Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] , яка померла [INFO] з червня 2016 року по день смерті [INFO] включно. А також, просила визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку площею 0,0890 га, розташовану з адресою: [ADDRESS] , передану для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 952105, кадастровий номер 5110600000:01:033:0227. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що неможливо встановити факт проживання однією сім`єю позивача із спадкодавцем. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що приблизно років п`ять шість тому назад [PERSON] переїхала жити до [PERSON] та вони разом проживали як єдина родина, вели спільне господарство. Підтвердив факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , з червня 2016 року по день її смерті [INFO] включно. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що спадкодавця [PERSON] знає добре, вони буди сусідами. [PERSON] проживала сама, та приблизно років шість тому назад з нею стала проживати позивач [PERSON] , оскільки спадкодавець [PERSON] хворіла та потребувала стороннього догляду і позивач за нею доглядала та за будинком. Підтвердила факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , з червня 2016 року по день її смерті [INFO] включно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.07.2022 року закрито підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належало наступне майно: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 18.09.1962 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Широквасовою Г.К. в реєстрі за № 9-472, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 21-41 від 25.01.1984 року, свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.02.1984 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Пелих А.В. в реєстрі за № 1-339, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 21-41 від 25.01.1984 року, свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.11.1997 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Богдан О.М. в реєстрі за № 2/6744, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за № 21-41 від 27.11.1997 року; - земельна ділянка передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:033:0227. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.01.2022 року, виданого Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного тану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина, до якої входить вищезазначена земельна ділянка. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 69265451 від 21.06.2022 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої, четвертої черги відповідно до ст. 1261 - 1264 ЦК України після смерті [PERSON] , немає. Статтею 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. До спадкоємців четвертої черги спадкування після смерті [PERSON] відноситься [PERSON] , оскільки проживала разом із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Факт постійного проживання однією сім`єю [PERSON] разом з [PERSON] , яка померла [INFO] , з червня 2016 року по день її смерті [INFO] включно був підтверджений поясненями свідків [PERSON] та [PERSON] допитаними в судовому засіданні. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вже було встановлено в судовому засіданні та підтверджено поясненнями свідків [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. \~

Outcome: approved