість за кредитним договором № 2681216 від 03.10.2020 року, який був укладено між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , за період з 25.01.2021\~року по\~06.05.2021 року у розмірі 36\~323,96 грн. яка складається з: - заборгованість за тілом кредиту - 7528,00 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 27195,96 грн; - заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту -1600,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі\~статті 31 Закону України «Про нотаріат»\~стягнуто плати із стягувача в розмірі 930,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню 37253,96 грн. У вищевказаному виконавчому написі зазначено, що ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «Мілоан» на підставі Договору відступлення права вимоги № 60-МЛ від 26.01.2021 року за кредитним договором № 2681216 від 03.10.2020 року, укладеного між ТОВ « Мілоан» та [PERSON] . Доказів набуття права вимоги за вказаним кредитним договором відповідачем суду надано не було. Виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 29770, набрав чинності 06.05.2021 року. Строк пред`явлення до виконання три роки. (а.с.15). Вищевказані виконавчі написи знаходяться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Горелика Є.Б. 20.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67167081 на підставі виконавчого напису № 31596 виданого 07.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 46930,00 грн (а.с. 24). 21.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореликом Є.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67610001 на підставі виконавчого напису № 29770 виданого 06.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 37253,96 грн (а.с. 25). Вирішуючи вказану справу суд керується такими нормативними актами. Статтею 18 ЦК України\~встановлено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1\~статті 1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України\~«Про\~нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції\~України\~22.02.2012\~року\~№296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка передбачена пунктом 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат». При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік). Відповідно до вказаного Переліку, до документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до п.1 цього Переліку, відносяться нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Пункт 2, яким був доповнений зазначений Перелік, передбачав, що виконавчий напис міг вчинятися на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Але, постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду № К/800/6492/17 від 01.11.2017 року, постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", в частині внесених змін до переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" нового розділу, згідно якого виконавчі написи нотаріус міг здійснювати на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, з 01.11.2017 року визнано незаконною та не чинною. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Таким чином, вбачається, що з 01.11.2017 року, відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», стягнення кредитної заборгованості за виконавчим написом може здійснюється лише за нотаріально посвідченими кредитними договорами та для одержання виконавчого напису нотаріусу повинні бути надані: а) оригінал нотаріально посвідченого договору, б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд повинен перевіряти чи додержана нотаріусом процедура видачі виконавчого напису, чи подані стягувачем усі документи на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів та чи є заборгованість боржника безспірною. При цьому слід зазначити, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт укладення кредитних договорів № 102945072 від 05.11.2020 року та № 2681216 від 03.10.2020 року між ТОВ «Міліон» та [PERSON] сторонами не оспорюється, але позивач вказує, що вказані кредитні договора нотаріально посвідчені не були. Тобто вказані договора були вчинені в простій письмовій формі. Відповідачем вищевказані доводи позивача в судовому засіданні спростовані не були. Відповідач жодних документів, які ним подавались до нотаріуса для вчинення оспорюваних виконавчих написів, суду не надав. Враховуючи наведене, відсутність доказів, які б свідчили про те, що укладені кредитні договори № 2681216 від 03.10.2020 року, № 102945072 від 05.11.2020 року, що були укладені між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] не були нотаріально посвідчені, суд вважає, що оспорювані виконавчі написи були вчинені нотаріусом з порушенням порядку їх вчинення. Зважаючи на наведене, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог за кредитними договорами № 2681216 від 03.10.2020 року, № 102945072 від 05.11.2020 року. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правову допомогу в розмірі 10500 грн, суд зазначає таке. Відповідно до п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.1, 2\~ст.137 ЦПК України). Судом встановлено, що правова допомога позивачу у зв`язку зі зверненням до суду з вказаним позовом надавалась [PERSON] , який є адвокатом, про що свідчить копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльність № 8815/10 (а.с.35) і діяв у справі від імені позивача на підставі договору від № 22009 від 14.01.2022 року (а.с.30), додатку до договору № 1 від 14.01.2022 року (а.с.31), додатку до договору № 2 від 14.01.2022 року (а.с.32). Квитанцією № 27/01/22 підтверджується сплата [PERSON] послуг адвоката в розмірі 10500 грн. (а.с.34). Згідно акту приймання-передачі послуг № 1 від 27.01.2022 року об`єм виконаних адвокатом робіт полягає у складанні та поданні позовної заяви про визнання виконавих написів № 31596 від 07.05.2021 та № 29770 від 06.05.2021 такими, що не підлягають виконанню та складання та подання заяви про забезпечення позову по виконавчих написах № 31596 від 07.05.2021 та № 29770 від 06.05.2021 (а.с.33). Враховуючи, що позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, враховуючи категорію складності справи та надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що заявлена стороною позивача сума витрат за надання правничої допомоги відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Підстав для зменшення розміру витрат, судом не встановлено, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved