Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Миргородського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), [PERSON] про зняття арешту з майна. Свій позов мотивував тим,що він є власником житлового будинку загальною площею 147.4 кв.м., житловою площею 62.1 кв.м., що розташований по [ADDRESS] . 03 лютого 2022 року ним отримана інформаційна довідка №297686438 від 03.02.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, розміщена інформація про державну реєстрацію обтяжень, а саме арешт його майна. 22.06.2022 \~ \~ \~ \~року Полтавським обласним державним нотаріальним архівом на його звернення надана копія постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.12.2003р., винесеної державним виконавцем Р.О.Степанько відділу державної виконавчої служби Миргородського міського управління юстиції при примусовому виконанні ухвали, виданої 20.12.03 року Миргородським міським судом про накладення арешту на майно [PERSON] в сумі 12385 грн. 50 коп. за адресою [ADDRESS] . Станом на теперішній час рішення суду виконане, [PERSON] отримав від нього присуджені до стягнення кошти. Вважає, що підстави для дії обтяження на його майно відсутні, а їх наявність порушує його право на вільне розпорядження належним йому майном. Просив зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] . Ухвалою суду від 01.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 21.07.2022р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла зава про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку розгляду справи подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Представник Миргородського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), сповіщені належним чином про дату, час там місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №297686438 від 03.02.2022р (а.с.10-12). Крім того, як вбачається із зазначеного Витягу, накладено арешт на нерухоме майно [PERSON] , а саме: номер запису про обтяження: 30942754; дата, час державної реєстрації: 23.02.2005; державний реєстратор: Череп Христина Сергіївна, Виконавчий комітет Миргородської міської ради, Полтавська обл.; підстава для державної реєстрації: постанова, серія та номер: б/н, виданий 25.12.2003, видавник: Миргородська виконавча служба; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 46219027 від 29.03.2019 14:46:03, [PERSON] , Виконавчий комітет Миргородської міської ради, Полтавська обл.; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] ; відомості про реєстрацію до 01.01.2013 р.: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1708295, 23.02.2005 14:46:03, реєстратор: Перша миргородська державна нотаріальна контора, Миргородський районний нотаріальний округ; опис предмета обтяження: состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле; додаткові відомості про обтяження : № реєстра:64686-1172, внутр. №0501943E2DF426307A3D. Відповідно до постанови про арешт боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.12.2003, винесеної державним виконавцем Р.О.Степанько відділу державної виконавчої служби Миргородського міського управління юстиції при примусовому виконанні ухвали, виданої 20.12.03 року Миргородським міським судом про накладення арешту на майно [PERSON] в сумі 12385 грн. 50 коп. за адресою [ADDRESS] , з метою виконання ували суду накладено арешт на все майно [PERSON] (а.с.15). Також судом встановлено, що в рамках розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальних та моральних збитків від дорожньо-транспортної пригоди, ухвалою Миргородського міського суду Полтавської області від 20.12.2003 року накладено арешт на майно відповідача [PERSON] , з метою забезпечення позову (а.с.16). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20.07.2004 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] кошти на загальну суму в розмірі 1763,47 грн. та 59,50 грн. державного мита в дохід держави. Рішення суду набрало законної сили 20.08.2004 року (а.с.17-20). Як вбачається з листа Миргородського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) №4535 від 18.02.2022р., згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень відкриті/незавершені виконавчі провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] на виконанні відділу відсутні. Інформація щодо підстав накладення чи зняття арешту з майна [PERSON] у відділі станом на 18.02.2022 відсутня (а.с.13). Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Згідно ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. Частиною 5 ст. 59 вказаного вище Закону, передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. У ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно з положеннями ч.2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі, зокрема, судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. За встановлених обставин, приймаючи до уваги неможливість скасування обтяження в позасудовому порядку, враховуючи те, що виконавче провадження відносно [PERSON] відсутнє, а накладена заборона на відчуження майна позивача порушує його права, як власника вказаного майна, внаслідок чого він позбавлений можливості у повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, у матеріалах справи відсутні докази того, що на даний час існує потреба в арешті майна позивача, а також враховуючи визнання заявлених позовних вимог відповідачем [PERSON] , на забезпечення інтересів якого було накладено оскаржуваний арешт на майно позивача, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved