Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 серпня 2020 року між ТОВ «Формула Молодості» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу № НІ 1508, за умовами якого товариство зобов`язалося передати відповідачу набір косметики, а відповідач зобов`язалася прийняти цей товар, згідно акту приймання-передачі товару, та сплатити за нього визначену п.5.1. договору грошову суму в розмірі 9898,33 грн. ТОВ «Формула Молодості» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. Відповідач щодо отриманого товару чи виконання позивачем своїх зобов`язань за договором претензій не мала та не висувала, про що свідчить підпис останньої у акті приймання-передачі товару від 15 серпня 2020 року. Вказаний товар [PERSON] придбала за рахунок оформлення споживчого кредиту, шляхом укладення кредитного договору з АТ «Акцент-Банк». При оплаті через споживчий кредит, у відповідності до вимог п.5.3. договору купівлі-продажу № НІ 1508 від 15 серпня 2020 року, відповідач повинна внести товариству перший платіж (завдаток) в розмірі 4200,00 грн не пізніше 30 вересня 2020 року. Проте, взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу, відповідач не виконала. Враховуючи викладене, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за перший платіж у розмірі 4200,00 грн, пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у розмірі 576,74 грн і 126 грн - 3% річних. Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач ТОВ «ФК «Формула Молодості» свого представника в судове засідання не направив, відповідно до заяви просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, відзив на позов не надала. Оскільки суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, яка повідомлялася про час і місце розгляду справи в порядку, визначеному ЦПК України, від неї не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за її відсутності, вказане дає підстави вирішити справу з огляду на наявні в ній дані (постановити заочне рішення) у відповідності до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, проти чого й не заперечує позивач. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 серпня 2020 року між ТОВ «Формула Молодості» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу № НІ 1508, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупцеві набір косметики, надалі іменований «товар», в асортименті та кількості встановлених договором, що визначається в Переліку № 1 (специфікації), а покупець зобов`язується прийняти цей товар згідно акту приймання-передачі товару та сплатити за нього визначену договором грошову суму (ціну) (а.с. 7). Згідно з п.1.2. Договору асортимент, кількість, комплектація, перелік складових, ціна одиниці товару і загальна сума договору визначаються в Переліку № 1 (специфікації), що є невід`ємною частиною договору. Пунктом 2.3. Договору визначено, що зобов`язання продавця по передачі товару вважаються виконаними в момент передачі товару в розпорядження покупцеві згідно акту приймання-передачі товару та підписанні даного договору. Ціна товару складає 9898,33 грн, що включає в себе вартість одиниць товару перерахованих в специфікації. Покупець сплачує за товар шляхом оформлення споживчого кредиту. При оплаті товарів через споживчий кредит покупець вносить перший платіж (завдаток) продавцю в розмірі 4200 гривень не пізніше 30 вересня 2020 року. 5698,33 грн покупець сплачує банку протягом 10 місяців згідно умов кредитного договору, укладено між покупцем і банком. Оплата здійснюється не пізніше 15 числа кожного місяця. Покупець повністю розраховується за товар не пізніше 14 червня 2021 року (п.5.1 - 5.4 Договору). Відповідно до п.6.3. Договору відповідальність за невиконання чи неналежне виконання умов п.5.3. даного договору покупець сплачує продавцю неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі та передав останній набір косметики, в асортименті та кількості, встановлених договором, що визначається в переліку № 1 (специфікації), на загальну суму 9898,33 грн, що підтверджується актом приймання-передачі товару від 15 серпня 2020 року (а.с.8, 9). 29 жовтня 2020 року ТОВ «Формула Молодості» звернулося до відповідача з претензією № 24 з вимогою погашення заборгованості зі сплати першого платежу за договором купівлі-продажу № НІ 1508 від 15 серпня 2020 року в розмірі 4200,00 грн (а.с. 11). Проте, як стверджує позивач, взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу відповідач не виконала. Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства ( ч. 1 і 2 ст. 551 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно з вимогами ч. 1 і 2 ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість у розмірі 4200 грн, оскільки оплата відповідачкою за отриманий товар у встановлений договором строк не здійснена, відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 4200 грн підлягають задоволенню. Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачки пені у розмірі 576,74 грн та 3% річних у розмірі 126 грн, які нараховані за період з 01 жовтня 2020 року по 01 жовтня 2021 року. Суд звертає увагу на те, що законодавство України не містить вказівок на розмір неустойки (пені) як способу забезпечення виконання зобов`язання у разі прострочення виконання зобов`язання (сплати коштів), якщо її розмір не визначений у договорі. Зі змісту умов п. 6.3 договору вбачається, що відповідальність за невиконання чи неналежне виконання умов п.5.3. даного договору покупець сплачує продавцю неустойку у вигляді пені у розмірі 0,5% від несплаченої суми за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Перевіривши подані суду розрахунки, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки пеню за прострочення виконання зобов`язання (сплати коштів) у розмірі 576,74 грн. Крім того, зі змісту ст. 625 ЦК України вбачається, що три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання застосовується у випадку, якщо сторони в договорі не передбачили інший розмір процентів річних. Таким чином, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові. Тобто, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Оскільки вимога позивача щодо стягнення з відповідачки 3% річних ґрунтується на законі, а відповідачка є такою, що прострочила виконання грошового зобов`язання, тому пред`явлена вимога у цій частині є обґрунтованою, правомірною та підлягає задоволенню. З огляду на викладене, приймаючи до уваги обставини справи, оцінюючи в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення із відповідачки заборгованості у розмірі 4200 грн, пені у розмірі 576,74 грн та 3 % річних у розмірі 126 грн є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2481,00 гривень.

Outcome: approved