Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] до Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаського району Черкаської області, за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , [PERSON] , про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивачі посилаються на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 1,1443 га, яку померла прийняла у спадщину від свого батька. [PERSON] не залишила заповіту, а її спадкоємцями за законом у рівних частинах є чоловік позивач [PERSON] , син позивач [PERSON] , та син третя особа у справі [PERSON] . Позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] , але отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку не можуть, оскільки спадкодавець за своє життя не встигла отримати правовстановлюючий документ на спірну земельну ділянку. З метою оформлення своїх спадкових прав позивачі звернулися до суду з позовом та просили визнати за кожним з них право власності на 1/3 частину спірної земельної ділянки. Під час подання позову позивачі заявили клопотання про витребування доказів, а саме витребування від державної нотаріальної контори матеріалів спадкової справи № 1780/2010, заведеної після смерті [PERSON] . На виконання ухвали суду від П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори до суду надійшла копія спадкової справи (а.с. 55-133). Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце слухання справи. Позивачі у судове засідання не з`явилися, проте у позові зазначено, що справу вони просять слухати за наявними матеріалами у їх відсутність (а.с. 4). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про здійснення розгляду справи без його участі. Рішення просив прийняти відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 36). Від третьої особи [PERSON] надійшла заява про здійснення розгляду справи у його відсутність. У заяві зазначено, що позовні вимоги він підтримує. Третя особа [PERSON] до суду не з`явилася, причину неявки не повідомила, заяв не подала. З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість здійснення розгляду справи у відсутність учасників. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Зі свідоцтва про народження від 12.02.1960 серії [NUMBER] вбачається, що у батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася дочка [PERSON] (а.с. 12). Позивач [PERSON] одружився з [PERSON] 26.09.1982, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 26.09.1982 серії [NUMBER] . Після одруження дружина змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 14). З огляду на викладене слід дійти висновку, що [PERSON] була дочкою [PERSON] . З заповіту від 06.04.2010, посвідченого секретарем Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області Мариненко В.В., вбачається. що [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті заповідав все своє майно, де б воно не було і з чого не складалося, порівно дочкам [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). [PERSON] помер [INFO] у віці 84 роки у с. Моринці Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.05.2010 серії [NUMBER] (а.с. 11). До складу спадкового майна входила земельна ділянка. Так, [PERSON] 12.12.2011 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ (одну другу) частку земельної ділянки площею 2,2885 га в межах території Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, кадастровий номер 7122585300030080003, яка належала [PERSON] . У вказаному свідоцтві про право на спадщину за заповітом зазначено, що спадкоємцем іншої Ѕ частки цієї земельної ділянки є [PERSON] (а.с. 17). З відповідей Відділу у Корсунь-Шевченківському районі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 29.05.2017 № 481/106-17 та від 11.07.2017 № 412/0/196-17 вбачається, що земельна ділянка [PERSON] з кадастровим номером 7122585300:03:008:0003 у результаті оформлення [PERSON] спадкових прав була поділена на дві земельні ділянки: 1)з кадастровим номером 7122585300:04:001:0039, площею 1,1442 га, право власності на яку в порядку спадкування після смерті [PERSON] отримала [PERSON] ; 2)з кадастровим номером 7122585300:04:001:0335 площею 1,1443 га., право на спадкування якої після смерті [PERSON] отримала [PERSON] , проте свої права не оформила (а.с. 99-107). Зі свідоцтва про смерть від 16.10.2010 серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у віці 50 років (а.с. 10). Таким чином, [PERSON] померла через 4,5 місяці після смерті свого батька та не мала можливості за життя оформити документи щодо права на спадщину на спірну земельну ділянку. Після смерті [PERSON] П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою була зареєстрована спадкова справа № 1780/2010, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.11.2010 № 25413016 (а.с. 65 звор.). [PERSON] заповіту не залишила, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 23.11.2010 № 25412445 (а.с. 59). З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до державної нотаріальної контори звернулися [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 57-58). Зі свідоцтва про народження позивача [PERSON] від 08.04.1987 серії [NUMBER] вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13, 65). Зі свідоцтва про народження [PERSON] від 28.05.1983 серії [NUMBER] також вбачається, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 63 звор). Отже, позивач [PERSON] та третя особа у справі [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті матері [PERSON] . Разом з тим, матеріали спадкової справи містять копії свідоцтв про розірвання шлюбу, виданих [PERSON] (серії [NUMBER] від 18.04.2002) та [PERSON] (серії [NUMBER] від 24.05.2002), з яких вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 18.04.2002, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Деснянського РУЮ у м. Києві зроблено актовий запис № 481 (а.с. 75, 75 звор.). Матеріали справи не містять відомостей, що між спадкодавицею [PERSON] та позивачем [PERSON] шлюб був зареєстрований повторно. За приписами\~ст.\~1261\~ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З огляду на вказану норму слід дійти висновку, що колишній чоловік спадкодавиці позивач [PERSON] , не відноситься до кола спадкоємців першої черги. Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивач [PERSON] взагалі відноситься до кола спадкоємців [PERSON] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] та третя особа [PERSON] звернулися до П`ятнадцятої київської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом щодо земельної ділянки, успадкованою [PERSON] від свого батька [PERSON] . Державний нотаріус Мазур О.Ю. постановою від 02.04.2018 відмовила їм у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, оскільки відсутні документи, які підтверджують належність [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку (а.с. 15). Вирішуючи питання щодо задоволення позовних вимог суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За приписами ст.\~1217\~ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Позивачі ставлять питання про визнання за ними в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку у розмірі по 1/3 частки земельної ділянки кожному, ураховуючи, що право на 1/3 частку також належить третій особі у справі [PERSON] , який з позовом до суду не звернувся. Для оформлення спадкових прав в Україні діє система органів нотаріату, які є належними суб`єктами надання послуг з оформлення громадянами спадкових прав. Згідно з приписами пунктів 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється на підставі документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку. Пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~№ 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Під час судового розгляду було встановлено, що позивач [PERSON] та третя особа у справі [PERSON] , які є рідними братами, спадщину після смерті матері прийняли у встановленому законом порядку, проте у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом державний нотаріус їм відмовив, оскільки спадкодавиця не встигла за життя оформити свої спадкові права на спірну земельну ділянку. Разом з синами заяву після прийняття спадщини за законом подав колишній чоловік спадкодавиці позивач [PERSON] , проте суд дійшов висновку, що останній не відноситься до кола спадкоємців за законом, оскільки шлюб між ним і спадкодавицею було розірвано у 2002 році. З огляду на викладене у задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] слід відмовити. Ураховуючи викладене слід дійти висновку, що після смерті [PERSON] до кола спадкоємців першої черги відносяться тільки її сини [PERSON] та [PERSON] , які мають право спадкувати майно у рівних частинах. Оскільки спадкоємець [PERSON] до суду з позовом не звертався, суд не вирішує питання щодо належності йому на праві власності частки у спірному спадковому майні. Позивач [PERSON] ставить перед судом питання про спадкування ним 1/3 частки від спірної земельної ділянки, помилково вважаючи, що до кола спадкоємців першої черги крім нього та його брата [PERSON] відноситься також і їхній батько [PERSON] . Ураховуючи принцип jura novit curia («суд знає закони») суд дійшов висновку про необхідність визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ (одну другу) частку тієї земельної ділянки, яку успадкувала [PERSON] від свого батька [PERSON] . У даному випадку це не є виходом суду за межі позовних вимог, оскільки предметом позову у цій справи є визнання права власності на спадкове майно у тій частині, яка має належати спадкоємцю з урахуванням того, що частки всіх спадкоємців є рівними. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial