Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

представник заявників адвокат Михайлов Д.О. звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини [PERSON] , який народилася [INFO] в м. Феодосія, АР Крим, Україна, від батьків: [PERSON] , [INFO] , громадянки України, та [PERSON] , [INFO] , громадянина України. В обґрунтування\~заяви зазначила,\~що 20\~жовтня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Феодосійського міського управління юстиції АРК, актовий запис № 495 (свідоцтво серії [NUMBER] ). [INFO] , перебуваючи у шлюбі, [PERSON] у пологовому будинку м. Феодосія народила дитину сина [PERSON] . При народженні дитини заявниці було видано виписний епікриз виданий 27.08.2016 та родовий сертифікат виданий 30.06.2016. Факт народження дитини було зареєстровано Феодосійським міським відділом запису актів цивільного стану, тобто органом на тимчасово окупованій території. У зв`язку з тим, що медичне свідоцтво про народження, отримано на території АР Крим зразка Російської Федерації є недійсним, а довідка про народження дитини видана компетентною установою України відсутня, на даний час батьки не можуть зареєструвати народження дитини в органах ДРАЦС України та отримати свідоцтво про народження дитини у відповідності до законодавства України, з метою забезпечення прав та інтересів дитини, яка є громадянином України, але народилася на території, яка є тимчасово окупованою, зокрема ввести дитину на не окуповану територію України, де оформити закордонні документи за виїзд дитини за кордон (закордонний паспорт). Заявники [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Михайлов Д.О. в судове засідання не з`явилися. В заяві представник заявників просив розглянути справу без їх участі. Представник заінтересованої особи Олександрівський відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Запоріжжі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомив. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши заяву, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини сьомої статті 19 ЦПК окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У пункті 5 частини другої статті 293 ЦПК зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 315 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно з частиною першою статті 317 ЦПК заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заявники [PERSON] , [PERSON] є подружжям, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.10.2012. Також, вони є громадянами України, що підтверджується копіями їх паспортів громадянина України. Відповідно до копій виписного епікризувід 27.08.2016, родового сертифіката, виданого 30.06.2016 ДБУОЗ РК «Феодосійський МЦ», Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.09.2016, виданого Феодосійським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [INFO] народився [PERSON] , місце народження: Російська Федерація, Республіка Крим, м. Феодосія. Батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , громадянин Російської Федерації, матір`ю [PERSON] , [INFO] , громадянка Російської Федерації. Відповідно до статей 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, згідно принципу 3 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитині має належати з його народження право на ім`я та громадянство. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Обов`язок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану частиною першою статті 144 СК України покладений на батьків. Відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (частина третя 3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження (абзац 1 частини четвертої). За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абзац 5 частини четвертої). Згідно з пунктами 1 та 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (далі Правила № 52/5) державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: (а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236; (б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; (в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; (г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; (ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Таким чином, документи, що підтверджують факт народження дитини заявників, які видані органами на тимчасово окупованій території України, відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та пункту 2 глави 1 розділу III Правил № 52/5 не є підставами для державної реєстрації народження дитини. Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Таким чином, документи, що підтверджують факт народження дитини заявників, які видані органами на тимчасово окупованій території Україні, є дійсними для підтвердження зазначеного факту. Згідно з абзацом 2 пункту 18 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Відповідно до частин першої та другої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Згідно з частиною першою статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Суд встановив, що [INFO] [PERSON] у м. Феодосія, Автономної Республіки Крим народила дитину чоловічої статі, батьком дитини є [PERSON] . З огляду на викладене та ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження дитини є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є батьки дитини та сама дитина, суд вважає що заявлені вимоги належить задовольнити, встановивши факт народження дитини чоловічої статі [PERSON] , [INFO] , місце народження - м. Феодосія, Автономна Республіка Крим, Україна, у матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, та батька [PERSON] , [INFO] , громадянина України.

Outcome: approved