Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

28 травня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-сервісна компанія» та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання інформації недостовірною та її спростування, де просили суд визнати, що інформація зазначена [PERSON] на сайті: http:// zbk.org.ua/2020/08/ firma-yaka-fiktivno-remontyvala-avtomobili-dlya-polici%97-teper-byde-remontyvati-dlya-ukrzaliznici в назві статті «Фірма, яка фіктивно ремонтувала автомобілі для поліції, тепер буде ремонтувати для Укрзалізниці» є недостовірною та завдає шкоди діловій репутації Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-сервісна компанія» й [PERSON] та зобов`язати відповідача [PERSON] на сайті zbk.org.ua спростувати інформацію «Фірма, яка фіктивно ремонтувала автомобілі для поліції, тепер буде ремонтувати для Укрзалізниці» шляхом розміщення співмірної публікації повного тексту рішення суду та стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-сервісна компанія» судові витрати 24088 грн., з яких витрати на правову допомогу 19880 грн., судовий збір 908 грн., витрати на виготовлення експертного висновку 3300 грн. та на користь [PERSON] 15530 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються, що 18 серпня 2020 року відповідач [PERSON] на електронному ресурсі «Залізниця без корупції» zbk.org.ua опублікував статтю «Фірма, яка фіктивно ремонтувала автомобілі для поліції, тепер буде ремонтувати для Укрзалізниці», згідно змісту якої Укрзалізниця оголосила тендер на капітальний ремонт вантажних автомобілів, де перемогло ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» запропонувавши нижчу ціну. Також в статті вказано, що директором ТОВ є [PERSON] та що фірма проходить у кримінальному провадженні №643/3042/20, де, за версією слідства, вона здійснювала ремонт автомобілів поліції, коли вони були у справному стані та знаходились на патрулюванні. Вважають, що інформація викладена в назві статті «Фірма, яка фіктивно ремонтувала автомобілі для поліції, тепер буде ремонтувати для Укрзалізниці» є недостовірною: фіктивність ремонту автомобілів ні встановлена, ні доведена небула, тому підлягає спростуванню, оскільки наносить шкоду їх діловій репутації. Так, використане відповідачем формулювання «Фірма проходить у кримінальному провадженні» в принципі не визначено кримінальним процесуальним законодавством. За змістом ухвали Московського районного суду міста Харкова від 02 березня 2020 року, по справі №643/3042/20 розглядалося клопотання Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтава про тимчасовий доступ до документів ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №62019170000000173 від 11.03.2019 за ч.2 ст.364 КК України, де встановлено, що в діях посадових осіб ГУНП в Харківській області вбачаються ознаки зловживання службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, що вчинялися з метою отримання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб під час здійснення робіт з переобладнання та ремонту автомобілів, чим спричинено тяжкі наслідки у вигляді матеріальних збитків державі. Вони добровільно надали документи і більше питань у правоохоронців до них не було. На запит представника позивача від 25.08.2020 до Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Полтава про наслідки досудового розслідування по згаданому кримінальному провадженні відповідь не надійшла. Отже, фіктивність ремонту автомобілів для поліції ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» жодним чином не встановлена, а надання правоохоронцям тимчасового доступу до документів ТОВ не тягне за собою встановлення факту фіктивності здійснення послуг ремонту. Вважають, що в зв`язку з тим, що назва та адреса ТОВ, що «фіктивно надає послуги», зазначено в статті, було спричинено шкоду діловій репутації позивача і вказана інформація була доведена до невизначеного кола осіб, оскільки поширена в загальнодоступній мережі Інтернет. В судовому засіданні представник позивачів ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» та [PERSON] адвокат Скляр М.І. позов підтримала та просила задовольнити, надала заяву з доказами про стягнення понесених судових витрат, де змінила розмір судових витрат позивача ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» та просила стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» судові витрати в сумі 62 423 грн., з яких: витрати по сплаті судового збору 2043 грн., за виготовлення експертних висновків 24300 грн., на правову допомогу 36080 грн. та на користь [PERSON] судові витрати в сумі 10530 грн. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Воробйов Є.Л. в судовому засіданні позов не визнали та в його задоволенні просили відмовити, не погодились із розміром судових витрат, про обставини та підстави пояснили так, як це виклали в відзиві на позов. В обґрунтування своєї позиції посилаються, що інформація розміщена на сайті http:// zbk.org.ua/2020/08/ firma-yaka-fiktivno-remontyvala-avtomobili-dlya-polici%97-teper-byde-remontyvati-dlya-ukrzaliznici в назві статті «Фірма, яка фіктивно ремонтувала автомобілі для поліції, тепер буде ремонтувати для Укрзалізниці», яку позивачі вважають недостовірною про них, є оціночним судженням, яка не підлягає спростуванню, оскільки базується на інформації отриманої з джерел - Єдиний реєстр судових рішень, та в згаданій статті міститься посилання на номер судового провадження 643/3042/20, натиснувши на яке можна перейти на саму ухвалу Московського районного суду м.Харкова і в оскаржуваній статті міститься скріншот з вказаного провадження. Вказали, що на момент публікації 18.08.2020 в відповідача [PERSON] була публічна офіційна інформація, яка розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, володілець якої ДСА України. Так, в ухвалі від 02.03.2020 по справі №643/3042/20 йдеться про те, що слідчий суддя Московського районного суду м.Харкова Задорожна А.М., розглянувши клопотання слідчого відділу територіального управління ДБР в рамках кримінального провадження №62019170000000173 від 11.03.2019 за ч.2 ст.364 КК України постановила надати слідчим тимчасовий доступ до документів підприємства ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» з можливістю їх вилучення. В мотивувальній частині ухвали, як на підставу для задоволення клопотання слідчого ДБР було вказано: «Так, наприклад, на ремонт службового автомобіля Ford Tranzit згідно платіжного доручення №1543 від 18.07.2018 на рахунок ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» було перераховано 30 173 грн. Згідно документів ремонт відбувався 16.07.2018, тоді, як того ж дня згідно дорожнього листа №1252 від 16.07.2018 автомобіль був у справному стані та фактичний час його роботи на добу склав 24 години». Погодилися з аргументами позивачів, що «фірма проходить в кримінальному провадженні» в принципі не визначено кримінальним процесуальним законодавством», що, вважають, підтверджує, що інформація викладена в статті є оціночними судженнями автора. Позивач ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» є об`єктом перевірки правоохоронних органів, як слідує із ухвали суду, на предмет причетності до вчинення кримінальго правопорушення, передбаченого ст.364 КК України, незважаючи на факт відсутності процесуального статусу підозрюваного у певних посадових осіб. Також посилаються, що у назві спірної статті не згадуються позивачі, в тексті статті йде мова про публічну закупівлю, в якій приймає участь дві фірми: ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» та ТОВ «Трак Авто». Отже, відсутні факти конкретизації та ідентифікації будь-яких осіб та підприємств у назві статті і сама стаття не була предметом розповіді безпосередньо про ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» або [PERSON] . Вказують, що оскільки позивач, ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія», приймало участь у публічних закупівлях, то має статус публічної особи, що дає право громадськості прискіпливо вивчати всіх учасників публічних закупівель та поширювати інформацію, що має суспільний інтерес. Вважають, що вимоги викладені в позовній заяві є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В правовому обґрунтуванні посилаються на положення ст.277,302 ЦК України, ст.30 Закону України «Про інформацію», п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», правові позиції наведені у постановах Верховного суду від 05.12.2019 у справі №910/14928/18, від 16.10.2019 у справі №910/13289/18, від 03.09.2019 у справі №920/593/18, від 30.10.2019 у справі №307/2803/16-ц, від 02.06.2021 у справі №201/6995/17, від 31.03.2021 у справі №523/7567/20, від 02.12.2019 у справі №761/27243/16ц. Щодо вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу, вважають, що обсяг витрат необґрунтовано завищений та позивачі не надали доказів, які підтверджують оплату юридичних послуг, тому вказана вимога не підлягає задоволенню. Заслухавши пояснення уповноваженого представника позивачів, відповідача та його уповноваженого представника, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно базуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Стаття 34 Конституції України гарантує кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Указана конституційна норма кореспондує статті 10 Конвенції, згідно з якою кожна людина має право на свободу вираження своїх поглядів, одержувати та поширювати інформацію та ідеї без втручання держави й незалежно від кордонів. Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі в будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивачів, поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності, поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації необхідно розуміти таке: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації, поширення в мережі «Інтернет» чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Отже, для позивача діє загальний тягар доведення позову: 1) факту поширення недостовірної інформації; 2) недостовірності цієї інформації. Судом встановлено, що 18.08.2020 на електронному ресурсі Залізниця без корупції zbk.org.ua на сайті http:// zbk.org.ua /2020/08/ firma-yaka-fiktivno-remontyvala-avtomobili-dlya-polici%97-teper-byde-remontyvati-dlya-ukrzaliznici, який знаходиться в загальнодоступній мережі Інтернет та до якого має доступ невизначене коло осіб, була поміщена стаття під назвою «Фірма, яка фіктивно ремонтувала автомобілі для поліції, тепер буде ремонтувати для Укрзалізниці» такого змісту: «ЦТС «Ліски» оголосили тендер на капітальний ремонт вантажних автомобілів. Очікувана вартість тендеру складає 600 тис. грн. За цю суму виконавець робіт має провести капітальний ремонт вантажному автомобілю MAN 26.412 2001-го року випуску. В тендері брали участь дві фірми: ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» й ТОВ «Трак Авто», які подали свої пропозиції з різницею в одну годину. Форма реєстру отриманих тендерних пропозицій. 1. Номер процедури закупівлі в електронній системи закупівель: UA-2020-06-05-002604-b. 2. Найменування учасника ТОВ «ТРАК АВТО» 3. Код згідно з ЄДРПОУ учасника 42301507 4. Дата та час подання тендерних пропозицій 30 червня 2020 09:33 ТОВ «ТОРГІВЕЛЬНО-СЕРВІСНА КОМПАНІЯ» 3. Код згідно з ЄДРПОУ учасника 37091926 4. Дата та час подання тендерних пропозицій 30 червня 2020 10:28. В торгах на даний лот ТОВ Трак Авто» виставило максимальну вартість, а фірма «Торгівельно-сервісна компанія» запропонувало ціну на 50 тисяч нижчу від очікуваної вартості, що і дозволило їй перемогти, адже жодна з фірм не змінювала вартості протягом торгів. Директором ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» є [PERSON] . Зареєстрована фірма в житловому будинку у Харкові на вулиці Академіка Павлова,44. Фірма проходить у кримінальному провадженні №643/3042/20 де остання, за версією слідства, здійснювала ремонт автомобілів для Головного Управління Поліції в Харківській області в той момент, коли автомобілі були в справному стані та згідно дорожнього листа знаходилися на патрулюванні. Далі стаття містить скріншот з Єдиного реєстру судових рішень, де вказано категорія справи, номер судового провадження, про що справа та про час прийняття рішення, дата набрання законної сили і частково текст самого судового рішення, де виділено інформацію такого змісту: «Так, наприклад, на ремонт службового автомобіля Ford Tranzit згідно платіжного доручення №1543 від 18.07.2018 на рахунок ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» було перераховано 30 173 грн. Згідно документів ремонт відбувався 16.07.2018, тоді, як того ж дня згідно дорожнього листа №1252 від 16.07.2018 автомобіль був у справному стані та фактичний час його роботи на добу склав 24 години». Згідно повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Хостінг Україна» за №3017 від 20.04.2021, на виконання ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 29.03.2021 про забезпечення доказів до подання позовної заяви, веб-сайт «zbk.org.ua» та домен «zbk.org.ua» зареєстровані на ім`я відповідача [PERSON] , що він і підтвердив в судовому засіданні, як і те, що саме він помістив на вказаному сайті статтю під назвою «Фірма, яка фіктивно ремонтувала автомобілі для поліції, тепер буде ремонтувати для Укрзалізниці». В ухвалі слідчого судді Московського районного суду м.Харкова від 02.03.2020, на яку посилається відповідач, як на джерело офіційної інформації, яку він використав у своїй статті, йдеться про надання слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Полтава тимчасовий доступ до документів з можливістю їх вилучення у ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія», а саме: договорів з ГУ НП в Харківській області на проведення ремонту або переобладнання автомобілів, які здійснювалися протягом 2018-2019 років, всіх бухгалтерських документів, які складалися за результатами проведених зазначених вище робіт та їх оплата (бухгалтерського обліку або оперативного обліку ремонтних робіт, первинних документів, що підтверджують розрахунки ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» з ГУ НП в Харківській області, актів виконаних робіт), нарядів-замовлень на виконання послуг для ГУ НП в Харківській області за 2018-2019 роки, будь-яких інших документів, які підтверджують виконання робіт для ГУ НП в Харківській області протягом 2018-2019 років, а також оригіналів журналів в`їзду / виїзду на станцію СТО для проведення технічного огляду та надання послуг з ремонту за 2018-2019 роки. Згідно повідомлення начальника першого слідчого відділу (з дислокацією в м.Полтава) Територіального управління Державного бюро розслідувань за №9648/15-02-1 від 07.12.2021, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №62019170000000173 від 11.03.2019 відносно [PERSON] не складався, повідомлення про підозру останньому не вручалося. Враховуючи встановлені судом обставини та вказані норми права, а також баланс прав на свободу слова, на повагу до гідності та честі, на недоторканність ділової репутації, а також презумпцію невинуватості, суд приходить до висновків, що інформація поширена відповідачем [PERSON] на сайті http:// zbk.org.ua /2020/08/ firma- [INFO] в назві статті «Фірма, яка фіктивно ремонтувала автомобілі для поліції, тепер буде ремонтувати для Укрзалізниці» є недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» та її директора [PERSON] , оскільки вона містить фактичні твердження про вчинення [PERSON] з використанням службових повноважень протиправних дій, які мають ознаки злочинів, передбачених КК України. Також суд вказує, що за відсутності вироку суду щодо [PERSON] поширення [PERSON] вказаної інформації порушує презумпцію невинуватості та негативно впливає на немайнові права позивачів. Поширена інформація не є оціночними судженнями, а є констатацією фактів,які можуть і мають бути доведені належними доказами. Таким чином, позивачі довели факт поширення про них негативної та недостовірної інформації, яка принижує їх честь, гідність та ділову репутацію, і викладене не є оціночним судженням. Вказані висновки суду узгоджуються з правовими позиціями висловленими в постановах Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі N 398/4136/15-ц (провадження N 61-38478св18) та від 8 травня 2019 року у справі N 761/37180/17 (провадження N 61-4265св19), та що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положень статті 10 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 8 липня 1986 року у справі «Лінгенс проти Австрії» (Lingens v. Austria), § 46). : «необхідно розрізняти факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року». Відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Належним і достатнім способом захисту порушених прав позивачів внаслідок публікації відповідачем недостовірної інформації щодо них та її спростування суд вважає буде публікація на тому ж сайті резолютивної частини рішення. З огляду на викладене суд позов задовольняє. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу, 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст.133 ЦПК України). Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено, то з відповідача слід стягнути на користь позивачів сплачений ними судовий збір при зверненні до суду з заявою про забезпечення доказів до пред`явлення позову та судовий збір сплачений при поданні даного позову до суду в сумі 2043 грн., що підтверджено документально. Зважаючи на положення ч.8 ст.141 ЦПК України, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції - до прийняття постанови у справі. Так, позивачі 27.07.2022 надали суду клопотання про стягнення судових витрат, де вказують, що станом на дату розгляду справи 05.08.2022 сума витрат позивача ТОВ «ТСК» на правову допомогу збільшилась та складає 36080 грн., а всього 62 423 грн., розмір витрат позивача [PERSON] не змінився та просили стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-сервісна компанія» компенсацію судових витрат 62 423 грн., з яких: витрат по сплаті судового збору 2043 грн., витрат на виготовлення експертних висновків 24 300 грн., витрат на правову допомогу 36 080 грн. та на користь [PERSON] компенсацію судових витрат 10 530 грн. Згідно вимог ч.2 ст.137 ЦПК України при обчисленні гонорару суд керується, зокрема, умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги. Так,Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-сервісна компанія» і Адвокатське об`єднання «Борзих та партнери» 20.08.2020 уклали Договір про надання правової допомоги, згідно умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-сервісна компанія» доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання у відповідності до Конституції та чинного законодавства здійснити представництво та надати правову допомогу Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-сервісна компанія», яке, за виконання обумовлених дій, зобов`язується виплатити йому гонорар згідно з протоколом узгодження договірної ціни за надання передбачених послуг. [PERSON] і Адвокатське об`єднання «Борзих та партнери» 20.08.2020 уклали Договір про надання правової допомоги, згідно умов якого Товариство [PERSON] доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання у відповідності до Конституції та чинного законодавства здійснити представництво та надати правову допомогу [PERSON] , який за виконання обумовлених дій, зобов`язується виплатити йому гонорар згідно з протоколом узгодження договірної ціни за надання передбачених послуг. Розмір коштів витрачених позивачем ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» на правову допомогу згідно наданого розрахунку, який судом перевірений та визнаний обґрунтованим, становить 34 480 грн., що підтверджено, протоколами узгодження договірних цін, актами приймання правових послуг, платіжними дорученнями про перерахування ними коштів на рахунок Адвокатського об`єднання «Борзих та партнери», [PERSON] 10 530 грн., що і слід стягнути з відповідача на їх користь. Оцінюючи розмір адвокатських витрат суд керувався критерієм реальності таких витрат, розумності їх та принципами справедливості та верховенства права, зважаючи на складність справи. Щодо стягнення понесених витрат позивачем ТОВ «Торгівельно-сервісна компанія» в сумі 24300 грн. на виготовлення експертних висновків, то в цій частині вимог суд відмовляє позивачу виходячи з таких міркувань. Так, експертний висновок за результати проведеної фіксації і дослідження змісту веб-сторінки у мережи Інтернет виготовлений 01.10.2020 Дочірнім підприємством «Центр компетенції адресного простору мережі Інтернет консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» вартістю 3 300 грн., висновок експерта №9918 за результатами сематико-текстуального дослідження складений 09.02.2022 Незалежним інститутом судових експертиз вартістю 21000 грн., є доказами одержаними з порушенням порядку встановленому законом, оскільки експерти не попереджались про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків передбачену ст.384,385 КК України. Щодо заяви представника позивачів адвоката Скляр М.І. про поновлення процесуального строку, то, суд вважає, що підстави для його задоволення відсутні. Так, згідно п.2 ст.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації. Інформація, яку позивачі просять визнати недостовірною та спростувати була поміщена в мережі Інтернет 18.08.2020, а позивачі до суду з даним позовом до суду звернулися 28.05.2021. Отже, процесуальні строки звернення до суду з позовом для позивачів не спливли.

Outcome: partial