Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05 травня 2017 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», та ТОВ «Елме Транс Україна» (Страхувальник) був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2107-17-00083, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volvo FH VTA3T» д.н.з. [NUMBER] . 18 листопада 2017 року о 19 год. 50 хв. на а/д Київ-Чоп, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volvo FH VTA3T» д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «AGA CRYO» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «DAF FT XF105» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Kogel» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Макарівського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказує, що 20 листопада 2017 року Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи. 18 січня 2018 року позивачем на підставі Рахунку № LT-DP1702820 від 22 листопада 2017 року було складено страховий акт № ПССКА-6182 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 239 437, 99 грн., двома частинами: 1-шу частину в розмірі 7\~762,08 зараховано в рахунок несплаченої частини страхового платежу; 2-гу частину в розмірі 231 675,91 грн. перераховано на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням № 975 від 18 січня 2018 року. 13 лютого 2018 року позивачем на підставі Рахунку № LT-DP1702820 від 22 листопада 2017 року та Рахунку № ST-DP1703247 від 18 січня 2018 року було складено страховий акт ПССКА-6182/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього. На підставі вищевказаних документів позивач здійснив доплату страхового відшкодування в розмірі 19\~341,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2879 від 13 лютого 2018 року. Всього позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 258 779,81 грн. \~ \~ \~ \~ Пояснює, що оскільки шкода була завдана транспортним засобом «DAF FT XF105» д.н.з. [NUMBER] , зареєстрованим в Словаччині, 04 квітня 2018 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування № 29242 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке здійснило виплату в розмірі 100 000 грн. 00 коп. Тому залишок боргу, який повинен сплатити відповідач становить: 258 779,81 грн. - 100 000,00 грн. = 158 779,81 грн. 22 квітня 2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 30987 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання щодо повернення зазначеної вище суми, ми змушені звертатися до суду. На підставі наведеного просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 158\~779,81 грн. по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.06.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, водночас від представника відповідача адвоката Васильчука А.Ю. про проведення розгляду справи без участі відповідача та його представника. Щодо позовних вимог заперечують та просять у задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 травня 2017 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», та ТОВ «Елме Транс Україна» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2107-17-00083, предметом якого є страхування транспортного засобу «Volvo FH VTA3T» д.н.з. [NUMBER] . 18 листопада 2017 року о 19 год. 50 хв. на а/д Київ-Чоп, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Volvo FH VTA3T» д.н.з. [NUMBER] , з напівпричепом «AGA CRYO» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «DAF FT XF105» д.н.з. [NUMBER] з напівпричепом «Kogel» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Макарівського районного суду Київської області від 14 грудня 2017 року дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Своїми діями [PERSON] вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вина відповідача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за наслідками вищезазначеної ДТП підтверджується копією постанови Макарівського районного суду Київської області від 14.23.2017 року справа № 370/2556/17. В силу приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 18 січня 2018 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі Рахунку № LT-DP1702820 від 22 листопада 2017 року було складено страховий акт № ПССКА-6182 та розрахунок страхового відшкодування до нього. Судом встановлено, що на підставі вищевказаних документів ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 239\~437,99 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 975 від 18 січня 2018 року та №2879 від 13 лютого 2018 року. 13.02.2018 ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснено доплату страхового відшкодування в розмірі 19341,82 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2879 від 13 лютого 2018 року. Таким чином, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 258 779,81 грн. \~ \~ \~ \~ Як вбачається з матеріалів справи, оскільки шкода була завдана транспортним засобом «DAF FT XF105» д.н.з. [NUMBER] , зареєстрованим в Словаччині, 04 квітня 2018 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування № 29242 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, яке здійснило виплату в розмірі 100 000 грн. 00 коп. Залишок боргу, який повинен сплатити відповідач становить: 258 779,81 грн. - 100 000,00 грн. = 158 779,81 грн. 22 квітня 2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 30987 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування. Однак останній залишив її без задоволення. Статтею 979 ЦК України\~передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно до вимог частини 4\~статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору. Відповідно до\~ст. 993 ЦК України\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до\~ст. 27 Закону України № 85/96-ВР від 07.03.1996 «Про страхування»\~до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяння шкоди. Згідно роз`яснень, які містяться в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,\~статтею 1191 ЦК), а також\~статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до\~статті 993 ЦК\~і\~статті 27 Закону України «Про страхування»\~встановлено особливий правовий режим. Таким чином, відповідно до вказаних норм закону від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Зазначена правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року № 6-112 цс 13. З огляду на положення\~ст. 1192 ЦК України, розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої\~статті 22 ЦК України\~реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Також у порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення\~статті 515 ЦК України\~суброгація застосовується лише до майнового страхування. П. 3 ч. 1\~ст. 988 ЦК України\~та п. 3 ч. 1\~ст. 20 Закону України "Про страхування"\~передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до позивача як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь потерпілого страхового відшкодування, засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов`язанні. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 18.11.2017 року, власнику пошкодженого автомобіля ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» сплачено страхове відшкодування, право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON] , в сумі 158\~779,81 грн. перейшло до зазначеного страховика. У добровільному порядку відповідач не компенсував ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] , на користь позивача в порядку суброгації сплачену ним суму страхового відшкодування у розмірі 158\~779,81 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved