Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, просив стягнути з відповідача борг за договором позики згідно боргової розписки від 25.05.2022 в розмірі 715 доларів США, що станом на 04.08.2022р. еквівалентно 26146,00 гривень. Позов мотивує тим, що 25.05.2022 сторони уклали договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від позивача 715 доларів США, які зобов`язався повернути до 10.06.2022 року . Однак відповідач свій обов`язок не виконав, тому позивач просив стягнути заборгованість в судовому порядку . Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак представник позивача подав на адресу суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки не повідомив і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності. На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому суд постановив провести по справі заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.05.2022 між позивачем як позикодавцем та відповідачем як позичальником укладено договір позики грошей на суму 715 доларів США., що підтверджується борговою розпискою від 25.05.2022, копія якої наявна у матеріалах справи, позичальник згідно розписки зобов`язався повернути позикодавцеві грошові кошти у термін до 10.06.2022 року. Відповідач у визначений договором строк позичені кошти не повернув, доказів протилежного суду не представив. Згідно статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованість відповідача за вказаним договором становить: 715 доларів США боргу, що станом на 04.08.2022р. еквівалентно 26146,00 гривень, які він просить стягнути з відповідача. Із врахуванням зазначених вище положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу є підставними та підлягають задоволенню. При цьому у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved