Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 31.07.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22037000139145, згідно якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 74 440,00 грн. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти у розмірі 74 440,00 грн. Відповідач не надає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, внаслідок чого станом на 14.09.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 102 993,74 грн., яка складається з наступного: 63 697,10 грн. - заборгованості з строкового кредиту; 7 833,80 грн. - заборгованості простроченого кредиту; 0,52 грн. - заборгованості з прострочених відсотків; 31 462,32 грн. - заборгованості з прострочених комісій. Зважаючи на вказані обставини, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 102 993,74 грн. Ухвалою суду від 01.11.2021 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановлений законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, відповідач не скористалась своїм правом та не подала до суду відзив на позовну заяву. Суд за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Зі змісту ч.1 ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 31.07.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» (банк) та [PERSON] (клієнт) укладено кредитний договір №22037000139145. Згідно умов якого, банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування неспоживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі (п.1.1. кредитного договору). Крім того, банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 74 400,00 грн.; строк кредитування 60 місяців; кінцева дата повернення кредиту 31.07.2024 року; цільове призначення на споживчі потреби; щомісячна комісія за обслуговування кредиту: з 31.07.2019 року по 29.11.2020 року - 5% від суми кредиту, з 30.11.2022 року по 27.02.2022 року - 4% від суми кредиту, з 28.02.2022 року по 30.05.2023 року - 3% від суми кредиту, з 31.05.2023 року по 31.07.2024 року - 1,95% від суми кредиту; процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001% річних; на прострочену заборгованість за кредитом: 56,0% річних (п.1.2. кредитного договору). Згідно до п.1.4. кредитного договору, кредит надається шляхом зарахування суми кредитну на поточний рахунок клієнта: [NUMBER] , відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Датою видачі кредиту вважається день зарахування суми кредиту на рахунок клієнта. Якщо банк не надав кредит протягом семи операційних днів, цей договір вважається не укладеним. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. АТ «Банк Кредит Дніпро», на підтвердження вимог статті 1054 ЦК України, щодо виконання своїх зобов`язань, а саме надання позивачем відповідачу грошових коштів за кредитним договором №22037000139145 від 31.07.2019 року, надано виписку з рахунку [PERSON] , відповідно до якої 31.07.2019 року остання отримала 74 400,00 грн. кредитних коштів згідно кредитного договору №22037000139145 від 31.07.2019 року. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зважаючи на те, що позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 102 993,74 грн., яка підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином, оскільки, відповідач взяла на себе певні зобов`язання, що належним чином не виконує, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved