Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25.09.2014. Від сумісного життя сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. Відповідач є військовослужбовцем та проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] , яка дислокується у [ADDRESS]. Згідно із відомостями наявними у вільному доступі у мережі «Інтернет» військова частина [NUMBER] є підрозділом Сил територіальної оборони Збройних сил України у Вінницькій області та окремим підрозділом 120 окремої бригади територіальної оборони (120 ОБрТрО. в/ч [NUMBER] ). Крім цього, що відповідач є пенсіонером внутрішніх військ (Національної гвардії) та отримує пенсійне забезпечення та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду у Вінницькій області. Відповідач добровільно не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивач звернулася з даним позовом до суду та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позовної заяви. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання також не з`явився, хоча про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11.11.1995 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ними розірвано на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 25.09.2014 (а.с. 12-14). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 16.03.2007 (а.с. 15). Неповнолітня донька сторін [PERSON] зареєстрована та проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради №54887 від 31.10.2018 та копією паспорта позивача [PERSON] (а.с. 11). Неповнолітня [PERSON] є студенткою ВСП "Вінницький торговельно-економічний фаховий коледж ДТЕУ", загальна вартість освітньої послуги за весь термін навчання становить 61100,00 грн., що підтверджується договором про надання освітніх послуг №8к/ПТ від 05.08.2022 (а.с. 18-27). Відповідно до довідки військової частини [NUMBER] та Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) №1РС від 25.02.2022, капітан [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] по мобілізації з 24.02.2022 (а.с. 16-17). Згідно з інформацією Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 03.10.2022 по пенсійній справі 0203002971, відповідач [PERSON] отримує пенсію за вислугу років з 20.08.2009 (а.с. 45-46). Відповідач проживає окремо від своєї неповнолітньої доньки [PERSON] і добровільно матеріально не допомагає позивачці в утриманні дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При вирішенні спору суд враховує вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме вік неповнолітньої доньки та її стан здоров`я, що дитина не має самостійного заробітку чи доходу, навчається у коледжі. Відповідач [PERSON] проживає окремо від дочки, його стан здоров`я задовільний, оскільки доказів протилежного відповідач суду не надав. Аналізуючи вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд вважає, що позивач самостійно не може забезпечити необхідне утримання дитини, її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Суд враховує обов`язок та відповідальність обох батьків дитини за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, а отже, й обов`язок батька дитини, який з нею не проживає дбати про здоров`я і матеріальний добробут дитини, виходячи тільки з найкращих інтересів дитини. Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи передусім інтереси дитини, її право на належний рівень життя та забезпечення нормальної життєдіяльності, суд, визначаючись щодо розміру аліментів, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини і вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 29.08.2022. Оскільки позивач при зверненні до суду з цим позовом була звільнена від сплати судового збору, тому згідно із ст. 141 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави в сумі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved