Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 03.10.2022 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав громадянина Республіки Вірменія [PERSON] , [INFO] , та покладення на нього обов`язків: - заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання з постраждалою особою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , строком на 6 місяців; - заборонити [PERSON] наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання постраждалої особи [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та місця праці постраждалої особи [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , (ВАТ "ЕЛЕКТРОНМАШ"), строком на 6 місяців; - заборонити [PERSON] вести телефонні переговори з постраждалою особою [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 6 місяців; - заборонити [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її, та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, строком на 6 місяців. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2022 року провадження по справі відкрито. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просить їх задовольнити. При цьому заявник просить встановити припис протягом шести місяців. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог [PERSON] та просить в задоволенні заяви відмовити. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В заяві [PERSON] посилається на те, що з 19.08.2014 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . На теперішній час в Біляївському районному суді Одеської області перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу. Заявник [PERSON] з дітьми: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вказану квартиру заявник винаймає, оскільки через побоювання за власне життя та здоров`я та систематичне вчинення домашнього насильства [PERSON] , [PERSON] з дітьми були вимушені покинути житло, що знаходиться у власності [PERSON] . Поведінка чоловіка [PERSON] виражається в умисних діях фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого завдається шкода фізичному та психічному здоров`ю [PERSON] та дітей. Після побоїв, скандалів, сварок, переслідувань, образ та погроз з боку [PERSON] заявник [PERSON] не може вести нормальне життя, побоюється за власне здоров`я та здоров`я дітей. Через домашнє насильство [PERSON] з синами вимушені були покинути житло, але [PERSON] все одно не залишає їх у спокої, переслідує, дзвонить з незнайомих номерів. [PERSON] неодноразово зверталася з приводу вчинення домашнього насильства до правоохоронних органів, проте, на сьогоднішній день, це не дало жодного результату. [PERSON] не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 126 КК України внесені відомості щодо систематичного домашнього насильства. Заявник переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства з боку [PERSON] щодо неї та синів, а також настання тяжких наслідків для життя та здоров`я є дуже високою, і тому звертається до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи, вжиті поліцією та судом до кривдника, виявились неефективними та не захистили її та синів від фізичного та психологічного насильства. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні категорично заперечував, що застосовував до дружини насилля, напроти стверджував, що дружина та старший син налаштовані проти нього, що дружина зводить на нього наклеп, що в сім`ї є питання щодо спільних боргів. При цьому не виключав, що під час сварки міг не стриматись та взяти дружину за руки, але це він захищався. [PERSON] вказав, що дружина погано виховує дітей, в неї є психічні відхилення, що він витрачав кошти на її лікування, коли вона хворіла. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ В ході судового розгляду встановлено, що заявник [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 19.08.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. [PERSON] та [PERSON] мають двох дітей: -[PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 23.08.2014 року); -[PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане повторно 21.08.2014 року). На підтвердження заявлених вимог [PERSON] суду надано: - консультаційні висновки лікарів КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» від 22.07.2021 року за зверненнями [PERSON] та [PERSON] - Фотофіксація тілесних ушкоджень від 22.07.2021 року, 29.07.2022 року, 09.09.2022 року. - Довідка чергового лікаря цілодобового травматологічного пункту КНП «МЛ №5» ОМР від 02.08.2022 року за зверненням [PERSON] . Діагноз: забій лівого плеча, забій обличчя справа. - Талон-повідомлення єдиного обліку №19157 від 02.08.2022 року про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) [PERSON] . Постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області Бочарова А.І. від 16.06.2022 року у справі №509/1896/22 [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 170,00 грн. Постановою судді Овідіопольського районного суду Одеської області Кочко В.К. від 02.08.2022 року у справі №509/1918/22 визнано [PERSON] винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накладено на [PERSON] адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн. Судом досліджено лист начальника ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області №60.2-19157ЕО від 08.08.2022 року, яким повідомлено, що звернення [PERSON] , яке надійшло щодо сімейних сварок, зареєстровано до ЄО ІТС ІПНП відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 02.08.2022 року за №19157 уважно розглянуто. По суті розгляду звернення повідомлено, що з [PERSON] проведено профілактичну бесіду, а також відносно нього складено протокол по ст. 173-2 КУпАП, який направлено до Приморського суду м. Одеса для прийняття рішення по суті. 14.09.2022 року [PERSON] звернулась до Начальника ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності за домашнє насильство [PERSON] , який 09.09.2022 року вчинив домашнє насилля фізичного характеру щодо [PERSON] , вдаривши по голові, і домашнє насилля психологічного характеру щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який був присутній при побоях, які відбулися біля ТЦ «Епіцентр» по вул. Вільямса в м. Одеса. Зазначена заява прийнята та зареєстрована ст. інсп.-черговим капітаном поліції ВП №1 (м. Чорноморськ) ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Дмитрієвим С.О., що вбачається з Талону-повідомлення єдиного обліку №12303 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.09.2022 року. Судом досліджено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.09.2022 року, відповідно до якого в ЄРДР зареєстроване кримінальне провадження: 12022162160000691. 20.09.2022 року до ЧЧ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшла ухвала слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 126 КК України за скаргою [PERSON] щодо систематичного домашнього насилля. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Відповідно до п. 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. При цьому відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Окрім того, статтею 1 вказаного Закону визначено, що економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно з частиною 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У пункті 9 частини першої статті 1 згаданого Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] неодноразово зверталась до правоохоронних органів з приводу вчинення домашнього насильства чоловіком [PERSON] . На підставі викладеного суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці [PERSON] . В ході судового розгляду справи відповідач на підтвердження доводів того, що заявниця обмежує їх спілкування, зводить на нього наклеп, надав суду фототаблиці, в тому числі і з місця роботи заявниці. З даних фото вбачається, що на прохідній у охоронця наявне фото [PERSON] , як особи, якій заборонено прохід до приміщень установи. Заявник підтвердила дані факти та не заперечувала, що заінтересованій особі її керівництво не дозволяє з`являтися на робочому місці [PERSON] , оскільки він влаштовує сварки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. При цьому судом відхиляються заперечення [PERSON] щодо необхідності встановлення припису, оскільки вказані пояснення не обгрунтовані, не мотивовані, а факти систематичного насильства, здійсненого по відношенню до [PERSON] знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Промова заінтересованої особи стосувалась лише незгоди щодо виховання дітей, зведення на нього наклепу, що він п`яниця, та існування між подружжям майнових претинзій. Суд зазначає, що встановлення припису не обмежує прав заінтересованої особи, як батька дітей, оскільки вказані питання можуть бути вирішені належним чином шляхом звернення до відповідних органів.

Outcome: approved