Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. Свої вимоги мотивує тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . 21.01.2022 року позивачу стало відомо, що ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці суду від 01.07.2011 року у цивільній справі № 2-3160/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу в сумі 4500 доларів США на її квартиру накладено арешт, в зв`язку з чим вона не має можливості розпоряджатись своїм власним майном в повному обсязі. Позивач учасником у зазначеній справі не була. Крім того, у вересні 2011 року позивачу стало відомо, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.04.2011 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Однак, 03.10.2011 року скасовано заочне рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.04.2011 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадження у справі закрито. 22.06.2011 року [PERSON] приватизував зазначену квартиру та став єдиним власником. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою зняти арешт з квартири [ADDRESS] , накладений 01.07.2011 року Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці в цивільній справі № 2-3160/11. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Однак, представник позивача подав до суду заяву, відповідно до якої просить слухати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Відповідно до\~ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 21.04.2011 року рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . 22.06.2011 року [PERSON] приватизував зазначену квартиру та став її єдиним власником. Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 01.07.2011 року у справі №2-3160/11 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу. З метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . В зв`язку з виконанням вказаної вище ухвали суду 04.07.2011 року Першою вінницькою нотаріальною конторою було внесено у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно запис про обтяження арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11346406; об`єкт обтяження квартира за адресою: [ADDRESS] . Власником об`єкту обтяження вказано [PERSON] 03.10.2011 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 21.04.2011 року у справі № 2-1878/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням скасоване, провадження у справі закрите. Згідно із свідоцтвом на право власності на житло, виданим 10.05.2012 року Виконкомом Вінницької міської ради, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Наявність арешту,накладеного на квартиру [ADDRESS] , порушує права [PERSON] як власника цієї квартири. [PERSON] відповідачем в справі №2-3160/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу не була, позовних вимог до неї не заявлено. Відповідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно\~із ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Відповідно до\~ст.317\~ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно\~із ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст.321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості. На підставі\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03.06.2016р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, існування арешту, накладеного на квартиру позивача, порушує її права, як власника квартири, оскільки вона позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном (квартирою) через існуючий арешт, який в юридичному аспекті не має до неї жодного стосунку. Враховуючи викладене, та те, що арешт майна створює позивачу перешкоди в реалізації свого права на вільне розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved