Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 30 квітня 2016 року і мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейні відносини з відповідачем не склалися і вони припинили спільне проживання з серпня 2021 року. Донька проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо і матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить суд припинити шлюб між нею та [PERSON] , оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння і подальше збереження шлюбу не має сенсу. Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати просить покласти на відповідача. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі. На позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися. До суду надійшло їх клопотання про розгляд справи без їх участі. Також до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача [PERSON] зазначила, що непорозуміння у родині [PERSON] почалися не з серпня 2021 року, а з лютого 2022 року. Зараз сторони мешкають окремо один від одного. З 28 березня 2022 року відповідач [PERSON] зарахований солдатом до ЗСУ і весь час перебування на службі він надсилав позивачці аліменти на утримання доньки [PERSON] , про що надав копії банківських чеків. Зауважила, що в позові [PERSON] просить припинити шлюб, а не розірвати його. У відзиві зазначено, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу між ним та позивачкою, а також він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його доходу, але просить суд врахувати письмові докази про сплату ним аліментів з травня по жовтень 2022 року. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійськ Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області на підставі актового запису № 120. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК) сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 21 СК шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Сторони проживають окремо, спільним побутом та господарством не пов`язані. Позивачка [PERSON] наполягає на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] надав свою згоду на це. Клопотань про надання строку для примирення від нього не надійшло, що свідчить про його небажання зберігати шлюб. Суд встановив, що сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю, цей факт відповідач не оспорює. Згідно зі ст.180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок батьків не залежить від місця проживання дитини, тому відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] у відзиві вказав, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів, а тому суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання доньки у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З позовом до суду [PERSON] звернулася 30 грудня 2021 року, а тому саме з цієї дати присуджуються аліменти. Щодо сплачених відповідачем сум на утримання доньки і їх врахування під час стягнення аліментів, то суд зазначає таке. Відповідно до ч.3 ст. 195 СК розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Частина третя статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Таким чином, врахування сум, сплачених боржником в рахунок аліментів, здійснюється виконавцем під час примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів. Відповідно до п)1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору у справах про стягнення аліментів, а тому згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачки про розірвання шлюбу, а відповідач визнав позовні вимоги в цій частині до початку розгляду справи, то з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивачки 50 відсотків сплаченого нею судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу, тобто у сумі 454 грн. Решта підлягає поверненню їй з державного бюджету.

Outcome: approved