Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що з метою отримання банківських послуг відповідачка [PERSON] підписала Анкету-заяву №б/н від 05.03.2010, внаслідок чого відповідачці відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, розмір якого в подальшому збільшився до 35000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Відповідачка при укладанні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Однак, станом на 26.04.2021 у [PERSON] виникла заборгованість у сумі 46245,39 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 43362,47 грн., заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит - 2882,92 грн. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідачки лише заборгованість у розмірі 43362,47 грн., яка до цього часу не сплачена, а також судові витрати, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Представник позивача до суду не з`явився, раніше під час судового розгляду представник позивача Коняшин А.М. надав пояснення по нарахованим сумам та підставам звернення до суду, вважає що позов є обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню. Відповідачка, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, заяв та клопотань до суду не надавала. У судовому засіданні представник відповідача підтримав раніше поданий відзив, просив задовольнити позов частково. Відповідно до відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду від представника відповідачки [PERSON] - адвоката Біліченка О.О., він просив задовольнити позов частково, а саме: стягнути з відповідачки різницю між отриманими нею кредитних коштів як тіло кредиту та сплачених нею платежів на користь позивача за весь період користування цими коштами, посилаючись на наступне: По-перше, банком не надано до матеріалів справи належного та допустимого доказу наявності між позивачем та відповідачем договору, оскільки [PERSON] заповняла та підписувала лише Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, однак вона не містить істотних умов договору. Відтак, стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом у розмірі, вказаному у позові, є незаконним та не підлягає задоволенню. По-друге, стягнення з відповідачки суми тіла кредиту, який заявлений позивачем, є незаконним та не підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку можливо стягнути з відповідачки лише суму, яка не перевищує кредитного ліміту (35000,00 грн.), за вирахуванням з тіла кредиту отриманого відповідачкою, суми, яка дорівнює розміру всіх сплачених нею коштів на користь банку. Крім того, раніше у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідачки зауважив, що вона - [PERSON] наразі змінила прізвище на « [PERSON] ». Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно якої він вважає, що позов є обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню на підставі наступного: Щодо ознайомлення з умовами кредитування зазначив, що до суду надана копія анкети-заяви на двох сторінках від 05.03.2010, з якої вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша заява інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація була вивчена, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що [PERSON] висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом. Вважає, що з відповідачем було узгоджено всі істотні умови договору. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту посилається на п. 2.1.1.12.2 та п. 2.1.1.12.1 умов договору, відповідно до якого банк в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. Щодо наданого розрахунку заборгованості зазначив, що він є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунку кредитної угоди, а також відображує стан нарахувань в певні періоди часу. Оскільки разом з позовом надано виписку з руху кредитних коштів, вона на думку представника позивача і є підтвердженням використання кредитного карткового рахунку. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, встановив наступне: 05.03.2010 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначеними тарифами банку. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Анкета-заява № б/н від 05.03.2010, разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ч. 2. ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 ЦК України). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк»,

Outcome: approved