Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

14.09.2021 Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» (далі - ПрАТ «Європейський страховий альянс» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Позовна заява вмотивована тим, що 27.10.2019 по пр. Академіка Глушкова у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW 335CI», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження та власнику автомобіля «BMW 335CI», номерний знак [NUMBER] , завдано матеріальні збитки. Після вказаного ДТП водій автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак [NUMBER] , [PERSON] залишив місце ДТП. Вина [PERSON] у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2019. На дату скоєння цієї пригоди транспортний засіб VOLKSWAGEN PASSAT», номерний знак [NUMBER] , був забезпечений Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 4055374, укладеним між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] 23.12.2019 власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся до ПрАТ «Європейський страховий альянс» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту № 30/10-ТЗ від 12.11.2019 вартість матеріального збитку, завданого власнику «BMW 335CI», номерний знак [NUMBER] , в результаті його пошкодження складає 97495,61 грн. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.10.2020 позов [PERSON] задоволено та стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Європейський страховий альянс» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 95495,61 грн., інфляційні втрати в розмірі 1271,54грн., 3% річних в розмірі 969,61 грн., пеня в розмірі 5107,16 грн., витрати на проведення дослідження в розмірі 1900,00 грн., судовий збір в розмірі 1030,00 грн. 21.10.2020 ПрАТ «Європейський страховий альянс» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 97395,61 грн., що складається зі страхового відшкодування - 95495,61 грн. та витрат на проведення дослідження - 1900,00 грн. Тому, відповідно до ст.1191 ЦК України та п.п. в) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після проведення виплати потерпілій особі у ПрАТ «Європейський страховий альянс» виникло право зворотної вимоги до [PERSON] . На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача в порядку регресу суму завданої шкоди у розмірі 97395,61 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою від 24.09.2021 року відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду. 05.07.2022 представник відповідача - адвокат Поліщук О.С. надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Зазначив, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2019 у справі №752/26465/19 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-2, 124 КУпАП, при цьому, в матеріалах справи відсутня постанова суду, якою відповідача визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а тому у позивача відсутні підстави, передбачені п.п. в) п. 38.1.1, ч. 38.1, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для звернення до суду з даним позовом. 12.07.2022 представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив, у якому останній зазначив, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2019 у справі №752/26465/19 встановлено факт того, що [PERSON] 27.10.2019 о 01 год. 15 хв., керуючи автомобілем Volkswagen номерний знак [NUMBER] , в м. Києві по пр. Академіка Глушкова, 1 не виконав вимоги інформаційно-вказівного дорожнього знаку 5.18 напрямок руху по смузі зі смуги, яка вказує рух лише ліворуч, здійснив рух прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем BMW, номерний знак [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків, після чого залишив місце ДТП, чим порушив п.п. 2.10.а, 8.4.г Правил дорожнього руху. Крім того, у вказаній постанові суд дійшов висновку, що у діях [PERSON] наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Отже, факт залишення місця дорожньо-транспортного пригоди [PERSON] встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника ПрАТ «Європейський страховий альянс», в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив відмовити у задоволенні позову. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього процесуальний кодекс України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Судом встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2019 у справі №752/26465/19 (провадження № 3/752/10503/19) [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Як вбачається з вказаної постанови, 27.10.2019 о 01 год. 15 хв., водій [PERSON] , керуючи автомобілем Volkswagen, номерний знак [NUMBER] , в м. Києві по пр. Академіка Глушкова, 1 не виконав вимоги інформаційно-вказівного дорожнього знаку 5.18 напрямок руху по смузі зі смуги, яка вказує рух лише ліворуч, здійснив рух прямо, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем BMW, номерний знак [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків, після чого залишив місце ДТП, чим порушив п.п. 2.10.а, 8.4.г Правил дорожнього руху. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2019, згідно засад інституту доказування у цивільному судочинстві, яка набрала законної сили, відповідно до яких відповідача визнано винуватим у дорожньо-транспортній пригоді. Отже, з огляду на викладене вина відповідача [PERSON] у скоєній дорожньо-транспортній пригоді є доведеною. При цьому суд критично оцінює посилання представника відповідача щодо недоведеності факту залишення місця дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , оскільки постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.12.2019 у справі №752/26465/19 встановлено факт порушення [PERSON] п.2.10 а ПДР України, а отже, вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП. Посилання на статтю 122-2 КУпАП у резолютивній частині постанови суд розцінює як описку, що підтверджується змістом вказаної постанови. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27.10.2019, був пошкоджений автомобіль «BMW 335CI», номерний знак [NUMBER] , що належить [PERSON] . Відповідно до Звіту СОТ ТОВ «Пасат Консалтинг Груп» № 30/10-ТЗ від 12.11.2019, вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням «BMW 335CI», номерний знак [NUMBER] , складає 97495,61 грн. 23.12.2019 власник пошкодженого автомобіля [PERSON] звернувся до ПрАТ «Європейський страховий альянс» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Листом ПрАТ «Європейський страховий альянс» №20/26 від 28.02.2020 [PERSON] відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.1 ч. 3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представником [PERSON] - адвокатом Гресік С.В. на адресу ПрАТ «Європейський страховий альянс» скеровано заяву б/н від 26.05.2020 про перегляд страхової справи та відшкодування завданого матеріального збитку за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО № 4055374. Листом ПрАТ «Європейський страховий альянс» №48/26 від 13.07.2020 [PERSON] повторно відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.1 ч. 3 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.10.2020 позов [PERSON] задоволено та стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «Європейський страховий альянс» на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 95495,61 грн., інфляційні втрати в розмірі 1271,54 грн., 3% річних в розмірі 969,61 грн., пеня в розмірі 5107,16 грн., витрати на проведення дослідження в розмірі 1900,00 грн., судовий збір в розмірі 1030,00 грн. 21.10.2020 ПрАТ «Європейський страховий альянс» на підставі вказаного рішення, а також страхового акту №370/1910/ЦВ04/01/2 було здійснено виплату у розмірі 97395,61 грн., яка складається зі страхового відшкодування - 95495,61 грн. та витрат на проведення експертного дослідження - 1900,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3989 від 22.03.2021 на суму 95 495,61 грн. та платіжним дорученням № 3990 від 22.03.2021 на суму 1900,00 грн. Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія «Європейський страховий альянс» виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. У зв`язку з тим, що відповідач після дорожньо-транспортної пригоди покинув місце події, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, відповідно до вимог діючого законодавства страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, чим і скористався позивач. З метою досудового врегулювання спору, 24.06.2021 на адресу відповідача рекомендованим листом було направлено претензію ПрАТ «Європейський страховий альянс» №1964/8 щодо необхідності сплати регресного платежу по страховій справі №370/19. Вказаний лист був повернутий відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (трекінг відправлення - 0315075208104). Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п.22.1 ст 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлено законом. Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно п. 4. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до п.п в), п. 38.1.1, ч. 38.1, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved