Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

У серпні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06.11.2004 року; вказала, що від цього шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що з відповідачем\~вона не\~проживає і\~не спілкується,\~починаючи з\~2016\~року.\~Протягом останніх\~шести років позивач нічого не знає про життя відповідача, що свідчить про відсутність у відносинах ознак притаманних для сім`ї. Подружжя не веде спільного господарства, не має спільного бюджету, не має будь-яких спільних інтересів та поглядів, рівно як і жодних почуттів один до одного. Вважає, що шлюб фактично припинив існувания, подальше спільне життя і збереження сім`ї суперечить їх інтересам, а тому позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 21.02.2022 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 року №2/0/9/-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність Фрунзенського районного суду м. Харкова на Октябрський районний суд м. Полтави. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим по справі визначено суддю Чуванову А.М. Ухвалою суду від 10.08.2022 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, в якій підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Відповідач не подав відзив. Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за такими підставами. Із свідоцтва про шлюб, що було видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції міста Харкова, вбачається, що сторони 06.11.2004 року зареєстрували шлюб, актовий запис №528 (а.с.5). Згідно ксерокопії свідоцтва про народження, сторони є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 10- копія свідоцтва про народження). В судовому засіданні було встановлено, що подружжя сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Судом, також, встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, суперечок про місце проживання дитини немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх сина, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому, з відповідача\~на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 992,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved