Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

У липні\~2021\~Перший заступник\~керівника Вінницької\~обласної прокуратури,\~діючи в\~інтересах держави\~в особі\~Вінницької міської\~ради,\~звернувся до\~суду із\~позовом відповідно\~до якого\~просив усунути\~перешкоди у\~здійсненні Вінницькою\~міською об`єднаною\~територіальною громадою\~в особі\~ВМР права\~користування та\~розпорядження земельною\~ділянкою водного\~фонду з\~кадастровим номером\~0510100000:03:054:0028\~площею 0,7943\~га,\~шляхом скасування\~державної реєстрації\~права приватної\~власності [PERSON] \~на земельну\~ділянку з\~кадастровим номером\~1510100000:03:054:0028\~площею 0,7943\~га (номер\~запису про\~право власності\~36675959\~від 29.05.2020)\~з одночасним\~припиненням права\~приватної власності\~ [PERSON] \~на земельну\~ділянку з\~кадастровим номером\~0510100000:03:054:0028\~площею 0,7943\~га,\~що розташована\~по [ADDRESS] .\~Усунути перешкоди\~у здійсненні\~Вінницькою міською\~об`єднаною територіальною\~громадою в\~особі ВМР\~права користування\~та розпорядження\~земельною ділянкою\~шляхом зобов`язання\~ [PERSON] \~повернути в\~комунальну власність\~Вінницької міської\~об`єднаної територіальної\~громади в\~особі Вінницької\~міської ради\~земельну ділянку\~з кадастровим\~номером 0510100000:03:054:0028\~площею 0,7943\~га,\~що розташована\~по [ADDRESS] .\~Позовні вимоги\~мотивовано тим, що МКП Вінницький міський комунальний центр містобудування і архітектури» у 2016 році за заявою [PERSON] виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки площею 0,7943 га для ведення особистого селянського господарства, вказана земельна ділянка належить йому на підставі державного акту про право власності виданого на підставі рішення Х сесії 22 скликання Лука-Мелешківської сільської ради від 04.12.1996 року та 02.01.2001 зареєстровано в Книзі записів державних актів про право власності на землю № 1002. У подальшому вказана земельна ділянка відчужена [PERSON] за договором купівлі- продажу. Проте на сесії таке рішення не приймалося, що підтверджується протоколом, а державний акт не видавався, також вказана земельна ділянка знаходиться на землях водного фонду та накладається на водний об`єкт притоку річки Південний Буг, отже спірна земельна ділянка водного фонду за особливостями свого цільового призначення правового режиму не може використовуватися у приватній власності в силу вимог законодавства. Землі під водними об`єктами загальнодержавного значення, зокрема зайняті поверхоневими водами не можуть бути передані у власність громадян і є землями водного фонду. Згідно Публічної кадастрової карти України, земельна ділянка з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 площею 0.7943 га знаходиться на землях водного фонду та накладається на водний об`єкт- притоку річки Південний Буг, що відноситься до категорії "ставки". Отже, порушено право власності держави та відповідної територіальної громади на володіння вказаним об`єктом. Строк давності на такі вимоги не розповсюджується (негаторний позов). Звернення до суду з позовом спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання недопустимості передачі у власність відповідача земельної ділянки прибережної захисної смуги, оскільки такі земельні ділянки не можуть перебувати у приватній власності. Ухвалою суду від 06.08.2021 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 23.09.2022 заяву першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури про забезпечення позову задоволено, вирішено накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 площею 0,7943 га, що розташована по [ADDRESS] , на праві власності належить [PERSON] вчиняти дії, спрямовані на відчуження, поділ чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 площею 0,7943 га, що розташована по [ADDRESS] . Заборонено [PERSON] вчиняти дії, спрямовані на відчуження, поділ чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 площею 0,7943 га, що розташована по [ADDRESS] . Заборонено органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 площею 0,7943 га що розташована у м. Вінниці. Заборонено державним кадастровим реєстраторам вчиняти дії, спрямовані на внесення відомостей до Державного земельного кадастру щодо на поділу чи об єднання земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 площею 0,7943 га, що розташована по [ADDRESS] . [PERSON] надала відзив у якому зазначила, що вона набула права власності на спірну земельну ділянку за договором купівлі продажу, перед тим як укласти договір нотаріусу було надано усі необхідні документи, тому правових підстав визначати, що порушено норми закону вона не вбачає, також у судовому порядку уже визначено порядок набуття права власності [PERSON] земельної ділянки, а будь яких порушень його оформлення не встановлено. [PERSON] надав відзив, у якому проти позову заперечив назвавши його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав: він погоджується, що вказана земельна ділянка належала йому на праві власності проте не погоджується, що це відбулося з порушенням вимог законодавства, а тому підлягає поверненню, також посилається на порушення строку позовної давності. Зазначає, що рішенням Х сесії 22 скликання Лука-Мелешківської сільської ради від 04.12.1996 року вирішувалися питання звернення громадян та скарг тому достеменно не відомо які саме звернення розглядалися та чи не виносилися з цього приводу рішення. Також ставить під сумнів пояснення позивача, що Державний акт на вказану земельну ділянку не видавався, оскільки Вінницький районний ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області на час виникнення спірних правовідносин не приймав рішення про його видачу, а тому і не повинен володіти вказаною інформацією. Питання щодо підстав виникнення права власності вже було предметом доказування. Звертає увагу на те, що вказана земельна ділянка на той момент коли вона була передана [PERSON] була в занедбаному стані, а на території сучасної водойми протікав струмок шириною 0,5 м., решта території була заболочена та захаращена стихійним сміттєзвалищем. Представник третьої особи Луки Мелешківської сільської ради надав пояснення щодо позову у якому зазначив, що він погоджується із доводами позивача та підтримує позов із підстав наведених у ньому, також пояснив, що з боку сільської ради порушень не було, оскільки як слідує із протоколу 10 сесії Лука Мелешківської сільської ради 22 скликання від 04.12.1996 рішення щодо передачі земельної ділянки [PERSON] до порядку денного не включалися та рішення щодо вказаного питання не приймалося, що дає обґрунтовані підстави вважати, про відсутність волевиявлення територіальної громади. Також погоджується з доводами позивача про відсутність реєстрації державного акту. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області надав пояснення по справі та покладався на думку суду. Представник позивача надав пояснення на відзив третьої особи зазначивши, що на Х сесії 22 скликання Лука Мелешківської сільської ради 04.12.1996 року будь- які рішення стосовно передачі [PERSON] спірної земельної ділянки чи видачі державного акту не приймалося, що підтверджується протоколом, державний акт компетентними органами [PERSON] не видавався, а земельна ділянка з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 територіально відносилася та відноситься до меж м. Вінниці. Спростовує пояснення [PERSON] про пропуск позовної давності та того, що даний спір уже мав місце, твердження про неправомірне віднесення спірної земельної ділянки до земель водного фонду. Представник позивача надав відповідь на відзив у якій зазначив, що питання законності набуття [PERSON] права приватної власності на спірну земельну ділянку було предметом розгляду не заслуговують уваги адже спір був про усунення перешкоди у користуванні ставком. Стосовно втручання у мирне володіння земельною ділянкою то вказана земельна ділянка належить до земель водного фонду та в силу закону не може перебувати у приватній власності. У січні 2022 позивач надав уточнену позовну заяву відповідно до якої просив усунути перешкоди у здійсненні Вінницькою міською об`єднаною територіальною громадою в особі ВМР права користування та розпорядження земельною ділянкою водного фонду з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 площею 0,7943 га, шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 площею 0,7943 га (номер запису про право власності 36675959 від 29.05.2020) з одночасним припиненням права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 площею 0,7943 га, що розташована по [ADDRESS] . Усунути перешкоди у здійсненні Вінницькою міською об`єднаною територіальною громадою в особі ВМР права користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом зобов`язання [PERSON] повернути в комунальну власність Вінницької міської об`єднаної територіальної громади в особі Вінницької міської ради земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 площею 0,7943 га, що розташована по [ADDRESS] . У відзиві на уточнену позовну заяву [PERSON] зазначила, що строки позовної давності пропущені, вона набула права власності на законних правах, а отже є добросовісним набувачем, оскільки не знала і не могла знати, що спірна земельна ділянка приватизована з порушенням норм чинного законодавства. Також критикує пояснення прокуратури про те, що в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих характерних для земель водного фонду природних ознак спірної земельної ділянки вона знала, або повинна була знати, що та розташована у прибережній захисній смузі, а отже вибула з володіння держави з порушенням вимог законодавства, оскільки ст. 59 ЗК України дозволяє передачу земель водного фонду у приватну власність. Також спростовує пояснення позивача, щодо зміни цільового призначення спірної земельної ділянки. [PERSON] надав відзив та уточнену позовну заяву якою акцентував увагу суду на порушенні позивачем норм процесуального права, а саме: складання уточненої позовної заяви створила ситуацію правової невизначеності; залучення його уже в якості співвідповідача не клопотанням, а уточненою заявою; не зрозумілим є виклад обставин стосовно нього оскільки заявлені вимоги не стосуються його. Також надав інші пояснення та спростування які уже були зазначені у відзиві. Позивач надав відповіді на відзиви яким спростовував пояснення відповідачів, а саме: на сесії будь якого рішення про передачу земельної ділянки [PERSON] не приймалося як і видачі державного акту; строк позовної давності у строк три роки у даній категорії справ не застосовується; позивач вказує на докази якими підтверджується, що вказана земельна ділянка належить до земель водного фонду; також пояснення [PERSON] про її добросовісність як набувача теж ставить під сумнів оскільки в силу зовнішніх, об`єктивних, явних і видимих характерних для земель водного фонду природних ознак спірної земельної ділянки вона знала, або повинна була знати, що та розташована у прибережній захисній смузі та вибула із власності держави з порушенням норм закону. Ухвалою суду від 24.05.2022 підготовче судове засідання закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити з підстав наведений у ньому. Представник ВМР у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Представник відповідачів проти позову заперечив та просив у задоволенні позову відмовити. Треті особи до судового засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце повідомлялися належним чином про причини неявки суд не повідомили. Суд дослідивши надані докази встановив, що представник прокуратури 08.07.2021 звернувся із листом до Вінницької міської ради якою просив повідомити, чи зверталася та чи буде звертатися ВМР з позовом до суду щодо повернення земельної ділянки кадастровий номер 0510100000:03:054:0028. Відповіддю наданою ВМР повідомлено, що з позовною заявою до суду про повернення земельних ділянок її власникові не зверталася, наразі вирішується питання щодо доцільності підготовки та подачі позовної заяви. Представник прокуратури повідомив ВМР, що вона має намір звернутися із позовною заявою про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою кадастровий номер 0510100000:03:054:0028. За заявою [PERSON] у 2016 році міським КП «Вінницьким міським комунальним центром містобудування і архітектури» виготовлено технічну документацію щодо встановлення в натурі меж земельної ділянки площею 0,7943 га., підстава видачі: заява; державний акт на право приватної власності на землю ВН №1002 від 02.01.2001 (технічна документація а.с. 23-49, 1 том). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно земельна ділянка кадастровий номер 0510100000:03:054:0028зареєстрована\~в Державному\~реєстрі речових\~прав на\~нерухоме майно\~21.12.2016\~року за\~№18234445\~та належить\~відповідачу [PERSON] \~на праві\~приватної власності (довідка а.с.50-51, 1 том). Відповідно до інформації відділів ГУД у Вінницькому районі №706/405-17-0.20 від 27.10.2017 року та у м. Вінниці №0-2-0.21-237/109-17 від 13.10.2017 року Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області спірна земельна ділянка територіально відносилася та відноситься до меж м. Вінниці (а.с. 52, 63, 1 том). Досліджений протокол та усі рішення від 04.12.1996 року 10-ї сесії 22 скликання надані архівним відділом Вінницької РДА Вінницької області свідчать про те, що Лука - Мелешківською сільською радою не приймалося рішення про видачу [PERSON] земельної ділянки, такі ж пояснення надав і представник Лука Мелешківської сільської ради (протокол та рішення а.с. 108-164, 2 том). Із книги реєстрації записів державних актів на право власності на земельні ділянки на території Лука Мелешківської сільської ради під номером № [NUMBER] міститься інші відомості ніж ті, які зазначені у державному акті (а.с. 65-66, 1 том). Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомило, що при здійсненні перевірки дотримання вимог земельного законодавства державним інспектором встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 0510100000:03:054:0028 частково огороджена металевим парканом (сітка рабіця, колючий дріт) орієнтовною площею 0,5545 на даній земельній ділянці знаходиться водойма (а.с. 68, 1 том). Відповіддю наданою Вінницьким регіональним управлінням водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України Південно Бузьке басейнове управління водних ресурсів від 05.12.2017 №06/1973 та від 07.09.2018 №06/1404 повідомлено, що на земельній ділянці кадастровий номер 0510100000:03:054:0028 розташований водний об`єкт, що відноситься до категорії ставки, розташований на річці без назви, лівій притоці р. Південний Буг, площа приблизно 0,4 га., також даний ставок включений в перелік водойм м. Вінниці. Паспорт на ставок не розроблявся. Дана водойма позначена також на інших картографічних матеріалах карті м. Вінниці (М1:8000), геодезичних картах міста (М1:10000) (відповідь а.с. 70,71, 1 том). ПрАТ «СБК «Водопроект» надано карти, які підтверджують розташування водного об`єкта по вул. Маяковського у м. Вінниці, кадастровий номер 0510100000:03:054:0028 (відповідь, карти а.с. 72-76, 1 том). Вінницьке РУВР повідомило, що підтвердження розташування на картографічних матеріалах 1970-1990 років водних об`єктів на земельних ділянках з кадастровими номерами 0510100000:03:054:0028 та кадастровий номер 0510100000:03:054:0029 по [ADDRESS] відображене на архівних картах, які зберігаються а архіві СБК «Водопроект», згадані ставки на карті масштабу М1:10000 показані як існуючі. Ставок включений в перелік водойм м. Вінниці 2006 року, та в матеріалах інвентарних водних об`єктів міста 2014 року (а.с. 77, 1 том). Суд огляну електронний документ Публічну кадастрову карту України (доступний на воєнний час варіант), де на земельній ділянці 0510100000:03:054:0028 відображено водний об`єкт та приєднав до матеріалів справи чорно-білу паперову роздруківку карти (2 том а.с. 84). Згідно постанови Верховного суду України від 07.04.2021 року у справі № 127/27178/17 за позовом затупника прокурора Вінницької області, що діяв в інтересах Вінницької міської ради до [PERSON] , 3-ті особи ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, Луко-Мелешківстка сільська рада про визнання державного акту на право приватної власності на землю не дійсним, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, [PERSON] визнав факт розташування на земельній ділянці з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 площею 0,7973 га. водного об`єкта як і при розгляді цивільної справи №127/15489/17 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05.12.2017 року. Відповідно до договору купівлі- продажу від 29.05.2020 [PERSON] продав [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 площею 0,7973 га. З договору купівлі- продажу слідує, що згідно витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0519404642020, виданого Державним кадастровим реєстратором ГУД у Вінницькій області Лемешко Г.П. 27.05.2020 до земель ділянки прощею 0,7825 га встановлено обмеження у використанні прибережна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм та на островах (договір купівлі- продажу а.с. 94-97). Також право власності підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.98-99, 1 том). Кримінальне провадження внесене до ЄРДР №42017020000000227 від 22.06.2017 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 1. Ст. 367, ч. 1 ст. 358 КК України закрито (а.с. 147, 1 том). Листом від 12 квітня 2004 року відповідач звертався до Вінницької міської ради щодо надання роз`яснень з приводу можливості об`єднання земельних ділянок. Листом від 24 квітня 2004 року № А-3-2522 на зазначене звернення Управлінням містобудування і архітектури Вінницької міської ради відповідачу надано відповідь. (заява а.с.79, 80, 2 том). Як загальновідомий факт суд приймає до уваги Постанову ВР України від 13 травня 2015 року № 401-VIII "Про зміну і встановлення меж міста Вінниця і Вінницького району Вінницької області" , згідно якої змінено межі міста Вінниця і Вінницького району Вінницької області, збільшено територію міста на 4448,97 гектара земель, у тому числі за рахунок 158,20 гектара земель, що знаходяться у віданні Агрономічної сільської ради, 425,03 гектара земель - Бохоницької сільської ради, 947,35 гектара земель - Вінницько-Хутірської сільської ради, 495,19 гектара земель - Луко-Мелешківської сільської ради, 332,35 гектара земель - Стадницької сільської ради, 1134,39 гектара земель - Стрижавської селищної ради, 956,46 гектара земель - Якушинецької сільської ради Вінницького району, та затвердити територію міста Вінниця загальною площею 11316,97 гектара, територію Вінницького району загальною площею 91035,54 гектара. Тому суд приймає до уваги посилання представника позивача про те, що земельна ділянка з кадастровим номером 0510100000:03:054:0028 перебуває в межах міста Вінниці. Як вбачається з матеріалів справи на разі між сторонами по справі виник спір щодо правомірності передачі вищезазначеної земельної ділянки у власність відповідачу, що в свою чергу може торкатись як економічних інтересів держави, так й інтересів місцевої територіальної громади в особі Вінницької міської ради, яка у відповідності до чинного законодавства України здійснює повноваження щодо розпорядження землями в межах населеного пункту та зобов`язана контролювати додержання земельного законодавства, використання і охорону земель. Згідно із ст.1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави. Відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. За приписами ст.23 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Під поняттям «інтереси держави» розуміють закріплену Конституцією та законами України, міжнародними договорами та актами систему фундаментальних цінностей у найважливіших сферах життєдіяльності українського народу та суспільства (політичній, соціальній, економічній, науково-технічній, інформацій, військовій). В основі «інтересів держави» є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року №3-рп/99 визначено, що оскільки «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах», означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованих на захист інтересів держави. Таким органом відповідно до Конституції України може бути орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Відповідно до ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: вилучення (викуп), а також надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад; здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель. Згідно із ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Місцеве самоврядування в Україні у відповідності до ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повинно здійснюватися, зокрема, на принципах: народовладдя; законності; поєднання місцевих і державних інтересів; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування. Разом з тим, станом на час подання прокурором позову Вінницькою міською радою не вжито жодних заходів спрямованих на повернення спірного майна державі, а також не спростовано неправомірність таких дій. Також, судом прийнято до уваги, що 16.07.2021 року Вінницькою обласною прокуратурою було повідомлено Вінницьку міську раду про намір прокурора звернутися до суду з даним позовом. А тому, з огляду на вищевикладене, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що втручання прокуратури Вінницької області з метою відновлення порушених майнових прав держави та громади, шляхом звернення до суду з відповідним позовом, є обґрунтованим та необхідним. Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 50 ЗК України 1990 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передача земельної ділянки у приватну власність здійснюється із земель запасу, а також земель, вилучених у встановленому порядку. Земельні ділянки виділяються, як правило, єдиним масивом з розташованими на ньому водними джерелами і лісовими угіддями. Відповідно до ст.6 ЗК України 1990 року ( в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передача земельних ділянок у власність громадян провадиться місцевими Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції за плату або безплатно. Згідно з ч.1 ст.17 ЗК України 1990 року (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передача земельних ділянок у приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Згідно постанови Верховного суду України від 07.04.2021 року у справі № 127/27178/17 за позовом затупника прокурора Вінницької області, що діяв в інтересах Вінницької міської ради до [PERSON] , 3-ті особи ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області. Луко-Мелешківстка сільська рада про визнання державного акту на право приватної власності на землю не дійсним, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, не можливо встановити чи вирішувалося на 10 сесії 22 скликання Луко-Мелешківської сільської ради (протокол від 04.12.1996 року) питання про передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки, яка в подальшому отримала кадастровий номер 0510100000:03:054:0028. Крім того в постанові ВС України вказав про неналежний спосіб захисту права та вказав, що налкежним способом захисту права повинен бути негаторний позов - захист порушеного права власності держави як законного володільця земельної ділянки водного фонду - шляхом усунення порушення права та усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження майном. Тому суд критично відноситься до посилання в позові на [PERSON] як відповідача та опис обставин про відсутність рішення 10 сесії 22 скликання Луко-Мелешківської сільської ради (протокол від 04.12.1996 року) про передачу у його власність земельної ділянки. Суд вважає, що [PERSON] належить вважати 3-ю особою на стороні відповідача. Згідно зі статтями 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі й землі водного фонду; віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Подібний порядок встановлено й для зміни цільового призначення земель, що згідно із частиною другою статті 20 ЗК України проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Згідно з частиною першою статті 58 ЗК України та статтею 4 Водного кодексу України (далі - ВК України) до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. При цьому суд критично відноситься до посилання представника відповідачів [PERSON] на відсутність зазначення в документах відомостей про те, що цільове призначення земельної ділянки змінювалось на землі водного фонду. Суд надає перевагу електронному документі Публічній кадастровій карті України (доступний на час воєнного стану варіант) та приймає до уваги, що лише в 2014 року на розпорядження Вінницької облдержадміністрації від 02.06.2014 року № 271 було проведено інвентаризацію і встановлено елемент довкілля, в якому зосереджені води, який побудований на руслі річки без назви, лівій притоці р.Південний Буг водний об`єкт який відноситься до категорії "ставки". Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду. Так, стаття 59 ЗК України передбачає обмеження щодо набуття таких земель у приватну власність та встановлює можливість використання таких земель для визначених цілей на умовах оренди. Відповідно ж до частини четвертої статті 84 ЗК України землі водного фонду не можуть передаватись у приватну власність, крім випадків, передбачених законодавством. Аналогічне положення міститься й у статті 4 ЗК України 1990 року, відповідно до якого не можуть передаватись у колективну та приватну власність землі водного фонду, за винятком невеликих (до 3 га) ділянок водойм і боліт, що входять до складу угідь сільськогосподарських підприємств, селянських (фермерських) господарств. Громадянам та\~юридичним особам\~органами виконавчої\~влади або\~органами місцевого\~самоврядування із\~земель водного\~фонду можуть\~передаватися на\~умовах оренди\~земельні ділянки\~прибережних захисних\~смуг,\~смуг відведення\~і берегових\~смуг водних\~шляхів,\~а також\~озера,\~водосховища,\~інші водойми,\~болота та\~острови для\~сінокосіння,\~рибогосподарських потреб,\~культурно-оздоровчих,\~рекреаційних,\~спортивних і\~туристичних цілей,\~проведення науково-дослідних\~робіт тощо\~(частина\~четверта статті\~59\~ЗК України).Надання у приватну власність земель водного фонду законодавство не передбачає. Отже, за змістом зазначених норм права землі під водними об`єктами загальнодержавного значення, зокрема зайняті поверхневими водами: водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки) і каналами; іншими водними об`єктами; підземними водами та джерелами; внутрішніми морськими водами та територіальним морем, як землі, зайняті водним фондом України, а також прибережні захисні смуги вздовж річок (у тому числі струмків та потічків), морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм, не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України. Згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимогам ЗК України (перехід до них права володіння цими землями) є неможливим. Розташування земель водного фонду вказує на неможливість виникнення приватного власника, а отже, і нового володільця, крім випадків, передбачених у статті 59 цього Кодексу (висновок Великої Палати Верховного Суду, сформульований у постанові від 22 травня 2018 року у справі № 469/1203/15-ц). Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути уже існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть привести до винекнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням йогоправа володіння майном. На негаторний позов не поширюються вимоги щодо позовної давності, оскільки з таким позовом можна звернутися в будь-який час, поки існують правові відносини та правопорушення. Тому суд відхиляє заяви [PERSON] представника відповідачів [PERSON] на пропущення строку позовної давності та вважає що ці заяви не підлягають до задоволення. Суд критично відноситься до посилання представника відповідача [PERSON] про те, що вона є добросовістним набувачем майна, оскільки представником не надано доказів того, що [PERSON] не знала і не могла знати, що на земельній ділянці, яку вона купує у [PERSON] розташований водний об`єкт. На спростування доводів відповідача про те, що ставок штучно ним створений то суд вважає за необхідне зазначити, що на картах 1970-1990 вказаний ставок зазначений як існуючий, а 2006 року включений в перелік водойм м. Вінниці, а при перевірці державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель встановлено, що на вказаній земельній ділянці знаходиться водойма, також встановлено обмеження у використанні прибережна захисна смуга вздовж річок, навколо водойм. Представник відповідачів не надав доказів про те, що ставок є замкненою природньою водоймою, суд відхиляє його посилання про можливість передання його у власність на підставі чч.1,3 ст. 59 ЗК України. Так, інвентаризацію проведено на розпорядження Вінницької облдержадміністрації від 02.06.2014 року № 271 було встановлено елемент довкілля, в якому зосереджені води, який побудований на руслі річки без назви, лівій притоці р.Південний Буг водний об`єкт який відноситься до категорії "ставки", отже водний об`єкт не є замкненою природною водоймою. Суд відхиляє посилання представника відповідача [PERSON] на дотримання державою «справедливого балансу» при втручанні у право на мирне володіння майном, передбачене ст. 1 протоколу 1 до Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод. Зміст вказаного терміну зазначений у рішенні «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) від 23 січня 2014 року, де Європейський Суд зазначив: «…будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи." Суд вважає що [PERSON] може захистити свої права звернувшись до [PERSON] з відповідним позовом. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 141 ЦПК України з відповівдача [PERSON] на користь держави в особі Вінницької обласної прокуратури належить стягнути понесені судові витрати. Відповідно до ст. 13 Конституції України, ст.1, 23 Закону України «Про прокуратуру" ст. 16 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу України, Водного кодексу України, ст. ст. 2-13, 76- 81, 141, 258-259,263-165 УПК України, суд

Outcome: approved