Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

29.08.2022 [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, в якій просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Обгрунтування позовних вимог. [INFO] померла його мати [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт від 21.07.2008 та заповіла йому все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, яке знаходиться в [ADDRESS] .Для отримання спадщини не зміг у встановлений строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту на свою користь дізнався поза межами строку передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Крім цього перебував на військовій службі у складі Збройних сил України в зоні АТО. Вважає, що строк для подачі заяви про прийняття спадщини він пропустив з поважних причин, а тому просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Ухвалою суду від 29.08.2022 позовну заяву залишено без руху. 14.09.2022 позивач усунув недоліки позовної заяви. 15.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Позивач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Представник відповідача Турківської міської ради Самбірського району Львівської області в підготовче засідання не з`явився, відзиву не подав, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без їх участі, позов визнають. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. Як видно з копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 02.05.2019 його матір`ю є [PERSON] , а батьком є [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане Турківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області - 13.06.2019 Мати позивача [PERSON] за життя склала заповіт 21.07.2008, який посвідчений секретарем Завадівської сільської ради Сакаль М.Д., на випадок своєї смерті зробила таке таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і, на що за законом буде мати право, заповіла [PERSON] . Згідно з довідкою по формі спадкування виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області № 779 від 09.08.2022, останнім місцем проживання спадкодавця [PERSON] , [INFO] до дня смерті [INFO] був будинок за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті разом з нею проживав онук [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Турківської міської ради Самбірського району Львівської області № 780 від 09.08.2022, згідно записів в погосподарській книзі №2, особовий рахунок № [NUMBER] , за 2006-2010 роки, власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] від 19.05.2015. Позивач [PERSON] звертався до нотаріуса 10.08.2022 із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] , однак нотаріус постановою від 10.08.2022 № 114/02-31 відмовив йому у прийнятті такої заяви та на підставі п 3 ст. 1272 ЦК України рекомендував [PERSON] звернутись до суду із позовом про надання додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини після смерті матері. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з пропуском позивачем строку подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, які регулюються нормами Книги шостої Цивільного кодексу України. Так, відповідно до вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Частина 3 ст. 1272 ЦК України визначає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" зазначив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17 роз`яснив, що вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, провадження № 61-38298св18 визначено, що якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У ході розгляду справи, суд встановив, що позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті матері через необізнаність про наявність заповіту, він також є учасником бойових дій. За правовою позицією Верховного суду від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17, необізнаність особи про наявність заповіту, складеного на її користь, якщо спадкова справа після смерті спадкодавця не заводилася, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, свідчить про поважність причин пропуску строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Такий правовий висновок викладено також у постановах Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 317/3039/18-ц (провадження № 61-9076св19), від 02.09.2020 року у справі № 288/1856/18 (провадження № 61-3987св20), від 15.04.2021 року у справі № 591/1271/18 (провадження № 61-195св21), від 03.06.2021 у справі № 636/1160/19. Вирішуючи спір у спадкових справах, зокрема, щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини необхідно врахувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та дотримання принципу пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 317/3039/18-ц (провадження № 61-9076св19), від 02.09.2020 у справі № 288/1856/18 (провадження № 61-3987св20), від 15.04.2021 у справі № 591/1271/18 (провадження № 61-195св21). Оскільки, суд встановив, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , проте в силу того, що не був обізнаний про наявність заповіту на своє ім`я, є учасником бойових дій, вчасно не звернувся із заявою про прийняття спадщини, зважаючи на визнання позову відповідачем, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та такий, що підлягає задоволенню. Відтак, суд вважає за доцільне визначити позивачу додатковий строк тривалістю два місяці після набрання рішенням законної сили, який буде достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved