Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

30.09.2022 року заявник [PERSON] , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , звернулася в суд із заявою про продовження на шість місяців строку дії обмежувального припису, який видано на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.03.2022 року у справі №396/595/22. В обґрунтування заяви зазначає що, вказаним рішенням її заяву про видачу обмежувального припису задоволено, видано обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] , визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього наступні обов`язки: заборонено [PERSON] перебування у місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонено [PERSON] наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання [PERSON] ; заборонено [PERSON] наближення на 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , в тому числі, але не обмежуючись цим: КЗ «Олександрійський медичний фаховий коледж»; заборонено [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонено [PERSON] ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Строк дії обмежувального припису - шість місяців, почав діяти з 30.03.2022 року по 30.09.2022 року включно. З листопада 2021 року вона перебуває на обліку Спеціалізованої служби первинного соціального психологічного консультування при Олександрійському міському центрі соціальних служб як особа, яка постраждала від домашнього насильства чи насильства за ознакою статі та отримує психологічні послуги після пережитих стресів. В кінці травня 2022 року, за сприяння Спеціалізованої служби первинного соціально-психологічного консультування та працівників Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, відбулось відібрання їх малолітньої доньки [PERSON] , від батька дитини, який відмовлявся самостійно передати дитину матері. 20.07.2022 року вона звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] та зняття її з попереднього місця реєстрації. Справа призначена до судового розгляду на 13.10.2022 року. Також на розгляді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Протягом терміну дії обмежувального припису на [PERSON] були покладені спеціальні заходи щодо обмеження його права на наближення до місця її проживання, в частині обмеження спілкування, ведення листування, телефонних переговорів, переслідування або контактування з заявником через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, однак не дивлячись на це протягом терміну дії обмежувального припису [PERSON] неодноразово порушував зазначене рішення суду. Наразі вона проживає та зареєстрована зі своєю малолітньою донькою [PERSON] в батьків за адресою: [ADDRESS] . Батько дитини висловлювався в її адресу та в адресу працівників Спеціалізованої служби первинного соціально-психологічного консультування з погрозами викрадення дитини після завершення терміну дії обмежувального припису та вивезення доньки за межі України в Республіку Вірменія, що і стало причиною звернення до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, яке наразі розглядається. Під час шлюбу [PERSON] по відношенню до заявника вів себе дуже агресивно, був постійно всім роздратований, застосовував до неї психологічне та моральне насильство, принижував, неодноразово завдавав їй тілесних побоїв. В січні 2022 року за її заявою сектор дізнання Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області відкрив кримінальне провадження відносно [PERSON] за фактом спричинення їй тілесних ушкоджень за ч. 1 ст. 125 КК України. Відомості були внесені в СРДР за № 12022121180000069 від 27.01.2022 року. Наразі досудове слідство даного кримінального провадження сектором дізнання Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області продовжується. Протягом липня-вересня 2022 року вона 4 (чотири) рази зверталась до Олександрійського ВП ГУНП України в Кіровоградській області із заявами про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за фактами вчинення «домашнього насильства», однак її звернення залишились поза увагою та без належної реакції з боку працівників Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області, які суб`єктивно розцінюють «домашнє насильство» як побутові сварки між подружжям. [PERSON] протягом терміну дії обмежувального припису надалі продовжує вчиняти до неї насильницькі дії, систематично погрожує їй в телефонному режимі, принижує та ображає нецензурною лайкою, вчиняє тиск, маніпуляції, здійснює переслідування та стеження в громадських місцях, які вона відвідує, також є факти втручання в життя її батьків. Вона побоюється ходити одна по вулицях міста в якому народилась та живе. В неї є побоювання, що випадки вчинення відносно неї домашнього насильства [PERSON] та фактів завдання їй тілесних ушкоджень можуть повторитись в майбутньому. Вона змушена звернутись до суду для забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення насильства щодо себе та просить продовжити дію обмежувального припису визначеного рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.03.2022 року по справі № 398/595/22 строком на шість місяців. Представник заявника [PERSON] адвокат Слободянюк П.В. надав заяву про розгляд справи у його та заявниці відсутність. Заявлені вимоги підтримують, просять задовольнити (а.с.29-31). Представник заінтересованої особи - Олександрійський міський центр соціальних служб в особі Спеціалізованої служби первинного соціального психологічного консультування Банковська Ю.С. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню (а.с. 32). Заінтересована особа [PERSON] , в порядку встановленому законом повідомлявся про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (а.с.24). Суд на підставі ст.ст.223, 350-5 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність вказаних осіб на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30.03.2022 року №396/595/22 (провадження №2-о/398/63/22 заяву [PERSON] про видачу обмежувального припису задоволено, видано обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] , визначено заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покладено на нього наступні обов`язки: заборонено [PERSON] перебування у місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонено [PERSON] наближатись на відстань 100 метрів до місця проживання [PERSON] ; заборонено [PERSON] наближення на 100 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] , в тому числі, але не обмежуючись цим: КЗ «Олександрійський медичний фаховий коледж»; заборонено [PERSON] особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонено [PERSON] ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (а.с.26-28). Строк дії обмежувального припису - шість місяців, почав діяти з 30.03.2022 року по 30.09.2022 року включно. Як вбачається із змісту заяви про продовження обмежувального припису [PERSON] продовжує вчиняти відносно [PERSON] насильницькі дії, систематично погрожує їй в телефонному режимі, принижує та ображає нецензурною лайкою, вчиняє тиск, маніпуляції, здійснює переслідування та стеження в громадських місцях, які вона відвідує. Заявниця побоюється ходити одна по вулицях міста в якому народилась та живе. В неї є побоювання, що випадки вчинення відносно неї домашнього насильства [PERSON] та фактів завдання їй тілесних ушкоджень можуть повторитись в майбутньому. З листопада 2021 року вона перебуває на обліку Спеціалізованої служби первинного соціального психологічного консультування при Олександрійському міському центрі соціальних служб як особа, яка постраждала від домашнього насильства чи насильства за ознакою статі та отримує психологічні послуги після пережитих стресів. В кінці травня 2022 року, за сприяння Спеціалізованої служби первинного соціально-психологічного консультування та працівників Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, відбулось відібрання їх малолітньої доньки [PERSON] , від батька дитини, який відмовлявся самостійно передати дитину матері. [PERSON] висловлював в присутності працівників Спеціалізованої служби первинного соціально-психологічного консультування погрозу викрадення дитини після завершення терміну дії обмежувального припису та вивезення доньки за межі України в Республіку Вірменія. 20.07.2022 року вона звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою про визначення місця проживання неповнолітньої дитини [PERSON] та зняття її з попереднього місця реєстрації. Справа призначена до судового розгляду на 13.10.2022 року. Також на розгляді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12022121180000069 від 27.01.2022 року, за заявою [PERSON] сектором дізнання Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області відкрито кримінальне провадження відносно [PERSON] за фактом спричинення [PERSON] тілесних ушкоджень за ч. 1 ст. 125 КК України. Наразі досудове слідство даного кримінального провадження сектором дізнання Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області продовжується. Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону передбачено, що кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», однією із засад запобігання та протидії домашньому насильству є гарантування постраждалим особам безпеки та основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на життя, свободу та особисту недоторканість, на повагу до приватного та сімейного життя, на справедливий суд, на правову допомогу, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до\~вимог п.2\~ч.1статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з вимогами ч. 3 \~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до вимог ч. 4\~статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-7 ЦПК України\~передбачена можливість продовження обмежувального припису за заявою особи, визначеною\~статтею 350-2 ЦПК України, судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою\~статті 350-6 цього Кодексу. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи вищевикладене, оскільки суду не надано доказів того, що підстави застосування обмежувального припису на теперішній час відпали, з огляду на складність ситуації та існування між [PERSON] та [PERSON] неприязних відносин, суд дійшов висновку про достатність доказів для продовження обмежувального припису з застосуванням заходів тимчасового обмеження визначених рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 березня 2022 року в цивільній справі № 398/595/22 на строк шість місяців. В іншій частині заявлених вимог відмовити. В силу частини 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial