Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 19.06.2015 року, який був зареєстрований Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в Одеській області, про що складено відповідний запис акту про укладання шлюбу №1127, та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.11.2021 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Під час сімейного життя з`ясувалося, що вони з відповідачкою мають різні погляди на життя, несумісність характерів, втратили почуття любові та поваги один до одного, сім`я розпалася та існує формально. З листопада 2021 року фактично проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Сторони проживають окремо , сумісного господарства не ведуть. У зв`язку з тим, що сім`я розпалася, [PERSON] змушений був звернутися до суду з відповідним позовом. У порядку авторозподілу від 01.12.2021 року головуючою суддею було визначено Суворову О.В. та передано на розгляд матеріали позову до судді. 17.01.2022 року на адресу суду від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява про стягнення аліментів на утримання дружини. 29.08.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява від позивача про розгляд справи за його відсутності, просить розірвати шлюб з [PERSON] 06.09.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON] адв. [PERSON] про відмову від зустрічної позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дружини , поданої 17.01.2022 року. 19.09.2022 року на адресу суду надійшла заява від представника відповідача [PERSON] адв. [PERSON] про розгляд справи без участі сторони, проти задоволення позовної заяви про розірвання шлюбу сторона не заперечує . Ухвалою суду від 04.10.2022 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини повернуто [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судове засідання 04.10.2022 року сторони не з`явились. Про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно. Надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечували. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення суду є 04.10.2022 року. Відповідно до ст.275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне . 19.06.2015 року сторони зареєстрували шлюб у Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в Одеській області, про що складено відповідний запис акту про укладання шлюбу № 1127 та видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23.11.2021 року (а.с.8) . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (повторне свідоцтво серії [NUMBER] , видане 23.11.2021 р.) (а.с.9). Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.63 Закону України «Про міжнародне приватне право» припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Сторони проживають\~окремо,\~не підтримують\~шлюбних відносин\~з листопада\~2021\~року та сумісного господарства не ведуть. Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. Відповідачка згодна з позовом. На час розгляду справи майнові вимоги будь -кого з сторін суду не пред`явлені. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між позивачем та відповідачкою неможливе. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв`язку з відсутністю вільної згоди позивачки на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв`язку з чим, є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст.112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved