Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

16.11.2018 року позивач звернувся до суду до відповідача, де зазначив, що вона є власником двох земельних ділянок площею 0,1130 га., кадастровий номер: 3223155400:03:030:0130 та 0,17770 га кадастровий номер 3223155400:03:030:0129, які розташовані на території Козинської селищної ради за адресою: [ADDRESS] . Вказані земельні ділянки розташовані поруч одна з одою та огороджені одним спільним парканом, а відтак є одним цілим об`єктом. На зазначеній земельній ділянці розташований основний садовий будинок загальною площею 241,7 кв.м.. Також, поруч із основним будинком в період з 2006 по 2008 рік було збудовано гостьовий дерев`яний будинок (повноцінний перший поверх та спальні під дахом на другому поверсі) приблизною площею 200,00 кв.м. Вказаний гостьовий дерев`яний будинок було збудовано повністю із матеріалу карпатська смерека згідно розробленого проекту та накритий керамічною черепицею. Внутрішнє оздоблення будинку, а також усі без винятку меблі були виготовлені виключно із дерева та під замовлення. В період з 2009 по 2012 рік було здійснено прибудову сауни та басейну до гостьового дерев`яного будинку. Вказана прибудова була виконана вже із цегли, площею 120 кв.м., а дах було виконано (накрито) із керамічної черепиці. Оздоблення басейну було виконано із керамічної плитки (мозаїка), сауна оздоблена деревом. Також усі меблі як в басейні так і в сауні були виготовлені із дерева та під замовлення. В жовтні 2017 року позивачу зателефонував маклер [PERSON] та запропонував здати в оренду основний будинок для дуже поважних людей на 6 місяців. Проаналізувавши усі обставини, позивач погодилась укласти договір оренди житлового будинку разом із приміщенням (прибудовою) в якому знаходився басейн, сауна, інфрачервона сауна та кімната відпочинку, оскільки такими були побажання Орендарів. Так, враховуючи позивач надала свою згоду на укладення договору оренди, і на зустріч до неї у будинок за адресою: [ADDRESS] приїхав маклер - [PERSON] , гр. [PERSON] та гр. [PERSON] . Громадянин [PERSON] повідомив, що вказаний будинок потрібен йому для проживання на 6 місяців, але оскільки він є публічною людиною (зі слів [PERSON] ), попросив щоб стороною договору оренди був його помічник, а не він, який також буде проживати у вказаному будинку разом із ним. 12.10.2017 року між гр. [PERSON] з однієї сторони та гр. [PERSON] з другої сторони було укладено договір найму (оренди) нерухомого майна. Відповідно до п. 1.1. Договору, предметом зазначеного Договору являється тимчасова передача в найм (оренду) на відплатній основі, Орендарю домоволодіння, яке перебуває у власності Орендодавця у вигляді садового будинку із земельною ділянкою, а також приміщення у якому знаходиться басейн, сауна, інфрачервона сауна і кімната відпочинку. Загальна площа будинку складає 241,7 кв.м., житловою площею 78,4 кв.м. на земельній діляниі площею 0,29 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , садове товариство « Нескучне » разом з усіма невід`ємними технічними приладами та предметами домашнього вжитку згідно діючого договору. Разом з тим, як вбачається із відповіді Обухівського РС ГУ ДСНС України у Київській області від 09.01.2018 року за № 6, 09.11.2017 року о 22 год. 52 хв. на пункт зв`язку 16 - ДПРЧ (м. Обухів) надійшло повідомлення від гр. [PERSON] (водій - [PERSON] ) з моб. тел. [NUMBER] про загорання будівлі за адресою: [ADDRESS] . По прибуттю на місце пожежі встановлено, що горить одноповерхова будівля з сауною розміром 30*10 м. Після ліквідації пожежі головним фахівцем Обухівського РС ГУ ДСНС України у Київській області, майором служби цивільного захисту Миргородським М.О. проведено візуальний огляд місця пожежі та встановлено ймовірну причину пожежі (перекал пічного опалення, тобто «виникнення горіння, внаслідок передачі тепла отриманого від більш розігрітих або розжарених предметів до легкозаймистих матеріалів будівлі») про що складено відповідний акт про пожежу, що підтверджується копією вказаної відповіді за № 6 від 09.10.2018 року та копією акту про пожежу від 10.11.2017 року. Відповідно до висновку за № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно - технічного дослідження від 15.052018 року, вартість матеріальних збитків, заданих внаслідок пошкодження пожежею гостьового будинку з сауною за адресою: [ADDRESS] , згідно даних візуально - інструментального обстеження та наданих документальних даних, станом на час проведення дослідження, становить 2 417 028,00 грн. Згідно із висновком за № 111/18 експертного товарознавчого дослідження від 19.10.2018 року, загальний розмір матеріального збитку завданого знищенням майна гостьового дерев`яного будинку разом із сауною та басейном за адресою: [ADDRESS] внаслідок пожежі, яка сталась 09.11.2017 року, за станом цін на час проведення товарознавчого експертного дослідження - жовтень 2018 року, становить 1 460 595,00 грн.. Окрім того у зв`язку з різким погіршенням здоров`я з підстав глибокого стресу, який виник в результаті пожежі в її будинку, позивач була вимушена пройти курс лікування вартістю 283552,56 грн. Враховуючи вище викладене позивач просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 4161175,56 грн. завданих матеріальних збитків, та завданої моральної шкоди в розмірі 500000 грн.. та судові витрати в розмірі 94162,40 грн.. Ухвалою судді від 20.11.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 23 липня 2019 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області призначено по справі комплексну судово пожежно-технічну та будівельно-технічну експертизу, провадження зупинено. 14 січня 2020 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області відновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди. 04 серпня 2020 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області призначено по справі комплексну судово пожежно-технічну та будівельно-технічну експертизу, провадження зупинено. 25 лютого 2021 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області витребувано від Київського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України ( 01601, м. Київ вул.. Володимирська,15) всі наявні фото і відеоматеріалим у цифровому форматі, які були відзняті власниками, орендарями або співробітниками ДСНС під час гасіння а також експертами під час дослідження пожежі, що сталася 09.11.2017 року у приміщенні будинку розташованого [ADDRESS] , та які були використанні експертами Київського НДЕКЦ під час підготовки на замовлення [PERSON] висновку експертного дослідження від 25.01.2018 року №14-468 та висновку експертного дослідження від 17.01.2018 року №14-476. 16 січня 2021 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області відновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди. 09 серпня 2021 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області направлено цивільну справу [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди до Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для продовження проведення комплексної судово пожежно-технічну та будівельно-технічну експертизи, яку призначено відповідно до ухвали Обухівського районного суду Київської області від 04 серпня 2020 року та до даного часу не виконана. Провадження по справі зупинено до отримання висновку експертиз. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві. Вказав, що відповідно до висновків які наявні в матеріалах справи позивачу було завдано матеріальну та моральну шкоду, яка підлягає стягненню з відповідачів. Представник відповідача адвокат Сидорчук Ю.М. в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог заперечила, крім того подала до суду відзив, який підтримала в судовому засіданні та зазначила, що відповідач [PERSON] є неналежним відповідачем, оскільки не є суб`єктом спірних матеріально-правових відносин та не має обов`язків, які з них випливають. Представник відповідача адвокат Штіфонов П.С. проти задоволення заявлених вимог заперечив, надав до суду відзив, крім того зазначив, що позивачем не надано жодного документу, який би підтверджував право власності Позивача на зазначений гостьовий будинок приблизною площею 200,00 кв.м. та на прибудову сауни та басейну площею 120 кв.м. А доданий до позовної заяви технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду містить виключно інформацію про будівництво основного садового будинку загальною площею 241,7 кв. м.. Суд, вислухавши представника позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.ч.1,5,6ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом. За вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд встановлює такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [PERSON] є законним власником двох земельних ділянок площею 0,1130 га, кадастровий номер: 3223155400:03:030:0130 та 0,1770 га, кадастровий номер: 3223155400:03:030:0129, які розташовані на території Козинської селищної ради за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копіями відповідних державних актів на право власності на земельну ділянку.На зазначеній земельній ділянці розташований основний садовий будинок загальною площею 241,7 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно. Також, поруч із основним будинком в період з 2006 по 2008 рік було збудовано гостьовий дерев`яний будинок (повноцінний перший поверх та спальні під дахом на другому поверсі) приблизно площею 200,00 кв.м. В період з 2009 по 2012 рік позивачем було здійснено прибудову сауни та басейну до гостьового дерев`яного будинку. Вказана прибудова була виконана вже із цегли, площею 120 кв. м., а дах було виконано (накрито) із керамічної черепиці. Однак матеріали справи не містять жодного документу, який би підтверджував право власності Позивача на зазначений гостьовий будинок приблизною площею 200,00 кв.м. та право власності Позивача на прибудову сауни та басейну площею 120 кв.м. Відповідно до листа-відповіді Козинської селищної ради № 85 від 28.01.2019р. зазначено, що «За період з 01.01.2013р. по теперішній час гр. [PERSON] не подавала до Козинської селищної ради документів, які б стосувалися введення в експлуатацію об`єктів нерухомого майна». 12.10.2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір найму (оренди) нерухомого майна. Згідно вимог ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). На підставі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до п. 1.1. Договору, предметом укладеного договору між позивачем та [PERSON] являється тимчасова передача в найм (оренду) на відплатній основі, Орендарю домоволодіння, яке перебуває у власності Орендодавця у вигляді садового будинку із земельною ділянкою, а також приміщення у якому знаходиться басейн, сауна, інфрачервона сауна і кімната відпочинку. Загальна площа будинку складає 241,7 кв. м., житловою площею 78,4 кв.м. на земельній ділянці площею 0,29 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] , садове товариство « Нескучне » разом з усіма невід`ємними технічними приладами та предметами домашнього вжитку згідно діючого договору. Так з Розділу 1 вказаного договору слідує, що гостьовий будинок приблизною площею 200,00 кв.м. не був в оренді [PERSON] .. Відповідно до п.5.2 вказаного договору орендар несе відповідальність за правильне та безпечне використання Об`єкта нерухомого майна. Підпунктом 5.2.1 п.5.2 договору передбачено, що збитки, які спричиненні Орендарю або ж третім особам внаслідок порушення орендарем умов договору, відшкодовується орендарем самостійно та у повному обсязі. Згідно з пп. 5.2.2 п.5.2 договору у випадку погіршення стану або ж знищення Об`єкта нерухомості по вині Орендаря останній відшкодовує Орендодавцю збитки в розмірі вартості ремонту або ж відновлення майна. Під Об`єктом нерухомості згідно зазначеного вище п. 1.1. Договору найма (оренди) нерухомого майна від 12.10.2017р. мається на увазі садовий будинок із земельною ділянкою, а також приміщення у якому знаходиться басейн, сауна, інфрачервона сауна і кімната відпочинку та чітко зазначено площу, яка орендується 241,7 кв. м. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.. 331 УК України Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону». Відповідно до відповіді Обухівського РС ГУ ДСНС України у Київській області від 09.01.2018 року за № 6, 09.11.2017 року о 22 год. 52 хв. на пункт зв`язку 16 - ДПРЧ (м. Обухів) надійшло повідомлення від гр. [PERSON] (водій - [PERSON] ) з моб. тел. [NUMBER] про загорання будівлі за адресою: [ADDRESS] . По прибуттю на місце пожежі встановлено, що горить одноповерхова будівля з сауною розміром 30*10 м. Після ліквідації пожежі головним фахівцем Обухівського РС ГУ ДСНС України у Київській області, майором служби цивільного захисту Миргородським М.О. проведено візуальний огляд місця пожежі та встановлено ймовірну причину пожежі (перекал пічного опалення, тобто «виникнення горіння, внаслідок передачі тепла отриманого від більш розігрітих або розжарених предметів до легкозаймистих матеріалів будівлі») про що складено відповідний акт про пожежу, що підтверджується копією вказаної відповіді за № 6 від 09.10.2018 року та копією акту про пожежу від 10.11.2017 року. Так, відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Висновком за № 31/18 експертного пожежно-технічного дослідження по пожежі, яка сталася 09.11.2017 року в будинку за адресою: [ADDRESS] , який складено 06.04.2018 року встановлено наступне: Осередок пожежі, яка сталася 09.11.2017 року в будинку за адресою: [ADDRESS] , знаходився в приміщенні сауни. Початкове горіння розпочалося на поверсі дерев`яного оздоблення стіни, в її нижній частині, яка розташована біля вбудованого стаціонарного димоходу; Від осередку пожежі процес горіння в приміщенні сауни розповсюдився по дерев`яному оздобленню стін, на дерев`яні полиці, далі крізь прогари в перекриття на приміщення, що розташовувалися на другому поверсі над сауною, на приміщення душової і на дерев`яну частину будинку; Причиною виникнення даної пожежі є неконтрольоване інтенсивне розтоплювання печі сауни, внаслідок чого був утворений критичний променевий тепловий потік, під впливом якого сталося самозаймання дерев`яного оздоблення сауни у визначеному осередку пожежі. Вбачається не дотримання вимог пункту 2.13, розділу ІV, Правилами пожежної безпеки в Україні, при розтоплюванню печі, може знаходитися у причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної пожежі». Висновком експертного дослідження Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС 24.11.2017р. б/н щодо проведення металографічного експертного дослідження електричних провідників, відібраних з місця пожежі, яка сталася 09.11.2017р. на території приватного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , № 14-476 від 17.01.2018р., який зроблений заступником начальника відділу вибухотехнічних та пожежотехнічних досліджень Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, майором поліції, судовим експертом Михайлом Михайловичем Кузьменко, який має технічну та вищу юридичну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.16 «дослідження провідників із ознаками короткого замикання» встановлено, що на фрагментах електричних провідників (об`єкти №№ 1, 3-6) відсутні оплавлення, які можна віднести до категорії таких, що утворилися внаслідок короткого замикання. На фрагменті електричного провідника (об`єкт № 2) виявлено оплавлення, яке відповідає такому, що виникло внаслідок короткого замикання. Оплавлення на об`єкті № 2 виникло внаслідок короткого замикання, яке відбувалося в умовах кисневмісного середовища, що відповідає первинному короткому замиканню. В місцях з`єднань скруткою жил електричних провідників (скрутки №№ 1-3) слідів виникнення великих перехідних опорів не виявлено». Також Висновком експертного дослідження № 14-468 від 25.01.2018р., який зроблений заступником начальника відділу вибухотехнічних та пожежотехнічних досліджень Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, майором поліції, судовим Михайлом Михайловичем Кузьменко який має технічну та вищу юридичну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 10.8 «Дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки», встановлено: Осередок пожежі знаходився у верхній частині лівого дальнього кута парильного відділення лазні сухого жару, що розташоване в будівлі з басейном на території приватного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Причиною виникнення пожежі в будівлі з басейном на території приватного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] було займання горючих матеріалів (дерев`яні конструкції та (або) ізоляція електричних проводів), в осередку пожежі, внаслідок дії на низ теплового прояву електричної енергії (електрична дуга) в результаті короткого замикання електричних проводів, ймовірно проводу живлення світильника». Відповідно до ст.. 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи, який є доказом у справі, або змінено його властивості, не замінює сам доказ та не є підставою для звільнення від обов`язку доказування. Висновок експерта, складений за результатами експертизи, під час якої був повністю або частково знищений об`єкт експертизи або змінено його властивості, до розгляду судом не приймається, крім випадків, коли особа, яка його подає, доведе можливість проведення додаткової та повторної експертизи з питань, досліджених у висновку експерта. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав. Також у Висновку № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.05.2018р. на сторінках 9 та 11 чітко зазначено, що технічний паспорт, проектну документацію в повному обсязі та виконавчу документацію (акти виконаних робіт, акти на закриття прихованих робіт) на будівництво об`єкта дослідження не надано. На ст. 5 Висновку № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.05.2018р. зазначене посилання на плани поверхів гостьового будинку, що суперечить зазначеному на сторінках 9 та 11 цього Висновку. Також на стр. 9 зазначено «Встановити вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок пошкодження пожежею гостьового будинку з сауною за адресою: [ADDRESS] , кошторисним способом, відповідно до даних візуально-інструментального обстеження та наданих документальних даних, не вбачається можливим, оскільки: окремі конструктивні елементи об`єкта дослідження повністю зруйновані пожежею, що унеможливлює визначення їх конкретних технічних характеристик та обсягів робіт по відновленню; технічний паспорт, проектну документацію в повному обсязі та виконавчу документацію (акти виконаних робіт, акти на закриття прихованих робіт) на будівництво об`єкта дослідження не надано. На стр. 10 Висновку № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.05.2018р. зазначено «В зв`язку з тим, що акти виконаних робіт форми КБ-2в з відомостями ресурсів на будівництво гостьового будинку з сауною за адресою: [ADDRESS] , не отримано, експерт розуміє, що будівництво вказаного об`єкту виконувалось господарським способом…». У Висновку № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.05.2018р. на стр. 5 наголошується, що при візуально-інструментальному обстеженні гостьового будинку з сауною, проте не зазначено коли саме було здійснено зазначене візуально-інструментальне обстеження. Як випливає зі стр. 1 Висновку № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.05.2018р. заява адвоката Медвідь В.О. надійшла 05.02.2018р, проте зазначений Висновок складений 15.05.2018р., тобто цей Висновок склався через 100 днів з дня подання заяви на проведення експертизи, що порушує вимоги п. 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998р. «Строк проведення експертизи встановлюється залежно від складності дослідження з урахуванням експертного навантаження фахівців керівником експертної установи (або заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) у межах:10 календарних днів - щодо матеріалів з невеликою кількістю об`єктів та вирішуваних питань і простих за характером досліджень; 30 календарних днів - щодо матеріалів із середньою кількістю об`єктів та вирішуваних питань або середньої складності за характером досліджень; 60 календарних днів - щодо матеріалів з великою кількістю об`єктів та вирішуваних питань або складних за характером досліджень; понад 60 календарних днів - щодо матеріалів із великою кількістю об`єктів та вирішуваних питань (більше десяти), виходячи з фактично необхідного для експерта часу або особливо складних за характером досліджень (досліджень з використанням криміналістичного обладнання (лазерного, оптичного, електронного), проведення експериментальних досліджень, застосування декількох методів); понад 90 календарних днів - якщо експертиза є особливо складною чи багатооб`єктною, потребує вирішення більше десяти питань або вирішення питань, які потребують декількох досліджень, чи налічує понад п`ять томів матеріалів справи або є комплексною чи потребує залучення фахівців з інших установ (у тому числі судово-медичних), підприємств, організацій і не може бути виконана в зазначені строки». На стр. 1 та 6 Висновку № 111/18 експертного товарознавчого дослідження від 19.10.2018р. експерт посилається на Договір № 13/03 від 05.02.2017р. з додатками і зазначає, що проведення огляду місця пожежі показало, що майже всі досліджувані меблі виготовлені за індивідуальними замовленнями з натуральної деревини різних порід та вироби мають ексклюзивний, оригінальний дизайн і складають з оздоблювально-декоративними внутрішніми облаштуванням будівлі єдиний художньо-дизайнерський стиль, проте експерт не посилається на Акт прийому-передачі цих речей. Отже, це не підтверджує факту того, що ці речі були у зазначеному будинку. Більше того, у Додатку до Висновку № 111/18 експертного товарознавчого дослідження від 19.10.2018р. Окрім того ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 04 серпня 2020 року за клопотанням представник відповідача [PERSON] , було призначено по справі комплексну судово пожежно-технічну та будівельно-технічну експертизу. На вирішення експертизи поставлено наступні запитання:Де був осередок пожежі (місце виникнення початку горіння), яка сталась 09.11.2017 р. в приміщенні сауни в будинку за адресою: [ADDRESS] , та якими шляхами поширювався вогонь від осередку пожежі?; Яка причина виникнення пожежі? Якщо причина пов`язана із загоранням дерев`яного оздоблення стіни біля димоходу, то чи відповідає вимогам будівельних норм і правил пожежної безпеки виконання дерев`яного оздоблення стіни поблизу димоходу?; Чи відповідав стан об`єкта (приміщення сауни, піч з димоходом) до моменту пожежі вимогам Правил пожежної безпеки?; Чи відповідали до моменту пожежі приміщення сауни, піч і димохід в будинку за адресою: [ADDRESS] , вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідали, то в чому полягають невідповідності, та чи могли такі невідповідності вимогам будівельних норм вплинути на причину виникнення і розвиток пожежі?; Чи не є причиною виникнення пожежі аварійний стан електромережі чи корочке замкнення електроприладів в приміщенні сауни?; Чим пояснюється інтенсивне горіння приміщення сауни та деревяного гостьового будинку ?. Так висновком експертів від 20.01.2022 року №23456/20-46/23457/20-46/1099/22-46за результатами проведення судової комплексної пожежно-технічної та електротехнічної експертизи встановлено, що місце розташування осередку пожежі, яка сталася 09.11.2017 року у житлово-оздоровчому комплексі, розташованому за адресою: [ADDRESS] знаходилось на першому поверсі рівні оздоровчій частині будівлі, у приміщенні сауни сухого жару, а саме в лівому дальньому куті від входу у парильне приміщення на поверхні облицювання деревяними дошками (вагонкою). Більш точне місце виникнення початку горіння встановити не є можливим через відсутність достатніх даних з місця пожежі. Пожежа мала розповсюдження від осередку пожежі по наявному горючому матеріалу та у напрямах: житлової частини комплексу по порожнинам перекриття та покриття дерев`яного будинку; суміжних приміщень першого та другого рівня оздоровчої частини комплексу, їх горючому оздобленню над відкритим басейном та між покрівлею і перекриттям оздоровчої частини через теплообмін теплопередачею продуктів горіння та безпосередньо впливу полум`я. Причиною виникнення пожежі, яка сталася 09.11.2017 у житлово-оздоровчому комплексі, розташованому за адресою: [ADDRESS] , є самозаймання продуктів пролізу утворених у наслідок термодеструкції деревини облицювання примі\-щення, в зоні розміщення нетеплоємної печі, топка якої здійснювалась без кон\-тролю температурного режиму її використання, що не відповідає вимогам п. 12.7 Правил пожежної безпеки в Україні. З наданих на дослідження матеріалів не видалось за можливе встановити, що виникнення пожежі пов`язане із загорянням дерев`яного оздоблення стіни біля димоходу. Відповідно до наданих для проведення досліджень матеріалів, встано\-вити відповідність стану об`єкта (приміщення сауни, піч с димоходом) під час її експлуатації до моменту виникнення пожежі вимогам Правил пожежної безпе\-ки є можливим лише у частині встановлення факту недотримання вимог п.12.2., п.12.7 а саме: відсутності у парильному приміщенні перфорованих сухотрубів, підключених до внутрішнього водопроводу та експлуатації печі без терморегу\-лятора. Встановити відповідність влаштування приміщення сауни, печі і димо\-ходу в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , вимогам нормативно-правових ак\-тів у галузі будівництва до моменту пожежі, не представляється за можливе оскільки для проведення досліджень необхідні матеріали не були надані. Інтенсивне горіння сауни та дерев`яного гостьового будинку обумовлене наявністю горючого навантаження та його горінням на значній площі у наслідок швидкого розповсюдження пожежі від її осередку, під дією теплообміну конвенції в середині приміщень. порожнинах конструктивних елементів житлово-оздоровчого комплексу із подальшим загорянням оздоблення і меблів приміщень,під впливом теплообміну теплопередачі і під впливом полум`я, та розповсюдженням пожежі на дерев`яні конструкції будівлі переважно знизу до верху. Такий перебіг подій був можливим через недотримання вимог п. 12.2, а саме відсутності у парильному приміщенні перфорованого сухотрубу, що унеможливлює пожежогасіння на начальній стадії розвитку пожежі або її локалізації в межах одного приміщення, а також сприяло поширенню горіння в об`ємі будівлі. Враховуючи докази у вигляді висновків долучених до матеріалів справи висновка за № 31/18 експертного пожежно - технічного дослідження по пожежі, яка сталась 09.11.2017 року в будинку за адресою: [ADDRESS] , а також висновка КНДІСЕ МЮ України за № № 23456/20-46/23457/20-46/1099/22-46 від 20.01.2022 року в частині про те, що пожежа в приміщенні сауни виникла внаслідок самозаймання дерев`яного облаштування «в зоні розміщення нетеплоємної печі, топка якої здійснювалась без контролю тепмературного режиму її використання» з врахуванням обставин при яких виникла пожежа, із врахуванням Рецензій ТзОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» від 28.02.2019 року, а також від 26.08.2022 року, перебувають у безпосередньому взаємозв`язку із актом про пожежу від 10.11.2017 року, що складений фахівцями Обухівського РС ГУ ДСНС України у Київській області та є належними письмовими доказами, які не викликають жодних сумнівів щодо їх правильності та обґрунтованості. До основних процесуальних засобів доказування належить й висновок експерта, що регламеновано ст. 76 ЦПК України. Саме судова експертиза дає можливість отримання фактичних даних пов`язаних зі судовою справою (предметом доказування), коли є необхідність дослідження питання, пов`язане із спеціальними знаннями у відповідній галузі. У процесуальному законодавстві питання призначення експертизи, обов`язковості проведення судової експертизи, дослідження висновку експерта, допиту останнього та ін., знайшло своєї належної правової регламентації ст.ст. 102-113 ЦПК України та аналогічна регламентація в інших процесуальних кодексах України. Натомість, у процесуальному законодавстві, зокрема у Цивільному процесуальному кодексі України, не знайшла свого закріплення процедура рецензування висновку судового експерта. На думку експерта, були порушені вимоги щодо організації проведення експертного дослідження, оскільки не було викликано зацікавлених осіб, як це передбачено п. 3.9. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.01.1998р. № 53/5 (з доповненнями). Проте, зазначений пункт Інструкції має наступний зміст «3.9. Якщо необхідно провести експертизу (дослідження) на місці події або огляд об`єкта за його місцезнаходженням, орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта) (замовив(ла) дослідження), повинен(на) забезпечити прибуття експерта, безперешкодний доступ до об`єкта, а також належні умови для його роботи, а в разі потреби викликати учасників процесу або інших осіб. У разі неявки осіб чи їх законних представників, що викликалися, у визначений час на місце події або огляду об`єкта дослідження (огляд) проводиться без їх участі, про що зазначається у висновку». Отже, виклик заінтересованих осіб прямо не передбачений в Інструкції, учасники викликаються у разі потреби. Тому послання експертом в Рецензії на те, що було порушено вимоги щодо організації проведення експертного дослідження є безпідставним. Позивачем до позовної заяви також були надані власні експертизи, Висновок за № 31/18 експертного пожежно-технічного дослідження по пожежі, яка сталася 09.11.2017 року в будинку за адресою: [ADDRESS] від 06.04.2018р. та Висновок № 36/18 за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження від 15.05.2018р. складені без участі [PERSON] . У Рецензії від 28.02.2018р. на стр. 5 спеціаліст в галузі судової пожежно-технічної експертизи ТОВ «Центр судових експертиз «Альтернатива» Олійник П.В. посилається на те, що Висновок експертного дослідження № 14-476 від 17.01.2018 та Висновок експертного дослідження № 14-468 від 25.01.2018р., які зроблені заступником начальника відділу вибухотехнічних та пожежотехнічних досліджень Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, майором поліції, судовим Михайлом Михайловичем Кузьменко, мають бути оформлені у вигляді комплексного експертного дослідження, але рецензентом не зазначено норму законодавства, яка порушена при складені окремих висновку. Крім того, при проведенні експертних досліджень Київський НДЕКЦ керується Інструкцією з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, яка затверджена наказом МВС від 17.07.2017 №591. Так, у п.1 розділу І вказано «Ця Інструкція встановлює організаційно-управлінські засади діяльності Експертної служби МВС (Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС (далі - ДНДЕКЦ) та науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів (далі - НДЕКЦ)) з приймання, реєстрації, обліку, зберігання, дослідження та повернення ініціатору матеріалів, що надходять для проведення судової експертизи, експертних досліджень, та оформлення їх результатів (далі - експертне провадження)». Разом з цим, Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Мін`юсту від 08.10.1998 №53/5 стосується лише судових експертів державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України та атестованих судових експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ. Про це зазначено у п. 1.1 розділу І даної Інструкції «Призначення судових експертиз та експертних досліджень (далі - експертизи та дослідження) судовим експертам державних спеціалізованих науково-дослідних установ судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - експертні установи) та атестованим судовим експертам, які не є працівниками державних спеціалізованих установ (далі - експерти), їх обов`язки, права та відповідальність, організація проведення експертиз та оформлення їх результатів здійснюються у порядку, визначеному Кримінальним процесуальним, Цивільним процесуальним, Господарським процесуальним кодексами України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України, Митним кодексом України, Законами України "Про судову експертизу", "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з питань судово-експертної діяльності та цією Інструкцією». Слід зазначити, що відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судову експертизу» до державних спеціалізованих установ належить експертна служба МВС. Отже, вимоги Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена наказом Мін`юсту від 08.10.1998 №53/5 не є чинними для експертної служби МВС, в складі якої і є Київський НДЕКЦ. Разом з цим, фрагменти електричних провідників, які є об`єктами металографічних досліджень, були відібрані в ході проведення пожежно-технічних досліджень, за які оплата вже була здійснена. Також, експертом у клопотанні витребуються лише результати металографічних досліджень, а не самі фрагменти електричних провідників. Той факт, що фрагменти електричних провідників були надані для проведення металографічних досліджень до Київського НДЕКЦ залежало від волі особи, яка подала лист про проведення даних досліджень. А те, що проведення цих досліджень доручено одному й тому ж експерту залежало від керівництва Київського НДЕКЦ. Отже, в даному випадку проведення комплексного дослідження (пожежно-технічного та металографічного) не можливо. У Рецензії від 28.02.2018р. на стр. 6 рецензентом в даному випадку, враховуючи більш глибокі знання в області процесів горіння ніж у особи, яка виявила пожежу, здійснена спроба «гри слів». Тобто слова свідка пожежі «побачив у вікно парильного відділення вогонь» рецензент вказує «блики світла від процесу полум`яного горіння». Такі поняття у широкому розумінні є однорідними. Далі рецензент без будь-яких пояснень чому свідок не міг бачити вогонь в лівому верхньому куті парильного відділення, спираючись лише на технічну точку зору. Для такого твердження щонайменше необхідно провести експеримент за участю свідка з відтворенням подій або їх моделюванням. Отже, сумніви в показах свідка пожежі не обґрунтовані. При дослідженні місця знаходження осередку пожежі експертом досліджено послідовно з урахуванням показів свідка, який виявив пожежу. І за не одною ознакою встановлений осередок пожежі, а за їх сукупністю. Тобто обвалення штукатурки не єдина ознака осередку пожежі, як є у душовій кімнаті, а лише одна з них. Також в рецензії вказано про не дослідження експертом документів ДСНС. Однак, фахівці ДСНС, які складають документи за фактами пожеж не мають статусу осіб, які здійснюють дослідження пожеж. Отже, сумніви щодо місця знаходження осередку пожежі безпідставні. У Рецензії від 28.02.2018р. на стр. 8 абзацу 5 рецензентом вказано, що твердження експерта щодо відсутності умов для виникнення процесу теплового самозаймання належним чином не обґрунтоване. Однак, у висновку такого твердження не має, а дослідження можливості теплового самозаймання наведене на стр. 10, 11. Щодо необхідності проведення розрахунків (стр. 8 останній абзац, стр. 9 перший абзац) то при проведенні досліджень експерт сам обирає методи та методики. Тому проведення розрахунків не є обов`язковою умовою при проведенні досліджень в даному випадку. Відповідно до ч.1,2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки ); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода ). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи вище викладене слід зауважити, що у Договорі найму (оренди) нерухомого майна від 12.10.2017р. укладеного між позивачем та [PERSON] та Акті прийому-передачі від 12.10.2017р. зазначений абсолютно різний Предмет. Так у п. 1.1. Договору найму (оренди) нерухомого майна від 12.10.2017р. зазначено «Предметом цього Договору є тимчасова здача в найм (оренду) на платній основі, Наймачу домоволодіння, яке знаходиться у власності Наймодавця у вигляді садового будинку із земельною ділянкою і приміщенням, у якому знаходиться басейн, сауна, інфрачервона сауна та кімната відпочинку. Загальна площа будинку складає 241,7 кв.м., жила площа 78,4 на земельній ділянці площею 29 соток, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] з усіма невід`ємними технічними приладами і з предметами домашнього вжитку згідно цього Договору». У Акті прийому-передачі від 12.10.2017р. зазначено «Ми, що нижче підписалися, Наймодавець, з однієї сторони, і Наймач, з іншої сторони, склали цей Акт про те, що у відповідності зазначеного вище Договору Наймодавець передав, а Наймач прийняв у тимчасове користування (оренду) нерухоме майно у вигляді: житлового будинку загальною площею 241,7 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці розміром 0,29 га за адресою: [ADDRESS] з усіма невід`ємними технічними приладами і з предметами домашнього вжитку». Отже, відсутність гостьового будинку із прибудовою з сауною та басейном в Акті прийому-передачі від 12.10.2017р. свідчить про те, що по факту [PERSON] не був переданий зазначений гостьовий будинок приблизною площею 200,00 кв.м. та на прибудову з сауною та басейном площею 120 кв.м., тому вимога стягнути з нього матеріальні збитки у зв`язку зі знищенням будинку приблизною площею 200,00 кв.м. та прибудови з сауною та басейном площею 120 кв.м., а також майна, що було в будинку, суд вважає безпідставною. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦК України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Обґрунтовуючи свої позовній вимоги в цій частині позивач вказує, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральних страждань, що виразились у негативних емоціях та переживаннях, фактичного нервового перевантаження та погіршення емоційного стану, порушення звичного способу життя та компенсувати моральну шкоду у розмірі 500 000 грн Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. У своїй постанові від 12.09.2018 у справі №335/11779/16-ц Верховний Суд вказав, що сама лише, наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, так як необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкта такої відповідальності. Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», доведенню підлягають: 1) наявність моральної шкоди; 2) протиправність діяння її заподіювача; 3) наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача; 4) наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Проте, як вбачається зі змісту цього відзиву та доданих доказів вини Відповідача 1 немає у тому, що сталася пожежа. Більше того, Позивачем не надано жодного доказу того, що вона зверталася за консультаціями психологів про які вона зазначає в позовній заяві, також не було проведено психологічну експертизу, яка могла б дати висновки чи є у підекспертної особи зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин (зазначивши такі обставини); чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для особи; чи спричинені особі страждання (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджуються у справі та навіть який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду). Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене вище, суд вважає недоведеними посилання позову на порушення прав чи інтересів позивача у спірних правовідносинах, які б підлягали судовому захисту. Згідно зі ст. ст. 76, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки суд ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed