Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

У лютому 2021 року представник позивача [PERSON] , в інтересах [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] - законний представник [PERSON] , [PERSON] - законний представник [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про поділ спільного сумісного майна, в якому просить: - встановити факт проживання як чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] ; - визнати спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] ; - поділити спільно набуте нерухоме майно та визнати право власності за [PERSON] на Ѕ частину спільного сумісного майна у складі квартири за адресою: [ADDRESS] та виключити Ѕ частини вказаної квартири зі складу спадкового майна [PERSON] . Позов мотивовано тим, що позивач та [PERSON] з 26.08.2006 року почали спільно проживати. [PERSON] в цей час був у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16.02.2010 року. З 17.02.2010 року [PERSON] та позивач почали проживати однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. Позивач у зареєстрованому шлюбі не перебувала та не перебуває. Ні позивач, ні [PERSON] з 17.02.2010 року по 18.12.2020 року не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. За час спільного проживання однією сім`єю у них народилися сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, походження обох дітей від [PERSON] було визначено за заявами батька дітей, що в період народження дітей, свідчить про сталі та постійні сімейні стосунки між їх батьками та проживання сім`єю без реєстрації шлюбу. Позивач та [PERSON] вели спільне господарство та мали спільний бюджет, постійно проживали у [ADDRESS] ( з 26.08.2006 по 17.08.2016 року) та у [ADDRESS] ( з 18.08.2016 по 18.12.2020 року). За час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, 02.07.2016 року ними було придбано квартиру [ADDRESS] . Для придбання вказаного об`єкту нерухомості позивач доклала індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вона одержувала дохід у вигляді заробітної плати. У придбаній квартирі з 18.08.2016 року в подальшому їх сім`я проживала до смерті [PERSON] . Через відсутність встановленого факту проживання позивача з [PERSON] однією сім`єю як чоловік та дружини без реєстрації шлюбу, позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на частку у спільно придбаному майні. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15.02.2021 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче засідання. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки визнає позов. Законний представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] просила слухати справу за її відсутності. В судове засідання представник третьої особи не з`явився, подала заяву про розгляд справи за відсутності представника. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що 26.01.2011 року та 25.11.2012 року у [PERSON] та [PERSON] народились діти: син [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.14, 15). Згідно довідки ОСББ «Палладіна-13» від 04.02.2021 року № 1 вбачається, що [PERSON] постійно проживала спільно з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] починаючи з 26.08.2006 року по 17.06.2016 року, а починаючи з 18.08.2016 року [PERSON] з [PERSON] та їх неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] постійно проживали у квартирі [ADDRESS] по 17.12.2020 року (а.с.27) Відповідно до акту опису свідків ОСББ «Палладіна-13», підписаного мешканцями будинку [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , позивач [PERSON] постійно проживала спільно з [PERSON] в квартирі [ADDRESS] починаючи з 26.08.2006 року по 17.08.2016 року, а починаючи з 18.08.2016 року [PERSON] з [PERSON] та їх неповнолітні діти [PERSON] , [PERSON] постійно проживали у квартирі [ADDRESS] по 17.12.2020 року (а.с.28) Згідно змісту довідки Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Спеціалізованої школи І-ІІІ ступеня № 71, [PERSON] та [PERSON] навчаються у спеціалізованій школі № 71, а також зазначено, що на шкільних зборах та інших заходах були присутніми ям мати [PERSON] , так і батько [PERSON] . В матеріалах справи містяться заяви позивача [PERSON] заступнику директора з дитинства КНП «ЦПМСД №1» Святошинського району м. Києва з проханям видати листок непрацездатності по догляду, наданню медичної допомоги дитині [PERSON] в дитячій мережі КНП «ЦПМСД № 1», так як позивач проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідно до трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] , остання з 21.11.2007 прийнята на посаду головного бухгалтера до фінансового відділу у порядку переведення із ЗАТ «КПМГ АУДИТ» (а.с.63-65). Відповідно до довідки ТОВ "КМПГ-Україна" від 04.02.2021 року № 64 [PERSON] з 21.11.2007 року і по теперішній час працює в ТОВ "КМПГ-Україна" на посаді головного бухгалтера (а.с.80). Згідно договору купівлі - продажу квартири від 02.07.2016 року, посвідченого приватним нотарусом КМНО Лебединець А.А., зареєстрованим у реєстрі за № 278, власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.67-74). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] [INFO] помер (а.с. 77). Як вбачається з відповіді Солом`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 11.11.2021 року № 4765/21.11-38, актовий запис про шлюб [PERSON] та [PERSON] відсутній (а.с.189). Сторони визнають, що спірна квартира була придбана у період спільного проживання позивача з [PERSON] та за спільні кошти. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, і т.п. Згідно вимог ч.4 СК України, сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, яке сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст.36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Встановлення вказаного факту позивачу необхідно для реалізації положень ст.74 Сімейного кодексу України. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року (справа N 6-148цс12). Аналізуючи наведені письмові матеріали справи, суд вважає, що позивачем доведено факт того, що вона та [PERSON] мешкали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом, мають спільних дітей, мали взаємні права та обов`язки з 17.02.2010 року по 17.12.2020 року, що підтверджує і відповідач [PERSON] . Згідно зі ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл.8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. За змістом ст.60 СК України належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається, крім іншого, і спільністю участі чоловіка, жінки коштами або працею в набутті майна. Виходячи з наведеного, для правильного застосування ст.74 СК України у системному зв`язку зі ст.60 СК України при вирішення спору щодо визнання майна спільною сумісною власністю, суд повинен установити джерело його набуття. Згідно із ч.4 ст.368 ЦК України, майно набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. З аналізу вказаних норм випливає, що майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею необхідно вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Відповідно, майно придбане в період спільного проживання визнається спільною сумісною власністю згідно з вимогами ст. 74 СК України. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Набуваючи у власність майно, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання цим майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 Сімейного кодексу України). За таких обставин, враховуючи визнання позову відповідачами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved