Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позов позивач зазначила, що з 15 січня 2016 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Після спливу одного року з часу реєстрації шлюбу через різність характерів та поглядів відносини між ними погіршились, що стало причиною припинення сумісного проживання. Проте, невдовзі після прохань та вмовлянь відповідача поновили подружні відносини та примирились. Останні два роки подружнього життя в сім`ї дедалі частіше стали виникати сварки, конфлікти, непорозуміння, що вплинуло на побудову сімейних відносин, що призвело до втрати почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У зв`язку з чим 31.08.2022 року, після виникнення в сім`ї чергової сварки та не бажаючи в подальшому терпіти приниження зі сторони відповідача, разом із сином забрала свої особисті речі та перейшла проживати до житлового будинку матері. З вказаного часу між нею та відповідачем по справі не ведеться спільне господарство. Примирення між нею та відповідачем вважає неможливим, оскільки відносини між ними припинено остаточно та не бажає їх поновлювати. З урахуванням вказаних обставин вважає подальше збереження шлюбу неможливим і суперечить її інтересам, а тому просить шлюб розірвати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 08.09.2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.27-28). Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.17). Відповідач в судовому засіданні заперечив проти розірвання шлюбу, оскільки бажає зберегти сім`ю. Пояснив, що на даний час з позивачем спільно не проживають, остання разом із сином перейшла проживати до своєї матері, місце її перебування йому не відоме. З часу фактичного припинення подружніх відносин з позивачем не спілкуються. Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані в їх сукупності приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 15 січня 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 15 січня 2016 року (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 17 вересня 2021 року (а.с.13). Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства. Нині шлюб має формальний характер, збереження сімейних відносин між сторонами є неможливим, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, оскільки шлюбні відносини припинені та позивач не бажає їх поновлювати, тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved