Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

30 серпня 2022 року до суду надійшла позовна заява по даній справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 15.03.2021 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] укладено кредитний договір №002819251, відповідно до умов якого ТОВ «Качай гроші» надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10000 грн., а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. ТОВ «Качай гроші» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання за договором не виконала, у зв`язку з чим станом на 15.08.2022 року має заборгованість за договором в сумі 25964 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 9800 грн., заборгованість за відсотками - 16164 грн. 23.12.2021 року ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №23122021/2. Відповідно до умов договору факторингу, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Качай гроші», в тому числі і до відповідача [PERSON] , за кредитним договором №00-2819251 від 15.03.2021 року. Позивач звертався до відповідача з досудовою вимогою про погашення заборгованості, однак вказана заборгованість відповідачем погашена не була, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача вищевказану заборгованість в сумі 25964 грн. (з них: заборгованість за тілом кредиту - 9800 грн., заборгованість за відсотками - 16164 грн.) та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 грн. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, 06 вересня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. 05.10.2022 року від представника відповідача - адвоката Полякової В.В. до суду надійшов відзив на позов, в якому представник позивача зазначила, що відповідач [PERSON] вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного: - долучений до позовної заяви детальний розрахунок заборгованості від 23.12.2021 року не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості, оскільки з даного розрахунку взагалі неможливо встановити, на який картковий рахунок було нараховано кредитні кошти, які суми було сплачено за тілом кредиту, а які - за відсотками по кредиту. Розрахунок не містить відомостей, ким саме складено і коли , а також відсутні печатка та підпис особи, що його склала. Тому, на думку представника відповідача, вказаний розрахунок взагалі не підтверджує факту існування будь-яких відносин між відповідачкою та позивачем чи іншою особою. При цьому, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до п.62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Тому, виходячи із аналізу зазначених норм, вищевказаний детальний розрахунок заборгованості, який наданий позивачем, не може підтверджувати наявність кредитної заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку; - до матеріалів справи позивачем не долучено розрахунок заборгованості, підписаний та засвідчений ТОВ «Качай Гроші» згідно з договором факторингу, що, на думку представника відповідача, свідчить про те, що вказаний документ позивачу від ТОВ «Качай Гроші» не передавався, а тому у позивача відсутнє право вимоги до відповідача; - повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс» про здійснення транзакції 15.09.2021 року, на думку представника відповідача, не є документом первинної документації та не може підтвердити факт видачі кредиту; - повідомлення-вимога про продаж боргу не містить дати її складання, відсутній підпис уповноваженої особи, відсутня печатка, а також з неї не вбачається можливим встановити, в який спосіб вона була направлена відповідачу та відсутні підтвердження її отримання відповідачем, тоді як ,згідно із ст.18 Закону України «Про споживче кредитування» , кредитодавець, який відступив право вимоги за договором про споживчий кредит новому кредитору, зобов`язаний протягом 10 днів повідомити про це споживача. Разом з тим, належних доказів надіслання відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги саме ТОВ «Качай гроші» матеріали справи не містять; - щодо досудової вимоги від 04.07.2021 року за підписом представника позивача, то матеріали справи не містять та позивачем не доведено, що на адресу відповідача було надіслано вказану досудову вимогу та відповідач її отримала. При цьому, на думку представника позивача, за відсутністю факту направлення кредитором вимоги позичальнику про усунення порушень кредитного договору, суд може стягнути лише прострочену суму боргу; - що стосується договору факторингу, то до матеріалів справи позивачем долучено додатки до вказаного договору, а саме: витяг з реєстру боржників, в якому не зазначена валюта зобов`язання, а також міститься графа «залишок заборгованості по тілу, комісії, страховці» та зазначена сума 9800, тоді як кредитний договір з відповідачем не містить ніяких умов щодо сплати відповідачем комісії чи страховки, а тому не є належним доказом; акт приймання- передачі реєстру боржників від 23.12.2021 року за договором факторингу №23122021/2 від 23.12.2021 року, з якого неможливо встановити, що позивач набув статусу нового кредитора відносно відповідача [PERSON] за кредитним договором №00-2819251 від 15.03.2021 року, у зв`язку з чим не є належним та допустимим доказом; копія платіжного доручення не є документом первинної документації, у зв`язку з чим не може підтверджувати плату за договором факторингу, а окрім того, в ньому вказана сума 169495,45 грн., тоді як в акті-приймання передачі щодо кількості боржників 868 вказана загальна сума 8116142,45 грн. Також в зазначеному платіжному дорученні відсутні прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, що виписала доручення, підпис та печатка банку в графі «проведено банком, підпис банку». При цьому, навіть якщо вказана в платіжному дорученні сума і була фактично перерахована, то немає можливості підтвердити, що до вказаної суми входить і сума боргу за кредитним договором з відповідачем у розмірі 24964 грн. Тому, на думку представника відповідача, суд позбавлений можливості встановити, який саме порядок та які умови відступлення клієнтом факторові свого права вимоги до боржника [PERSON] передбачено договором факторингу, оскільки ні сам договір факторингу, ні додатки до нього цього не містять; - в порушення ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачу нараховано непропорційно велику суму компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) за невиконання зобов`язань за кредитним договором; - як вбачається з детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-2819251 від 15.03.2021 року, відповідачкою [PERSON] станом на 16.06.2021 року було внесено 10531 грн. Факт оплати також підтверджується. З цих підстав представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити повністю та стягнути на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 13.10.2022 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що вважає аргументи у відзиві на позовну заяву безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання, а саме: - що стосується аргументів представника відповідача стосовно розрахунку заборгованості, який, на думку представника відповідача, не підтверджує факту існування будь-яких відносин між відповідачкою та позивачем, представник позивача зазначив, що розрахунок заборгованості - це письмовий документ, який підтверджує суму боргу, а також рух коштів по рахунку. У свою чергу ,доказами, які доводять існування між сторонами договірних зобов`язань, є надані позивачем копія кредитного договору, копія анкети-заяви на отримання кредиту, які підписані електронним цифровим підписом сторін, а також копія довідки про ідентифікацію, яка підтверджує накладення електронного цифрового підпису саме [PERSON] . При цьому, розрахунок заборгованості містить відомості щодо позичальника та номер і дату кредитного договору, що є достатнім аби ідентифікувати його як такий, що підтверджує суму боргу саме по цьому кредитному договору. Посилання на те, що розрахунок заборгованості не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку безпідставне, оскільки судова практика (Постанова Верховного Суду від 17.12.2020 року по справі №278/2177/15-ц) свідчить про те, що розрахунок заборгованості може бути належним доказом існування боргу лише у взаємозв`язку з іншими доказами, зокрема ,позивачем було надано такий доказ, а саме повідомлення про успішне перерахування коштів 15.03.2021 року, яке містить усі необхідні реквізити первинного документу згідно з вимогами п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а отже, на думку представника позивача, може вважатися первинним документом; - щодо повідомлення вимоги про продаж боргу, то згідно зі ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Проте відповідач не виконала взяте на себе зобов`язання ні перед первісним кредитором ТОВ «Качай гроші», ні перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». У той же час ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» дотрималася положення Закону України «Про споживче кредитування» та відповідачу було надіслано повідомлення-вимогу, де зазначено про заміну кредитора; - щодо досудової вимоги, то на підтвердження її надіслання представником позивача та отримання її відповідачем до матеріалів справи долучено список поштових відправлень, в якому за номером 7900068812646 значиться відправлення відповідачу, яке згідно пошуку поштових відправлень Укрпошти вручене відповідачу 09.07.2022 року. Натомість відповідач не вчинила жодних дій, аби належним чином виконати взяте на себе зобов`язання; - щодо посилань представника відповідача на відсутність належних доказів відступлення вимог та сумніву стосовно факту купівлі позивачем права вимоги за кредитним договором з відповідачем, то представник позивача не погоджується з зазначеними посиланнями. По-перше у договорі факторингу у п.3.1 у розділі «Розрахунки сторін» зазначена сума 169495,15 грн ,так само як і у платіжному дорученні №61624. По-друге, жодна із сторін не оспорювала договір факторингу і цей договір виконаний сторонами повністю; - відповідачка вважає, що умови договору є несправедливими та включають непропорційно велику суму компенсації, однак перед укладенням кредитного договору відповідачу надавалася можливість ознайомитися з усіма умовами цього договору, в тому числі і з розміром відсоткової ставки, тому ,укладаючи договір, відповідач мала змогу проаналізувати наслідки його укладення. При цьому, про визнання відповідачкою свого зобов`язання свідчать внесені нею платежі, які можна відслідкувати у наданому позивачем розрахунку заборгованості. З іншими аргументами представника відповідача представник позивача не погоджується та вважає, що докази, додані до матеріалів справи, є достатніми для вирішення справи по суті, у зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, 19.10.2022 року від представника відповідача до суду надійшла «Заява в порядку статті 263 ЦПКУ», в якій представник відповідача просила відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при ухваленні рішення врахувати Постанови Верховного Суду та зазначила, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у Постанові від 28.08.2019 року у справі №910/5381/18 зробив наступний висновок: «Згідно з вимогами статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Аналогічні висновки сформульовано у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.05.2021 року у справі №911/3217/15, у постанові Верховного Суду від 24.06.2020 року у справі №913/84314, де суд касаційної інстанції також зауважив, що частина 2 статті 517 ЦК України у першу чергу спрямована на захист майнового права боржника, який не зобов`язаний виконувати свого обов`язку до тих пір, поки не пересвідчиться, що виконуватиме його належному кредиторові. З урахуванням зазначеного, представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Крім того, 19.10.2022 року від представника відповідача до суду надійшла заява про те, що остаточний розрахунок понесених відповідачем судових витрат та докази їх понесення буде надано протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення з доказами їх направлення позивачеві. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві, письмовому клопотанні та відповіді на відзив просив розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі /а.с.2-5, 47, 87-89/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Представники відповідача адвокати Полякова В.В. та Селезень С.В. заперечували проти задоволення позову з підстав, зазначених у відзиві на позов. При цьому зазначили, що відповідач договір визнавала та сплатила за ними близько 10000 грн. Факт отримання відповідачем кредиту на суму 10000 грн. у кредитора «Качай гроші» вони не заперечують, але позивач не довів належними доказами, що існує заборгованість саме перед ним. Крім того, вони зазначили, що перебувають з відповідачем у різних містах, тому розрахунок витрат на професійну правничу допомогу не в змозі надати до судових дебатів, що пов`язано з поштовим пересиланням вказаного документу, з яким відповідач має ознайомитись та підписати. Заслухавши представників відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Розділом 4 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші» (далі в тексті - Правила) встановлено порядок укладення кредитного договору. Зокрема, договір укладається сторонами дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, в результаті чого, відповідно до положень п.п.1, 5, 7 ч.11 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», у Сторін Договору виникають цивільні права та обов`язки. Договір укладається шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір про видачу Кредиту в електронній формі та його підписання сторонами накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі згідно ст.5 Закону України «Про електронну комерцію» (п.4.1.4 Правил). Згідно з п.4.1.5 Правил, укладення договору здійснюється в інформаційно-телекомунікаційній системі покроково, шляхом проходження обов`язкових етапів: - вибір фінансової послуги, в якій Споживач зацікавлений, за доступними параметрами; - ідентифікація Споживача шляхом надання Товариству інформації та персональних даних, які необхідні для Верифікації та укладення правочину (сторінка в інформаційно-телекомунікаційній системі, яку споживач заповнює самостійно і несе відповідальність за повноту, точність і достовірність наданих ним даних); - під час етапу реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі, Споживач підтверджує, що ознайомився зі змістом Правил, приймає їх в повному обсязі, а також отримав вичерпну інформацію про послугу. Результатом цього етапу є створення Особистого кабінету - розділу на сайті кредитодавця, який є частиною облікової реєструючої системи Товариства, до якого цій особі тимчасово надається цілодобовий захищений доступ. Заявник користується в наступному створеним Особистим кабінетом без обмеження кількості разів, у тому числі для укладення договорів з Товариством; - розміщення оферти у вигляді інформації та згенерованого за обраними заявником параметрами змісту Договору кредиту із істотними умовами і реквізитами, що передбачені законодавством, та надання її Заявнику для вивчення і прийняття рішення. Заявнику надається можливість обрати варіант згоди прийняти пропозицію укласти Договір або відмовитися від цієї Оферти; - прийняття Оферти. Після ознайомлення заявника з Офертою, він має право акцептувати Оферту для подальшого отримання кредитних коштів. Для цього Заявник переходить на сторінку акцептування Оферти та має ввести у відповідне поле одноразовий електронний ідентифікатор в форматі алфавітно-цифрової послідовності, який надсилається в смс-повідомленні на його особистий контактний номер мобільного телефону, зазначений під час реєстрації. Прийняття заявником Оферти (Акцепт) та підписання ним Електронного договору здійснюється шляхом надсилання електронного повідомлення, в електронній формі, про прийняття (акцепт) пропозиції, яка розміщена в цьому розділі. Підписанням Електронного договору Одноразовим ідентифікатором заявник засвідчує, що його акцепт є повним та безумовним, тобто він погоджується з усіма без виключення умовами. Після підписання Заявником Електронного договору формується Одноразовий ідентифікатор підпису Товариства, який є результатом обробки даних, наданих Заявником (Верифікації), та послідовності підтвердження погодження усіх етапів укладення Електронного договору в Інформаційно-телекомунікаційній системі. Сформовані таким чином підписи накладаються на Електронний договір. Договір зберігається в електронному вигляді в Особистому кабінеті Позичальника. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст.639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ст.3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. За змістом ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Як вбачається з положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію"). Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему Кредитора можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразовим ідентифікатором та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Частиною 1 ст.204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 15.03.2021 року між ТОВ «Качай гроші» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №00-2819251 (далі в тексті - Договір), в електронній формі шляхом реєстрації відповідача на Сайті Товариства в особистому кабінеті, за умови ідентифікації/верифікації позичальника та використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, оформлення анкети-заяви на сайті Товариства, згідно якого відповідач отримала кредит в розмірі 10000 грн. строком на 5 днів /а.с.6-7, 11/. Згідно з довідкою про ідентифікацію, [PERSON] , з якою укладено договір №00-2819251 від 15.03.2021 року, ідентифікована ТОВ «Качай гроші». Акцепт договору позичальником підписано аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора: 9780F, відправленого 15.03.2021 року о 18:27:00 год. на номер телефону [NUMBER] /а.с.15/. Згідно з п.1.3 Договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 20.03.2021 року або в іншу дату, що визначається після автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому п.п.1.3.1-1.3.3 цього Договору. Строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених у п.1.3 цього Договору, у випадку, якщо по день повернення (включно) Позичальник здійснив оплату заборгованості по Договору на суму не меншу суми процентів, що розраховані, виходячи з кількості днів, що встановлені в п.1.3 Договору та передували (поспіль) Дню повернення кредиту (включно) (п.1.3.1 Договору). У випадку, якщо строк дії кредиту закінчився та не відбулася його чергова пролонгація, строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п.1.3 цього Договору в дату здійснення Позичальником оплати в повному обсязі заборгованості за процентами, що передбачені цим Договором та сплати неустойки (пені та штрафу) в залежності від кількості днів прострочення сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом (п.1.3.2 Договору). Загальна кількість пролонгацій, що передбачені в п.п.1.3.1-1.3.2 Договору протягом всього строку дії договору не може перевищувати 10 разів. Після кожної пролонгації строку дії кредиту, День повернення кредиту зазначається в Особистому кабінеті за наявності письмової вимоги Позичальника. Згідно з п.1.4 договору, процентна ставка за користування кредитом складає 1,71% в день (615,60% річних) - стандартна процентна ставка. Сторони вирішили, що нарахування процентів за користування Кредитом за стандартною процентною ставкою здійснюється з 1 дня отримання кредиту, але не більше, ніж до 90 дня прострочення і застосовується відповідно до умов п.6.3 Договору. Кошти кредиту надаються в безготівковій формі шляхом їх перерахування Кредитодавцем зі свого поточного рахунку в сумі 10000 грн. на карту позичальника № [NUMBER] . Сума кредиту перераховується Кредитодавцем протягом 3 банківських днів з моменту (дати) укладення цього Договору (п.п.2.2, 2.3 Договору). Згідно з повідомленням ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс», 15.03.2021 року через ТОВ «Фінансова Компанія «Сан-Райз Фінанс» було проведене успішне перерахування коштів на сайті https://kachay.com.ua/ на суму 10000 грн. на картку [PERSON] № [NUMBER] , з призначенням платежу: видача кредиту на суму 10000 грн., кредитний договір №00-2819251 /а.с.12/. При цьому, факт укладення Кредитного договору з ТОВ «Качай гроші» та факт отримання кредитних коштів в сумі 10000 грн. відповідачем не оспорюється, що підтверджено в судовому засіданні представниками відповідача. Згідно наданого позивачем Детального розрахунку заборгованості, позивач вважає, що станом на 23.12.2021 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором №00-2819251 від 15.03.2021 року складає 25964 грн., з них: заборгованість тілом кредиту - 9800 грн.; заборгованість за відсотками - 16164 грн. /а.с.13-14/. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.4.3 Договору, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Як вбачається з графіку платежів, який є невід`ємною частиною договору, відповідач зобов`язалася погасити суму позики - 10000 грн. та відсотки за користування позикою - в сумі 855 грн. не пізніше 20.03.2021 року /а.с.8/. Тобто сторони погодили розмір відсотків в межах строку кредитування в сумі 855 грн. При цьому, ст.6.3 Договору встановлено, що у разі порушення Позичальником строків виконання зобов`язань за Договором: - протягом пільгового періоду, а саме з 1 по 3 день прострочення виконання зобов`язань Позичальника, нарахування процентів не здійснюється; - з 4 дня прострочення заборгованості Кредитор визнає заборгованість за Кредитом проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою. Згідно з п.1.8 Договору, строк кредиту, встановлений п.1.3 цього Договору, може бути продовжений за бажанням Позичальника та за умови оплати Позичальником процентів, нарахованих на початкову суму заборгованості за кредитом, станом на дату, коли відбувається продовження строку кредиту. Процентна ставка за користування кредитом з дати, коли відбувається продовження Строку кредиту, становить 1,62% на день. Таким чином, у договорі позики сторонами узгоджено порядок продовження строку кредиту та нарахування процентів після закінчення встановленого п.1.3 Договору 5-тиденного строку кредитування. Відповідно до п.1.5 Договору, цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Як вбачається з детального розрахунку заборгованості, який, зокрема, містить інформацію про надходження коштів на погашення заборгованості, нарахування відсотків, пролонгацію строку кредиту. 20.03.2021 року, тобто в день повернення кредиту, визначений п.1.3 договору на погашення тіла кредиту надійшло 200 грн., у зв`язку з чим розмір тіла кредиту зменшився з 10000 грн. до 9800 грн. і саме виходячи з вказаної суми тіла кредиту здійснена пролонгація договору. Крім того, у період з 20.03.2021 року по 11.06.2021 року на погашення заборгованості відповідачем вносилися платежі та всього внесено (без урахування вищевказаних 200 грн., за рахунок яких зменшилось тіло кредиту) - 10431 грн., а строк кредиту щоразу продовжувався згідно з умовами договору /а.с.13-15/. З урахуванням обставин справи, оскільки розмір кредиту після пролонгації договору складає 9800 грн., а розмір нарахованих відсотків згідно з умовами договору (615,60 % річних) склав 16164 грн., то суд приходить до висновку, що визначений ТОВ «Качай гроші» в кредитному договорі розмір процентів є непропорційно великою сумою компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості кредиту) та не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Така позиція суду узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі №132/1006/19. При цьому, оскільки вказаний Кредитний договір відповідачем не оспорювався, то в межах даної справи суд не має правових підстав для вирішення питання щодо визнання пункту договору, яким визначено відсоткову ставку за кредитом, недійсним, однак виходячи із засад розумності та справедливості, суд вважає, що Кредитодавець мав право нарахувати відсотки за кредитом за весь час користування кредитом в межах 50% від розміру кредиту, що складає 4900 грн. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який міг бути нарахований відповідачу після пролонгації договору 20.03.2021 року, склав 14700 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту - 9800 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 4900 грн. Разом з тим, з врахуванням здійснених відповідачем платежів у період з 20.03.2021 року по 11.06.2021 року (за виключенням 200 грн., за рахунок яких зменшилось тіло кредиту) на загальну суму 10431 грн., залишок розміру заборгованості відповідача за кредитним договором склав 4269 грн. (14700 грн. - 10431 грн.), що є заборгованістю за тілом кредиту. За договором факторингу №23122021/2, укладеним 23.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Качай гроші», ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до боржників ТОВ «Качай гроші», включно і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №00-2819251 від 15.03.2021 року. Зазначене підтверджено копією вказаного договору факторингу, Витягом з Реєстру боржників до вказаного договору факторингу та актом приймання-передачі Реєстру боржників до вказаного договору факторингу, а також платіжним дорученням №61624 від 24.12.2021 року про перерахування ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на розрахунковий рахунок ТОВ «Качай гроші» плати за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №23122021/2 від 23.12.2021 року /а.с.24-26, 27, 28, 29/. На виконання п.4.4.1 Договору факторингу, позивачем відповідачу направлялося письмове повідомлення-вимога про відступлення ТОВ «Качай гроші» на користь позивача права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором та необхідність сплатити заборгованість в сумі 36203,46 грн. на рахунок позивача /а.с.15/. Згідно зі ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). П.1 ч.1 ст.512, ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач, як новий кредитор за вищевказаним кредитним договором, набув право вимоги до відповідача за кредитним договором №00-2819251 від 15.03.2021 року, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути залишок заборгованості відповідача за кредитним договором в сумі 4269 грн., що є заборгованістю за тілом кредиту, частково задовольнивши позовні вимоги. В іншій частині позовних вимог позивачу слід відмовити. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Так, враховуючи, що позов задоволено на 16,44% (4269 : 25964 х 100%), то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача складає 407,88 грн. (2481 грн. х 16,44%). Посилання представника відповідача на те, що долучений до позовної заяви детальний розрахунок заборгованості від 23.12.2021 року не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру заборгованості, через те, що з даного розрахунку неможливо встановити, на який картковий рахунок було нараховано кредитні кошти, не можуть бути прийнятими судом до уваги, так як вказаний розрахунок містить інформацію щодо укладеного кредитного договору: номер, дату кредитного договору, прізвище позичальника, розміру наданого кредиту, а доказом існування договірних відносин за кредитним договором є не розрахунок заборгованості, а належним чином укладений безпосередньо кредитний договір, що було судом встановлено в ході розгляду справи. Що стосується посилань на відсутність підпису особи, якою було складено вказаний розрахунок, а також на недолучення позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості, підписаного та засвідченого ТОВ «Качай Гроші» згідно з договором факторингу, що, на думку представника відповідача, свідчить про те, що вказаний документ позивачу від ТОВ «Качай Гроші» не передавався, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право вимоги до відповідача, слід зазначити, що детальний розрахунок заборгованості є складовою частиною пакету документів (разом з кредитним договором, графіком платежів, паспортом споживчого кредиту, анкетою-заявою на отримання кредиту, повідомленням про перерахування коштів, довідкою про ідентифікацію, правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай гроші»), які на виконання договору факторингу були передані первісним кредитором позивачу в прошитому вигляді з підписом директора ТОВ «Качай гроші» на звороті вказаного пакету та засвідченням печаткою /зворот а.с.23/. При цьому, відомості, наявні в зазначеному розрахунку, представниками відповідача не оспорюються та вказаний розрахунок підтверджує інформацію представників відповідача про здійснення відповідачем платежів на погашення заборгованості. Посилання представника відповідача на те, що повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс» про здійснення транзакції 15.09.2021 року, не є документом первинної документації та не може підтвердити факт видачі кредиту, також не приймаються судом, оскільки, як повідомили в судовому засіданні представники позивача, факт укладення кредитного договору та факт отримання коштів за вказаним договором відповідач не оспорює. Що стосується неналежного, на думку представника відповідача, оформлення повідомлення-вимоги про продаж боргу, відсутності належних доказів надіслання відповідачу повідомлення про відступлення права вимоги саме ТОВ «Качай гроші», а не позивачем, то за умовами п.п.4.2 договору факторингу, ТОВ «Качай гроші» зобов`язаний повідомити боржників про відступлення права вимоги, шляхом надіслання повідомлення на електронну пошту боржників, яка була ними зазначена при отриманні кредиту, а також шляхом розміщення повідомлення в особистому кабінеті боржника, тому, перевіривши особистий кабінет, позичальник мала змогу отримати інформацію про відступлення права вимоги за кредитним договором. При цьому, згідно зі ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Проте відповідач не виконала взяте на себе зобов`язання ні перед первісним кредитором ТОВ «Качай гроші», ні перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Щодо недоведення, на думку представника відповідача, факту надіслання позивачем відповідачу досудової вимоги про усунення порушень кредитного договору, у зв`язку з чим, представник відповідача вважає, що суд може стягнути лише прострочену суму боргу, то законом не передбачено обов`язкове досудове врегулювання спору в кредитних правовідносинах. При цьому, позивачем заявлена до стягнення лише прострочена заборгованість відповідача. Також суд відхиляє посилання представника відповідача на відсутність належних доказів відступлення вимог та сумніву стосовно факту купівлі позивачем права вимоги за кредитним договором з відповідачем, так як до матеріалів справи позивачем долучено договір факторингу з усіма необхідними додатками, який ніким не оспорений та виконаний сторонами. При цьому, у договорі факторингу, як у розділі «Визначення термінів та тлумачення», так і в п.3.1 розділу «Розрахунки сторін», сумою фінансування (платою за відступлення права вимоги) зазначена сума 169495,15 грн., яка була перерахована позивачем на рахунок ТОВ «Качай гроші» згідно з платіжним дорученням №61624 від 24.12.2021 року. Поряд із цим, слід зауважити, що плата за відступлення права вимоги не є загальною сумою заборгованості 868 боржників за кредитними договорами, яка зазначена в акті приймання-передачі в розмірі 8116162,45 грн. Що стосується інших аргументів представника відповідача щодо наданих представником позивача доказів, то Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року). Тому суд не вбачає необхідності аргументувати вищезазначені аргументи, виходячи із їх несуттєвості та малозначності для цієї конкретної справи.

Outcome: partial