Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

11 травня 2022 року позивач [PERSON] та Верхньокоропецьке споживче товариство звернулись до суду з позовною заявою, в якій просять визнати незаконним та скасувати рішення Завидівської сільської ради №315 від 06 вересня 2019 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель та передати у власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,0947 га. за адресою: [ADDRESS] », визнати незаконним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0947 га., розташовану по [ADDRESS] , з кадастровим номером 2122782401:00:001:1210, виданий [PERSON] на підставі рішення Завидівської сільської ради № 315 від 06 вересня 2019 року, скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0,0947 га., розташовану по [ADDRESS] , з кадастровим номером 2122782401:00:001:1210. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що рішенням Завидівської сільської ради №315 від 06 вересня 2019 року передано у власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,0947 га за адресою: [ADDRESS] . Однак, 27 грудня 2000 року Верхокоропецьке СТ продало приміщення одного магазину розташованого на земельній ділянці площею 0,09 га. Таким чином, внаслідок прийняття Завидівською сільською радою рішення №315 від 06 вересня 2019 року були значно порушені права позивачів та незаконно вилучені у них земельні ділянки загальною площею 470 м2, у зв`язку з чим у позивачів виникло право на звернення до суду із позовом про захист їх прав. Відповідно до ч.2-6\~ст. 19 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3\~ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Враховуючи викладене, Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2022 року, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. 30\~червня 2022\~року від\~Мукачівської міської\~ради на\~адресу суду\~надійшов відзив\~на позовну\~заяву,\~в якому\~заперечує проти\~позову в\~повному обсязі,\~вважає доводи\~позивачів не\~відповідають нормам\~матеріального та\~процесуального права,\~та є\~безпідставними,\~виходячи з\~наступного.\~Разом з\~тим,\~дані виключні\~повноваження сільської,\~селищної,\~міської ради\~визначені і\~в пунктах\~«а» та\~«б» ст.\~12\~Земельного кодексу\~України,\~в яких\~зазначено,\~що до\~повноважень сільських,\~селищних,\~міських рад\~у галузі\~земельних відносин\~на території\~сіл,\~селищ,\~міст належать\~розпорядження землями\~територіальних громад,\~а також\~передача земельних\~ділянок комунальної\~власності у\~власність громадян\~та юридичних\~осіб відповідно\~до Земельного\~кодексу України.\~Разом з\~тим,\~з доданих\~договорів купівлі-продажу\~від 14.12.2004\~року (відчуження\~продтоварного магазину\~« [INFO] »,\~що розташований\~на земельній\~ділянці площею\~біля 570\~кв м)\~та від\~31.12.2004\~року в\~реєстрі за\~№ 3475\~(відчуження\~магазину)\~неможливо визначити\~межових та\~інших характеристик\~земельних ділянок,\~а відтак\~-\~дані документи\~не можуть\~свідчити про\~те,\~що земельна\~ділянка [PERSON] ,\~фактично займає\~територію земельних\~ділянок позивачів\~загальною площею\~420\~кв м.\~Інших доказів,\~у тому\~числі -\~матеріалів геодезичних\~вишукувань та\~перенесення меж\~земельної ділянки\~в натуру\~(на\~місцевість)\~або ж\~інші висновки\~експертів,\~які б\~надали можливість\~наочно визначити\~наявність заявленого\~перетину земель,\~їх межі\~точки дотику\~та площу\~накладення.\~Також графічна\~інформація про\~накладення меж\~відсутня у\~Державному земельному\~кадастрі. З вищевикладеного\~вбачається,\~що земельна\~ділянка,\~яка перебуває\~у власності\~ [PERSON] ,\~сформована з\~присвоєнням їй\~кадастрового номера,\~а право\~власності зареєстровано\~у встановленому\~порядку,\~а позивачами\~не доведено\~того факту,\~що при\~формуванні земельної\~ділянки з\~кадастровим номером\~2122782401:00:001:1210\~площею 0,0947\~га були\~порушені їхні\~права та\~вимоги чинного\~законодавства України. Враховуючи те, що позовні вимоги у справі, що розглядається, обґрунтовані лише заявленим фактом накладення меж земельних ділянок, який позивачами необґрунтований та непідтверджений, та те, що у позові позивачі не наводять підстави незаконності рішення про надання земельної ділянки у власність, вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 27 липня 2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в кому позивач зазначає, що аргументи, наведені у відзиві є безпідставними, надуманими та такими, що не відповідають ні нормам чинного законодавства, ні фактичним обставинам справи. Доводи наведені у відповіді на відзив є аналогічними із доводами позовної заяви. 09 серпня 2022 року надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому просить відмовити у задоволені позову виходячи з наступного. Інструкцією про\~порядок складання,\~видачі,\~реєстрації і\~зберігання державних\~спів на\~право власності\~на земельну\~ділянку і\~право постійного\~користування земельною\~ділянкою та\~договорів оренди\~землі,\~затвердженою наказом\~Державного комітету\~України по\~земельних ресурсах\~04\~травня 1999\~року №\~43,\~яка діяла\~до 23\~серпня 2013\~року,\~передбачалося зазначення\~площі земельних\~ділянок у\~державних \~актах з\~точністю до\~двох знаків\~після коми. Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 17\~жовтня 2012\~року №\~1051,\~якою затверджено\~Порядок ведення\~Державного земельного\~кадастру,\~п.14\~визначено,\~що про\~об`єкти Державного\~земельного кадастру\~вносяться відомості\~про значення\~площі об`єкта\~Державного земельного кадастру з\~точністю до\~чотирьох значущих\~цифр після\~коми.\~Отже,\~станом на\~2000\~рік (оформлення\~договору купівлі-продажу)\~відомості про\~земельної ділянки\~встановлювалися в\~форматі дві\~цифри після\~коми,\~а тільки\~із 2012\~з точністю\~до 4\~значущих цифр\~після коми.\~На підставі\~зазначеного вбачається,\~що відповідачем\~не порушено\~норм визначення\~розміру земельної\~ділянки.\~Межі земельної\~ділянки не\~виходять за\~її конфігурацію,\~і розмір\~не перевищує\~розміру визначеного\~договором купівлі-продажу.У\~позовній заяві\~позивач зазначає,\~що ширина\~земельної ділянки\~зі сторони\~ [ADDRESS] \~погоджувалася керівником\~В.Коропецького\~СТ -\~Гірких у\~розмірі 22\~м.,\~а станом\~на сьогодні\~становить 24\~м.\~дане твердження\~є абсурдним,\~виходячи з\~наступного: Верхньокоропецьке СТ\~ні на\~момент оформлення\~договору купівлі-продажу\~від 27.12.2000\~року,\~ні на\~момент звернення\~до суду\~з даним\~позовом не\~є ні\~користувачем,\~ні власником,\~ні орендарем\~зазначеної чи\~суміжної земельної\~ділянки.\~Порядок надання\~у постійне\~користування та\~передачу в\~оренду земельних\~ділянок визначено\~ст.\~123,\~124\~ЗК України\~(від\~25.10.2001\~р.)\~та ст.\~19\~ЗК України\~(в\~редакції від\~13.03.1992\~року)\~який втратив\~чинність з\~01.01.2002\~року,\~надання земельних\~ділянок здійснюється\~за проектом\~ведення цих\~ділянок.\~А посилання\~позивача,\~що В.Коропецькому\~СТ рішення\~Завидівської сільської\~ради від\~07.09.1999\~року передано\~у постійне\~користування земельну\~ділянку площею\~0.18\~га і\~останній вправі\~на законних\~підставах користуватися\~даною ділянкою\~є абсурдним,\~та таким,\~що не\~відповідає дійсності.\~Крім того,\~до матеріалів\~позовної заяви\~не надано\~жодного доказу\~на підтвердження\~факту,\~що позивачі\~використовують частину\~земельної ділянки,\~яка перебуває\~у власності\~відповідача [PERSON] ,\~не надано\~жодного доказу\~щодо накладки\~зареєстрованої на\~праві власності\~за [PERSON] \~на земельні\~ділянки позивачів.\~Адже рішення\~органу місцевого\~самоврядування про\~надання дозволу\~на розробку\~земельної документації\~містить розмір\~земельної ділянки\~який є\~орієнтованим,\~і може\~бути змінений\~у межах\~сформованої ділянки.\~Також не\~надано доказів,\~яким чином\~та як\~саме сформована\~та зареєстрована\~земельна ділянка\~перешкоджає у\~доступі позивачів\~до своїх\~земельних ділянок.\~Посилання позивачів,\~що відповідачі\~не виконали\~рішень трьох\~інстанції,\~які винесені\~у період\~2008-2009\~року також\~не відповідає\~дійсності,\~так як\~на момент\~винесення рішень\~суду від\~17.06.2008року\~(та\~рішення апеляційної\~та касаційної\~інстанції)\~не була\~прийнята норма про затвердження кількості цифр після коми у визначенні розміру земельних ділянок. На підставі зазначеного вбачається, що суди І-ІІІ інстанції при винесенні зазначених рішень керувалися чинним законодавством на момент винесення зазначених рішень. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.\~ Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право\~ в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини\~\~\~від 15 травня 2008 року у справі "Надточій проти України" (заява\~\~№ 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону\~\~\~ в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище\~\~в порівнянні з опонентом. Предметом спору є земельна ділянка площею 0, 0947 га„ надана [PERSON] у власність для обслуговування житлового будинку в [ADDRESS] на підставі прийнятого Завидівською сільською радою рішенння та виданого Державного акту на право приватної власності на землю, у зв`язку з чим у суміжних землекористувачів Верхньокоропецького споживчого товариства та [PERSON] , виникли перешкоди у користуванні належними їм приміщенням закусочної та магазином « [INFO] ». На підставі договору купівлі-продажу від 31 грудня 2004 року, укладеного між Верхньокоропецьким СТ та [PERSON] остання набула право власності на будівлю магазину площею 84, 4 кв. м. в [ADDRESS] , який згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 13 липня 2007 року зареєстрований як продтоварний магазин « [INFO] ». Рішенням сьомої сесії шостого скликання Завидівської сільради № 82 від 03.11. 2011 року, гр-ці [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 0,0570 га., на якій розташовано об`єкт нерухомості - магазин, що належить [PERSON] , на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право власності від 31.12.2004 р. в межах населеного пункту в [ADDRESS] . для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (а.с.43). Встановлено,\~що згідно\~\~рішення № 315, [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,0947 за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 2122782401:00:001: 1210 (а.с.10). Разом з тим, згідно договору купівлі-продажу від 27.12.2000 р [PERSON] було передано у власність приміщення, розташоване на земельній ділянці, площа якої становить 0,09 га (а.с. 40). Рішенням 13-ї сесії 23-го скликання Завидівської сільської ради від 26 грудня 2000 року, тобто за день до укладення договору купівлі-продажу, зазначена земельна ділянка площею 0, 09 га передана [PERSON] у приватну власність для обслуговування будівлі в [ADDRESS] . При продажі\~ [PERSON] \~зазначеного приміщення\~між нею\~та споживчим\~товариством був\~узгоджений поділ\~земельної ділянки\~з зазначенням\~розмірів земельних\~ділянок та\~їх конфігурацій,\~ширина якої\~з боку\~ [ADDRESS] \~становить 22.00\~метра,\~однак згідно\~\~рішення № 315, [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,0947 за адресою [ADDRESS] , кадастровий номер 2122782401:00:001: 1210 та становить 24.00 метра (а.с.10). Відповідно до ст.14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право надувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з вимогами ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У відповідності до вимог ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Статтею 152 Земельного кодексу України визначений перелік способів захисту земельних прав, який не є вичерпним. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з правом володіння земельною ділянкою. Статтею 143 Земельного кодексу України визначено що примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється виключно в судовому порядку. Відповідно до ст. 149 Земельного кодексу України земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, що здійснюють розпорядження земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених\~статтею 122\~цього Кодексу з урахуванням вимог\~статті 150\~цього Кодексу. Вилучення земельних ділянок здійснюється за письмовою згодою землекористувачів, а в разі незгоди землекористувачів - у судовому порядку. Справжність підпису на документі, що підтверджує згоду землекористувача на вилучення земельної ділянки, засвідчується нотаріально. Згідно ст.155\~ч.1\~Земельного кодексу\~України у\~разі видання\~органом виконавчої\~влади або\~органом місцевого\~самоврядування акта,\~яким порушуються\~права особи\~щодо володіння,\~користування чи\~розпорядження належною\~їй земельною\~ділянкою,\~такий акт\~визнається недійсним.\~Відповідно до\~ст.158\~ч.2\~Земельного кодексу\~України,\~виключно судом\~вирішуються земельні\~спори з\~приводу володіння,\~користування і\~розпорядження земельними\~ділянками,\~що перебувають\~у власності\~громадян і\~юридичних осіб,\~а також\~спори щодо\~розмежування територій\~сіл,\~селищ,\~міст,\~районів та\~областей. Вказане рішення Завидівської сільради та Державний акт на землю суперечать правам та інтересам Верхокоропецького СТ та [PERSON] , які є належними власниками будівель та землекористувачами суміжної з [PERSON] земельної ділянки. Таким чином, внаслідок прийняття Завидівською сільською радою рішення № 315 від 06 вересня 2019 року, були порушені права позивачів, а саме незаконно вилучені у них земельні ділянки загальною площею 470 м2. Згадане рішення Завидівської сільської ради перешкоджає [PERSON] та [PERSON] вільно володіти та користуватись належними їм будівлями та земельними ділянками необхідними для їх обслуговування, так як створено перешкоди для під`їзду вантажних автомобілів до приміщень магазину « [INFO] » та закусочної. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, оскільки матеріалами справи доведено, що ширина земельної ділянки по [ADDRESS] має становити 22 метра, а фактично ширина такої 24 метра. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивачів судовий збір в розмірі 1 984 грн. 80 коп.

Outcome: approved