Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

У липні 2022 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява [PERSON] , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві управління обслуговування громадян, відділ обслуговування №4 (сервісний центр), про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, відповідно до якої, заявник просила суд: - встановити факт належності Заявнику трудової книжки [NUMBER] від 07.06.1982 року; - встановити факт належності заявнику свідоцтва про народження дитини [NUMBER] . Свої вимоги мотивувала тим, що нею 10.06.2022 року було подано через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву з додатками для призначення пенсії за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 04 липня 2022 року Заявником було отримано лист за № 2600-0207-8/70303 від 22.06.2022 року управління обслуговування громадян, відділу обслуговування № 4 (сервісний центр) ГУ ПФУ в м. Києві (надалі - Заінтересована особа). Відповідно до зазначеного листа у заявника відсутні підстави для призначення пенсії за віком. Обґрунтовуючи свою позицію, ГУ ПФУ не врахувала страховий стаж зазначений у трудовій книжці [NUMBER] від 07.06.1982 року та період догляду за дитиною до 3-х років. Підставою не врахування стажу заінтересована особа вважає відмінність написання ім`я Заявника російською мовою (« [PERSON] » у паспорті, у трудовій книжці та свідоцтві про народження дитини « [PERSON] »). Заявник вважає, що при заповненні трудової книжки [NUMBER] від 07.06.1982 року та свідоцтва про народження дитини [NUMBER] була допущена помилка яка є наслідком довільного написання та недбалості з боку осіб, які заповнювали документи зазначені вище. Так, заявником зазначено, що підприємство яке видало трудову книжку [NUMBER] від 07.06.1982 року (поточна назва - Донбаська національна академія будівництва та архітектури; попередня назва - Макіївський інженерно-будівельний інститут) знаходиться на окупованій території, звернутися до них немає можливості з об`єктивних причин. Щодо невідповідності написання ім`я заявника в свідоцтві про народження - паспорту. Орган видачі свідоцтва про народження [NUMBER] - Відділ РАЦСу в м. Макіївка Донецької області, що знаходиться на окупованій території. У заяві зазначено, що метою встановлення факту належності заявнику трудової книжки та свідоцтва про народження дитини є необхідність в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. Приймаючи до уваги те, що Заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності трудової книжки та свідоцтва про народження дитини, надані Заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2022 року відкрито провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві управління обслуговування громадян, відділ обслуговування №4 (сервісний центр), про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та призначено вказану справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. В судовому засіданні заявник заяву підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, свого представника не направила про час та місце розгляду заяви повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомила Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до таких висновків. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, прізвище ім`я та по-батькові заявника « [PERSON] », що підтверджується копією її паспорту громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Советським РВ УМВС України в м. Макіївці від 24.11.1998 року , що також підтверджується карткою платника податів. У трудовій книжці [NUMBER] від 07.06.1982 року, свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] , прізвище ім`я по-батькові заявника вказано російською мовою як « [PERSON] » . Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зі змісту заяви вбачається, що встановлення факту належності заявнику трудової книжки, свідоцтва про народження на ім`я [PERSON] їй потрібно для оформлення передбаченого законом державного пенсійного забезпечення, що також підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України від 22.06.2022 за №2600-0207-8/70303. У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Факти, що мають юридичне значення, встановлюються в судовому порядку, коли ці факти безпосередньо породжують юридичні наслідки для заявника: право на спадщину; право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, зазначені в документі, не збігаються з прізвищем цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Вказаною Постановою роз`яснено, що суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Проте, в порушення цих вимог, суд першої інстанції не надав пропозиції заявникові подати такі докази, а зазначив, що до матеріалів заяви не надано належних і допустимих доказів, які б підтвердили неможливість внести виправлення. У правовій позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займала позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки пратті вник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинена особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Тому факт належності трудової книжки потребує додаткового встановлення судовим рішенням. Також слід вказати на те, що встановлення вказаних фактів породжує для заявника юридичні наслідки - а саме, право на отримання пенсії. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, про встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Нижні Млини Полтавського району Полтавської області трудової книжки серії [NUMBER] , дата заповнення: 07 червня 1982 року на ім`я « [PERSON] » Стосовно вимоги про встановлення факту належності свідоцтва належності заявнику свідоцтва про народження дитини [NUMBER] , слід відмовити, з огляду на положення ч. 3 ст. 315 ЦПК України, якою передбачено, що справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. У зв`язку із вище викладеним, суд приходить до висновку, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial