Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

До Франківського районного суду м.Львова надійшла позовна заява [PERSON] (далі позивач) до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу. Короткий зміст заяв по суті справи. Аргументи учасників справи. 14.07.2022 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому зазначила, що з 15.09.1984 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.Пояснив, що відповідач з 2000 року періодично проживала за кордоном, з 13.02.2014 року подружні відносни вони не підтримують, спілного господарства не ведуть, разом не проживають. Також зазначив, що у подружжя встрачено почуття взаємної любові та поваги, що унеможливлює подальше спільне життя, шлюб існує лише формально, а подальше спільне проживання суперечитиме їхнім інтересам. При цьому наголосив, що примирення неможливе. Просить шлюб розірвати. Відзив до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 23.08.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 09.15 год. 13.09.2022 року. 13.09.2022 року сторонив судове засідання не з`явилися, проте подали до суду спільну заяву, в якій просили суд справу розглядати у їхню відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнають та просять шлюб розірвати. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.09.1984 року, шлюб зареєстровано Відділом ЗАГС Радміського району м.Львова, про що 15.09.1984 року зроблено запис №439 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 15.09.1984 року). Також встановлено, що в шлюбі в сторін є двоє повнолітніх доньок. Як слідує із викладених у позовній заяві пояснень позивача, подальше збереження їхнього шлюбу неможливе і суперечитиме їхнім інтересам. У позові зазначено, що фактичні шлюбні відносини не підтримуються. З огляду на викладене, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач позов визнала та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, оскільки примирення між ними неможливе. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Стаття 112 СК України регламентує, що вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. При таких обставинах, суд прийшов до переконання, що сім`я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, а тому згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до вимог ст.ст.141, 142 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що були сплачені ним при подачі позову до суду, тобто 496,20 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача решту суми сплаченого судового збору у розмірі 496,20 грн..

Outcome: approved