Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА \~ \~ \~ \~ 04.11.2021 року позивач АТ "АБ "РАДАБАНК" звернулось до суду з позовом, в якому просить зняти арешт, накладений приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Хлєбниковим Олександром Володимировичем у виконавчому провадженні №59749551 від 07.08.2019 року з примусового виконання виконавчого листа №520/6260/19, виданого 01.08.2019 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення грошових коштів з [PERSON] на користь [PERSON] в частині арешту, що накладено на легковий автомобіль СЕДАН-В, номер кузова [NUMBER] , номер державної реєстрації [NUMBER] , марка AUDI, модель А3, 2016 року виробництва, колір білий, зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] . Ухвалою суду від 24.11.2021 року провадження по справі відкрито. 13.12.2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив. Ухвалою суду від 20.01.2022 року за клопотанням відповідача [PERSON] витребувано докази у позивача. 17.02.2022 року на виконання ухвали суду від 20.01.2022 року від АТ "АБ "РАДАБАНК" надійшло клопотання про долучення документів. Ухвалою суду від 21.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Матеріали справи містять заяву представника позивача АТ "АБ "РАДАБАНК" про розгляд справи без участі представника позивача, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Адвокат Шестопалов О.О., який діє на представництва інтересів [PERSON] , подав до суду заяву про відкладення розгляду справи, оскільки в зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України відповідач та його представник перебувають за межами України та не можуть взяти участь в судовому засіданні. До вказаних доводів суд ставиться критично, оскільки на теперішній час в м. Одесі активні бойові дії не ведуться та суд працює в звичайному режимі. Окрім того на підтвердження перебування відповідача [PERSON] та його представника за межами України на цей час суду не надано. Приватний виконавець ВО Одеської області Хлєбников О.В. до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, правом на подання відзиву або будь-якої заяви щодо розгляду справи не скористався. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просить задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандрес С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Враховуючи наведене та передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, неодноразове призначення справи до розгляду, обізнаність учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, заяву представника позивача про розгляд справи за його відсутності та думку представника відповідача [PERSON] , висловлену в судовому засіданні, щодо розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторони відповідача [PERSON] та приватного виконавця Хлєбникова О.В. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що 16.05.2018 року [PERSON] уклала з ПАТ "АБ "РАДАБАНК" кредитний договір №95118/ФКР/0, на забезпечення належного виконання зобов`язань позичальника за яким [PERSON] був укладений договір застави №95118/ФКР/0-РМ-1/02-1, відповідно до якого [PERSON] передала в заставу автомобіль марки AUDI модель А3, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , колір білий. Дане обтяження було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16.05.2018 року. В листопаді 2019 року АБ "РАДАБАНК" отримав від приватного виконавця ВО Одеської області Хлєбникова О.В. запит від 18.11.2019 року, з якого дізнався про накладення арешту на все рухоме майно [PERSON] як боржника за виконавчим листом на користь [PERSON] . Обтяження у вигляді арешту всього рухомого майна, включаючи вказаний автомобіль, було зареєстроване приватним виконавцем 21.08.2019 року. Накладення арешту на все рухоме майно [PERSON] в частині накладення арешту на вказаний автомобіль, заставодержателем якого був і залишається позивач, здійснене приватним виконавцем, порушує права АБ "РАДАБАНК", в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] - [PERSON] посилається на те, що в позові АБ "РАДАБАНК" має бути відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем не зареєстровано в державному реєстрі обтяжень рухомого майна повідомлення про звернення стягнення на транспортний засіб марки AUDI модель А3, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , колір білий. Позивачем не надано доказів звернення до інших обтяжувачів з повідомленням про намір скористатися своїми правами, передбаченими ст. ст. 23-26, 29-30 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст. ст. 20-21 Закону України "Про заставу". Позивачем не надано до суду довідку про розмір заборгованості [PERSON] за Кредитним договором №95118/ФКР/0 від 16.05.2018 року. Позивачем не надано жодного доказу того, що арешт, накладений постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлєбникова О.В. №59749551 від 08.08.2019 року якимось чином порушує його права як заставодержателя. Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Хлєбников О.В. правом на подання відзиву не скористався. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 16.05.2018 року між ПАТ "АБ "РАДАБАНК" та [PERSON] був укладений Кредитний договір №95118/ФКР/0, відповідно до якого Банк зобов`язується на умовах цього Договору надати Позичальнику Кредит у сумі 424000,00 грн. зі сплатою процентів у розмірі 18,9% процентів річних в порядку, визначеному даним Договором. Позичальник зобов`язується повернути кошти, одержавні в рахунок Кредиту, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим Договором /а.с.9-12/. Відповідно до Договору застави №95118/ФКР/0-РМ-1/02-1 від 16.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Білик В.В., укладеним між АБ "РАДАБАНК" та [PERSON] , цей Договір забезпечує вимоги Заставодержателя, що випливають з Кредитного договору №95118/ФКР/0 від 16.052018 року, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору №95118/ФКР/0 від 16.05.2018 року, укладеного між Заставодавцем та Заставодержателем, за умовами якого Заставодержатель надає Заставодавцю строковий кредит у сумі 424000,00 грн. на строк по 15.05.2023 року та на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання, а Заставодавець зобов`язується повернути кредит, сплатити нараховані проценти, комісії та штрафні санкції в строки та на умовах, передбачених Основним договором та цим Договором. У відповідності до даного Договору Заставодержатель має право у випадку невиконання Заставодавцем своїх зобов`язань за Основним договором та за цим Договором отримати задоволення за рахунок майна, заставленого на нижче вказаних умовах /а.с.13-14/. Згідно з п. 1.2. Договору застави в забезпечення виконання Заставодавцем зобов`язань, вказаних у п. 1.1.цього Договору, Заставодавець на умовах, передбачених цим Договором, передає у заставу належний йому автотранспортний засіб, а саме: автомобіль марки AUDI модель А3, 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , колір білий, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , видане ТСЦ 5152, дата першої реєстрації 15.05.2018 року, дата реєстрації 15.05.2018 року. Пунктом 3.1.1. Договору застави визначено, що Заставодержатель має право звернути стягнення на Предмет застави незалежно від строку виконання зобов`язання забезпеченого заставою у разі порушення Заставодавцем умов цього Договору та/або порушення умов Основного договору. З Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 28.04.2021 року вбачається, що 16.05.2018 року Дніпропетровською філією ДП "Національні інформаційні системи" зареєстрована застава рухомого майна. Боржник: [PERSON] . Обтяжувач: ПУБЛІЧНИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "РАДА БАНК". Також з вказаного Витягу вбачається, що 21.08.2019 року приватним виконавцем Хлєбниковим О.В. зареєстровано арешт рухомого майна боржника [PERSON] . Документ-підстава: постанова про арешт майна боржника, серія та номер: 59749551, виданий 07.08.2019, видавник: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Хлєбников О.В. /а.с.17-18/. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до виконавчого листа, виданого 01.08.2019 року на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2022 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] частини заборгованості за договором позики в розмірі 192043,28 грн., що за курсом НБУ станом на 01.03.2019 року становить еквівалент 7150 доларів США, приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Хлєбниковим О.В. 07.08.2019 року відкрито виконавче провадження №59749551 /а.с.22-23/. 08.08.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Хлєбниковим О.В. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику [PERSON] , [INFO] , у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження - 211782,8 грн. /а.с.24-25/. 04.01.2021 року, 03.03.2021 року, 30.03.2021 року приватним виконавцем Хлєбниковим О.В. до АТ "АБ "РАДАБАНК" направлялись запити, в яких пропонувалось надати вичерпну інформацію щодо розміру заборгованості боржника [PERSON] та повідомити про згоду на звернення стягнення приватним виконавцем на предмет застави /а.с.26,30,34/. На вказані запити АТ "АБ "РАДАБАНК" 14.01.2021 року, 11.03.2021 року та 28.04.2021 року були надані відповіді про відсутність підстав для надання банком виконавцю інформації щодо розміру боржника-клієнта банку, а також повідомлено приватного виконавця, що заставодержатель АТ "АБ "РАДАБАНК" не надає згоди на звернення стягнення на заставлене майно боржника [PERSON] для задоволення вимог інших осіб (стягувачів, що не є заставодержателями) /а.с.27-29,31-33,35-37/. З Розрахунку заборгованості [PERSON] по кредитному договору або ліміту овердрафту станом на 10.02.2022 року вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] становить 301667,62 грн. /а.с.116-130/. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до\~ст.\~572\~ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: 1) передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом (у тому числі передача цінних паперів електронної форми існування у власність обтяжувача відповідно до законодавства про депозитарну систему України); 2) продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах; 3) відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги; 4) переказ обтяжувачу відповідної грошової суми, у тому числі в порядку договірного списання, у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є гроші, майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку, або цінні папери. 5) реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса. У разі звернення стягнення на рухоме майно, яке є предметом декількох обтяжень, переважне право на проведення процедури звернення стягнення належить обтяжувачу з вищим пріоритетом. Якщо процедура звернення стягнення ініціюється обтяжувачем з нижчим пріоритетом, обтяжувач з вищим пріоритетом вправі протягом 30 днів з дня її ініціювання на підставі письмової вимоги припинити таке звернення стягнення обтяжувачем з нижчим пріоритетом та розпочати власну процедуру звернення стягнення. Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Частиною 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи достеменно встановлено, що легковий автомобіль, д/н [NUMBER] , марки AUDI, модель А3, 2016 року виробництва, колір білий, зареєстрований на праві приватної власності за [PERSON] та відповідно до Договору застави №95118/ФКР/0-РМ-1/02-1 від 16.05.2018 року переданий в заставу АБ «РАДАБАНК» для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, заборгованість за яким станом на 10.02.2022 року складає 301667,62 грн. При цьому судом встановлено, що в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого листа про стягнення з [PERSON] суми боргу на користь [PERSON] , на зазначений автомобіль, як частину всього рухомого майна боржника, накладено арешт. Суд приймає доводи сторони позивача щодо того, що наявність арешту на все рухоме майно, частиною якого є вищевказаний автомобіль, суттєво обмежує права АБ «РАДАБАНК» як заставодержателя, а саме позивач фактично позбавлений можливості звернути стягнення на автомобіль шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса та у позасудовому порядку, визначати порядок реалізації автомобілю шляхом безпосереднього продажу або шляхом передачі у власність позивача, не може реалізувати права, передбачені ст. ст. 23-26, 29-30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 20-21 Закону України «Про заставу». Посилання сторони відповідача [PERSON] на те, що в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна повідомлення про звернення стягнення на транспортний засіб [PERSON] відсутня, що позивачем не надано доказів звернення до інших обтяжувачів з повідомленням про намір скористатися своїми правами заставодержателя суд відхиляє, оскільки відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один з позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, в тому числі без здійснення процедури звернення стягнення на майно у примусовому порядку та реєстрації звернення стягнення у реєстрі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved