Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] , [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Вінницької міської ради про встановлення прядку користування земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони є співвласниками будинковолодіння, за яким закріплена земельна ділянка в постійне користування, бажають здійснити її приватизацію, і тому просять суд встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,1069 га, розташованою у [ADDRESS] , між співвласниками будинковолодіння. Під час підготовчого судового засідання представником [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подана зустрічна заява, в якій позивачі просили встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,1069 га, розташованою у [ADDRESS] між співвласниками будинковолодіння, згідно з варіантом 3 судової земельно-технічної експертизи №047/17 від 18.05.2018р. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.11.2020р. була призначена судова земельно-технічна експертиза. 09.02.2022р. експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз» було складено висновок №602, за яким надано варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою. Під час підготовчого судового засідання [PERSON] , [PERSON] було подано до суду заяву про зміну предмета позову, в якій вони просили суд встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,1069га, розташованою у [ADDRESS] між співвласниками будинковолодіння, відповідно до варіанту №2 (додаток №2) висновку судової земельно-технічної експертизи №602 від 09.02.2022р., складеного експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз», згідно з яким [PERSON] користується земельною ділянкою площею 158 кв.м, [PERSON] користується земельною ділянкою площею 50 кв.м, [PERSON] , [PERSON] користуються спільно в рівних частках земельною ділянкою площею 361 кв.м, [PERSON] користується земельною ділянкою площею 246 кв.м, [PERSON] користується земельною ділянкою площею 179 кв.м, земельною ділянкою площею 63кв.м [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] користуються спільно в рівних частках. Земельною ділянкою площею 12 кв.м [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] користуються спільно в рівних частках. Варіант №2 (додаток №2) висновку судової земельно-технічної експертизи №602 від 09.02.2022р., складений експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз» просять вважати невід`ємною частиною рішення суду. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позов підтримала, посилаючись на пояснення, викладені у позовній заяві та заяві про зміну предмета позову, зустрічний позов не визнала. Відповідач-позивач [PERSON] первісний позов визнала, на зустрічному позові не наполягала. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача [PERSON] надав письмові заперечення на висновок судової земельно-технічної експертизи №602 складеного 09.02.2022р. виконаної експертом ТОВ «Подільській центр судових експертиз», заяв про виклик експерта призначення додаткової або повторної експертизи суду не подавав. У запереченнях зазначив, що експерт надає варіанти встановлення порядку користування понад норму безоплатної приватизації, експертом не встановлювалась наявність самочинно побудованих будівель та споруд, у висновку відсутні проїзди та проходи спільного користування, в матеріалах справи відсутнє рішення про вилучення частини земельної ділянки. Первісний та зустрічний позов не визнав. Представник відповідача-позивача [PERSON] зазначив про те, що первісний позов визнає, а зустрічний позов не підтримує. Відповідач-позивач [PERSON] подала заяву розгляд справи без її участі, позовні вимоги згідно із заявою про зміну предмету позову визнає, не заперечує проти встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до варіанту №2 висновку судової земельно-технічної експертизи, проведеної в цій цивільній справі. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Вінницької міської ради при вирішенні справи покладався на розсуд суду, не заперечував щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою відповідно до варіанту №2 (додаток №2) висновку судової земельно-технічної експертизи №602 від 09.02.2022р., складеного експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз». Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є співвласником будинку, зокрема їй належить 17/100 часток будинковолодіння по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 07.05.2014 р., що підтверджується витягом з державного реєстру від 07.05.2014р. [PERSON] є власником 5/100 часток будинковолодіння по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на будівлю від 02.02.1998р. №775. В зв`язку з укладанням шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу від 28.07.1994 р. серії [NUMBER] . [PERSON] та [PERSON] є власниками 36/100 частин будинковолодіння по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.05.2001р. [PERSON] є власником 23/100 часток будинковолодіння по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.02.2015р. [PERSON] є власником 9/100 часток будинковолодіння по [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 18.03.2004р. Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 07.10.1957р. №26/1276 за колишніми землекористувачами будинковолодіння [ADDRESS] була зареєстрована земельна ділянка площею 1830 кв.м в постійне користування, що також підтверджується довідкою КП ВМБТІ від 31.07.2020р. №4107. [PERSON] та [PERSON] 06.08.2020 р. було замовлено кадастровий план земельної ділянки в ДП «Поділлягеодезкартографія», відповідно до якого площа земельної ділянки складає 0,1069га за фактичним користуванням, однак претензій до суміжних землевласників та землекористувачів вони не мають. Межі земельної ділянки узгоджені із суміжними землевласниками та землекористувачами, що вбачається із акту від 06.08.2020 р. Тому заперечення представника [PERSON] з приводу відсутності рішення, яким підтверджується площа вилучення частини земельної ділянки відхиляються судом. Адже доказів звернення співвласників будинковолодіння з приводу усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою до суміжних землевласників, землекористувачів суду не подано, отже спір відсутній. Сторони в цій справі претендують на встановлення порядку користування земельною ділянкою, що фактично залишилась у них в користуванні, в межах площі, зареєстрованої рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради за землекористувачами цього будинковолодіння. В 2017 році між сторонами розглядався спір з приводу встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно з кадастровим планом. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2018р. в справі №127/7634/17 в задоволенні позову відмовлено. Вказане рішення було залишено без змін згідно з постановою Вінницького апеляційного суду від 05.03.2019р. З урахуванням обставин, встановлених рішенням суду, що набрало законної сили, предмет спору в цій цивільній справі, що нині розглядається судом є іншим. При обранні варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно з двох висновків експертів : №047/17 від 18.05.2018 р., складеного експертом ТОВ «Експертно-юридична фірма «Соломон», та №602 від 09.02.2022р., складеного експертом ТОВ «Подільський центр судових експертиз», суд виходить із наступного. В справі №127/7634/17, яка розглядалась Вінницьким міським судом було призначено судову земельно-технічну експертизу, на розгляд експерта було поставлено наступне питання: «Які можливі варіанти порядку користування земельною ділянкою між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відповідно до їх часток в будинковолодінні [ADDRESS] та вимог нормативно-правових актів, зокрема з врахуванням фактичного користування земельною ділянкою». Тобто, у висновку судової земельно-технічної експертизи №047/17 від 18.05.2018р., яка проводилась в цивільній справі №127/7634/17 на розгляд експерта ставилось питання, відмінне від питання, поставленого на вирішення експертизи, в цивільній справі №127/18232/20. Згідно з частиною третьою статті 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. За результатом системного аналізу зазначених норм матеріального права, які були чинними на час виниклих правовідносин та на момент переходу права власності на будинковолодіння, можна зробити висновок, що в разі набуття права спільної сумісної власності на земельну ділянку співвласниками будинковолодіння з визначеними частками право власності на земельну ділянку переходить відповідно до розміру їх часток. Саме такий висновок щодо застосування норм права у подібних відносинах викладено Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 року у справі № 6-1726цс16. У подальшому саме такої позиції дотримувався законодавець при внесенні наступних змін до ЦК України та ЗК України. За змістом статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відтак, до співвласників будинку перейшла частина земельної ділянки, яка належала попереднім співвласникам будинку і на якій були розміщені належні їм частини будинковолодіння, та земельної ділянки, необхідної для їх обслуговування, що пропорційна їх частці у будинковолодінні. Відповідно до частин першої та четвертої статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку; учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. З урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення пункту 6 розділу Х ЗК України у відповідній частині, право громадян на постійне користування земельною ділянкою, яке вони набули до набрання чинності ЗК України, є чинним на теперішній час. Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам жилий будинок, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати вказану угоду, коли вона явно ущемляє законні права когось із співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Оскільки судом встановлено, що розмір часток у спільній власності на земельну ділянку сторонами не визначався і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, а тому при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою мають співвласники будинку, належить виходити з розміру їх часток у будинковолодінні, тому висновок судової земельно-технічної експертизи №047/17 від 18.05.2018р. відхиляється судом. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуалногно законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. У разі, коли висновок експертизи, наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватись лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз`яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення. При обранні варіантів встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно з висновком №602 від 09.02.2022 р., складеного експертом ТОВ «Подільській центр судових експертиз», суд виходить із наступного. Третій варіант висновку експерта містить відхилення від ідеальних часток співвласників у [PERSON] більше на 6 кв.м, у [PERSON] менше на 6 кв.м, тому відхиляється судом. Щодо першого та другого варіанту, то в них відхилення від ідеальних часток співвласників відсутнє. Так згідно з п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року N7 у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм: жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. Згідно з п. 25 цієї ж постанови звернуто увагу судів на те, що у зазначеній категорії справ витребовуються: документи про надання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; план земельної ділянки, відведеної в натурі (на місцевості); план цієї ділянки із зазначенням її частин, що перебувають у фактичному користуванні кожного із співвласників житлового будинку, а також розташованих на ній будівель, плодово-ягідних насаджень; правовстановлюючі документи на будинок із зазначенням розміру часток кожного із співвласників; угоду чи рішення суду про поділ будинку в натурі або визначення порядку користування ним і угоду про порядок користування земельною ділянкою, якщо вона мала місце. Судом встановлено, що між сторонами склався фактичний порядок користування земельною ділянкою, тому другий варіант встановлення порядку користування запропонований експертом є найбільш наближеним до фактичного порядку користування, саме тому він обирається судом з урахуванням принципів розумності та справедливості. Крім того вказаний варіант також враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я, враховує також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Щодо заперечень представника [PERSON] про неврахування експертом самовільно побудованих будівель та споруд, то враховуючи те, що доказів наявності спору між сторонами про усунення перешкод в користуванні майном чи земельною ділянкою шляхом знесення самовільно побудованих будівель та споруд суду не подано, тому такі доводи відповідача суд відхиляє. Варіант висновку експерта, обраний судом, не містить відхилень від ідеальних часток співвласників, обставина щодо наявності у співвласників самочинно побудованих будівель та споруд не впливає на прийняття рішення в цій цивільній справі. Щодо доводів представника [PERSON] про відсутність проходів та проїздів до окремих земельних ділянок співвласників, то згідно з діючими державнимит будівельними нормами проїзд забезпечується виключно до будинковолодіння, який забезпечено з [ADDRESS] . а не до окремих ділянок співвласників. Щодо проходів до будинковолодіння, то судом встановлено, що прохід до частин будинковолодінь співвласників забезпечено зі сторони [ADDRESS] та багатоквартирної забудови (землі Вінницької міської ради). Щодо посилання представника [PERSON] на вимоги ст. 121 ЗК України щодо норм безоплатної приватизації, то рішенням суду не вирішується питання щодо приватизації земельної ділянки, а предметом позову є лише встановлення порядку користування земельною ділянкою. Співвласники будинковолодіння мають право звернутись до Вінницької міської ради із заявою про безоплатну приватизацію, а Вінницька міська рада відповідно до наданих повноважень та вимог ЗК України прийматиме рішення щодо площі земельної ділянки, яка може бути безоплатно приватизована кожним із співвласників будинковолодіння, тому права та інтереси Вінницької міської ради не порушено. Аналогічні висновки з цього питання вже були викладені в постанові Вінницького апеляційного суду від 30.06.2021р. в справі №127/18666/18, залишеною без змін ухвалою Верховного суду від 22.10.2021р. провадження №61-12579ск21. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. Судові витрати позивача [PERSON] складаються із сплаченого судового збору у розмірі 840 грн. та витрат за проведення судової земельно-технічної експертизи у розмірі 9800 грн., які підлягають стягненню на її користь в рівних частках з кожного з відповідачів. Судові витрати позивача [PERSON] складаються із сплаченого судового збору у розмірі 840 грн., які підлягають стягненню на її користь в рівних частках з кожного з відповідачів.

Outcome: approved