Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

У грудні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ»), державного реєстратора Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова І. В. (далі - державний реєстратор Іванов І. В.), третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу\~Чужовська Н. Ю., про визнання недійсним іпотечного договору, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відновлення реєстрації права власності. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 06 червня 2008 року між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та [PERSON] укладений кредитний договір № 6155396, із метою забезпечення якого 06 червня 2008 року між банком та [PERSON] укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю., відповідно до умов якого іпотекодавець [PERSON] передала іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] . Державним реєстратором Івановим І. В. 01 грудня 2017 року зареєстровано право власності на квартиру, загальною площею 62,4 кв. м, житловою - 36,7 кв. м, за\~\~ПАТ «ПУМБ». Підставою виникнення права власності зазначено: іпотечний договір, серія номер: 2340, виданий 06 червня 2008, видавник: ПАТ «ПУМБ». Під час\~укладання спірного\~іпотечного договору\~право користування\~квартирою належало\~малолітнім дітям\~іпотекодавця: [PERSON] , 1999 року народження, та [PERSON] , 2007 року народження. При цьому, здійснення реєстраційних дій відбулося з численними порушеннями законодавства за відсутності необхідних документів та правових підстав. На час звернення із заявою до державного реєстратора ПАТ «ПУМБ» втратив право задовольнити свої вимоги за зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки спливла позовна давність. Реєстрація права власності на спірну квартиру за ПАТ «ПУМБ» має наслідком позбавлення її та членів її сім`ї житла. Посилаючись на викладене, [PERSON] , з урахуванням уточнених вимог, просила\~визнати недійсним з моменту укладення іпотечний договір від 06 червня 2008 року, укладений між ЗАТ «ПУМБ», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та\~ [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н. Ю., зареєстрований у реєстрі за\~ № 2340 та договір про зміни від 18 серпня 2009 року № 1 за реєстровим № 2700; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Іванова І. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний\~\~№ 38457099 від 01 грудня 2017 року, про державну реєстрацію за ПАТ «ПУМБ» права власності на квартиру, загальною площею 62,4 кв. м, житловою - 36,7 кв. м, за адресою: [ADDRESS] ; відновити становище, яке існувало раніше, а саме: відновити реєстрацію права власності на квартиру за суб`єктом \~ [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 червня 2019 року позов\~ [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», Державного реєстратора Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Наталія Юріївна про визнання недійсним іпотечного договору, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, відновлення реєстрації права власності - задоволено. Постановою Одеського апеляційного суду від 08 червня 2021 року рішення суду першої інстанції скасовано, та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову [PERSON] . Постановою Верховного Суду, Першої судової палати Касаційного цивільного суду, від 10 листопада 2021 року касаційну скаргу представника\~ [PERSON] \~адвоката Івкової Л.В. задоволено частково. Рішення Київського районного суду м.Одеси від 19 червня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 червня 2021 року в частині вирішення вимог [PERSON] \~до Публічного акціонерного товариства «Перший УкраїнськийМіжнародний Банк», державного реєстратора Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Наталія Юріївна, про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію\~речових\~прав на нерухоме майно, відновлення реєстрації права власності - скасовано та\~передано\~справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. Постанову Одеського апеляційного суду від 08 червня 2021 року в частині відмови у задоволенні вимог [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», державного реєстратора Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванова Ігоря Володимировича, третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Наталія Юріївна, про визнання недійсним іпотечного договору, залишено без змін. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу зазначена справа передана судді Коваленко О.Б. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду. В судове засідання представник позивача [PERSON] - адвокат Івкова Л.В. надала письмові пояснення та заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» до судового засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Матеріали справи містять відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позовні вимоги не визнав та просить в задоволенні позову відмовити. Державний реєстратор Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області Іванов І. В. до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Чужовська Н. Ю.\~до судового засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Матеріали справи містять письмове повідомлення приватного нотаріуса про неможливість особисто приймати участь у судових засіданнях з проханням розглянути дану справу за відсутності третьої особи. Відповідно до ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. 06 червня 2008 року між ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 6155396, за яким Банк надав позичальнику кредит у розмірі 135 360,00 доларів США, зі сплатою процентів користування кредитом у розмірі - 14,49% річних, строк повернення кредиту - до червня 2018 року (т.1 а.с.14-20). З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 06 червня 2008 року між Банком, як іпотекодержателем, та [PERSON] , як іпотекодавцем, був укладений іпотечний договір, посвідчений приватнім нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., зареєстрований в реєстрі за № 2340 (договір про зміни № 1 від 18 серпня 2009 року за реєстровим номером 2700), відповідно до умов якого іпотекодавець [PERSON] передала іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно: квартиру під [ADDRESS] (т.1 а.с.61-72). Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 березня 2014 року позов ПАТ «ПУМБ» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено повністю та стягнуто, у солідарному порядку, з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором № 6155239 від 06 червня 2008 року та договором поруки №6156915 від 06 червня 2008 року, станом на 19 грудня 2013 року, у загальному розмірі 139 593,40 доларів США, що по курсу НБУ на час розгляду справи становило 2 284 922 грн. (т.1 а.с.102-104). 01\~грудня 2017\~року державним\~реєстратором Крижанівської\~сільської ради\~Лиманського району\~Одеської області\~Івановим Ігорем\~Володимировичем право\~власності на\~іпотечне майно\~-\~3-кімнатну\~квартиру,\~загальною площею\~62,4\~кв.м.,\~житловою площею\~36,7\~кв.м.,\~розташовану за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~,\~було зареєстровано\~за Публічним\~акціонерним товариством\~«Перший Український\~Міжнародний Банк»,\~що підтверджується\~інформацією з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно.\~Підставою виникнення\~права власності\~зазначено:\~іпотечний договір,\~серія номер:\~2340,\~виданий 06\~червня 2008\~року,\~видавник:\~Публічне акціонерне\~товариство «Перший\~Український Міжнародний\~Банк».\~За результатом\~розгляду поданих\~документів,\~державний реєстратор\~Крижанівської сільської\~ради Лиманського\~району Одеської\~області Іванов\~Ігор Володимирович\~прийняв рішення\~про державну\~реєстрацію прав\~та їх\~обтяжень (з\~відкриттям розділу),\~індексний №\~38457099\~від 01\~грудня 2017\~року (т.1\~а.с.27-30). Позивач [PERSON] зазначає, що державна реєстрація права власності на квартиру за ПАТ «ПУМБ» здійснена з порушенням вимог законодавства, а саме: її як іпотекодавця у порядку статті 35 Закону України «Про іпотеку» не повідомлено про звернення стягнення на предмет іпотеки; іпотечний договір не є підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно та їх обтяжень, оскільки для цього необхідно укласти окремий договір, вона не надавала згоди на відчуження квартири;\~ у порушення статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено за наявності обтяження - арешту нерухомого майна; предмет іпотеки підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами\~ст. 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України\~визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та таке інше. Ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» є три різні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки: рішення суду, виконавчий напис нотаріуса та договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно із ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Відповідно до положень\~ст. 36 Закону країни «Про іпотеку»\~сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Положеннями ст.37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Право власності іпотекодержателя на предмет іпотеки виникає з моменту державної реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя чи відповідного застереження в іпотечному договорі. Процедура державної реєстрації прав та перелік документів, необхідних для її проведення визначені Порядком № 1127, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. Відповідно до п.61 Порядку № 1127, для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Судом досліджено Реєстраційну справу №1424094551101 на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] ( т.1 а.с.150-190). З картки прийому заяви № 105775695 від 30.11.2017 року вбачається, що Публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний Банк» до заяви про реєстрацію права власності на предмет іпотеки було подано: кредитний договір, серія та номер 6155396; іпотечний договір, серія та номер 2700; вимога про прийняття предмету іпотеки у свою власність, серія та номер 44100/95 та 44100/96. Відповідно до п. 4.1 іпотечного договору від 06 червня 2008 року, іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання основного зобов`язання; у разі невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове виконання основного зобов`язання, зробленої на підставі закону, кредитного договору чи цього договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється згідно з п. 4.2 іпотечного договору, за рішенням суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; шляхом позасудового врегулювання у відповідності до передбачених цим договором застережень про задоволення вимог іпотекодержателя. Пунктом 4.7.1 іпотечного договору визначено, що у разі виникнення у іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель може прийняти рішення про прийняття предмету іпотеки у свою власність, про що письмово повідомляє іпотекодавця. В зазначеному повідомленні має міститися: підстави звернення стягнення на предмет іпотеки, ціна, за якою предмет іпотеки переходить у власніть іпотекодержателя, суть та розмір вимог за основним зобов`язанням та вимог щодо витрат іпотекодержателя, передбачених цим договором, які припиняються в результаті переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки. У вимозі 44100/96 від 03.03.2016 року, що адресована на ім`я [PERSON] , Банк повідомляє про порушення Боржником зобов`язання за іпотечним договором № 2339 від 06.06.2008 року, предметом іпотеки зазначено земельну ділянку, цільове призначення-для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,06 га, за адресою: [ADDRESS] . Вимоги про порушення зобов`язання, забезпеченного іпотечним договором № 2700 та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру за адресою: [ADDRESS] матеріали реєстраційної справи не містять. Таким чином, наявними у справі письмовими доказами підтверджено, що в порушення п.61 Порядку № 1127 до заяви про реєстрацію права власності на предмет іпотеки на підставі іпотечного застереження відповідачем ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» не було подано вимоги про усунення порушення з попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки та документ, що підтверджує завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя. У пункті 3 частини першої\~статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~передбачено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам Закону. Таким чином, суд приходить до висновку, що у державного реєстратора не було підстав реєструвати за іпотекодержателем право власності на предмет іпотеки - квартиру, на підставі іпотечного договору, серія та номер 2700, оскільки до заяви було подано вимогу про попередження звернути стягнення на предмет іпотеки за іншим іпотечним договором, серія та номер 2339, іншим предметом іпотеки земельна ділянка. Це відповідає\~правовому висновку\~Великої Палати\~Верховного Суду\~у постанові\~№ 638/20000/16-ц\~від 24.04.2019\~року: для того, щоб звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом перереєстрації права власності іпотекодержатель повинен направити позичальнику та іпотекодавцю вимогу про порушення умов кредитного договору та договору іпотеки. Самому реєстратору кредитор подає докази спливу тридцятиденного строку вручення такої вимоги. Якщо у іпотекодержателя відсутні докази отримання повідомлень та спливу зазначеного строку, то реєстратор не має права здійснити реєстрацію права власності за кредитором. Крім того, судом встановлено, що на час прийняття рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки щодо квартири [ADDRESS] було зареєстровано обтяження: арешт на підставі ухвали Суворовського районного суду м.Одеси від 14.11.2011 року, справа № 2-2834/11 та арешт на підставі постанови другого Київського відділу ДВС ВП и №32924688 від 05.04.2012 року. Згідно з п. 5 ст. 24\~Закону України\~ «Про\~державну реєстрацію\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~їх обтяжень»\~ \~ у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заяву про державну реєстрацію прав, пов`язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. Пунктом 15 \~ Порядку № 1127 передбачено, що під час розгляду заяви і документів, що додаються до неї, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема щодо наявності обтяжень на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до закону. Викладене свідчить про те, що державний реєстратор при наявності зареєстрованих обтяжень спірного майна не мав права здійснювати реєстраційних дій пока таке обтяження не буде зняте. Такий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.04.2019 року у справі № 755/5072/17. Суд погоджується з доводами позивача, що на момент укладення договору іпотеки діючим законодавством було\~прямо передбачено, що правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, є Договір про задоволення вимог\~іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Оскільки Іпотечний договір був укладений Сторонами 06 червня 2008 року, застосуванню до цих правовідносин підлягає Закон України «Про іпотеку» в редакції від 24.01.2006 року. Відповідно до вимог статті 36 цього Закону, сторони Іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в Іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем про задоволення вимог Іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь- який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до положень\~ст. 37 Закону України «Про іпотеку», яка діяла на час укладення договору іпотеки, іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.\~Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки є Договір про задоволення вимог\~іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Лише після внесення до Закону України «Про іпотеку» змін згідно із Законом України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» від 25 грудня 2008 року № 800-VI встановлено таку правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки,\~як відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Сторони у Іпотечному договорі досягли згоди про можливість позасудового врегулювання питання про задоволення вимог Іпотекодержателя, що випливає з пункту 4.7.1 Договору іпотеки. 06 червня 2008 року, укладаючи Іпотечний договір, Позивач не узгоджувала з іпотекодержателем умови звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття ним права власності у порядку реєстрації такого права державним реєстратором, а надала лише згоду на задоволення забезпеченої іпотекою вимоги у порядку, визначеному статтею 37 Закону, тобто в порядку укладення окремого договору про задоволення таких вимог,який і міг бути єдиною підставою для реєстрації права власності предмет іпотеки,саме спірну квартиру [ADDRESS] , за Іпотекодержателем. Окремого Договору між Сторонами не укладалось, Позивач не надавала своєї згоди на передачу предмета іпотеки у власність Іпотекодержателю. Судом встановлено, що спірна квартира підпадає під дію Закону України\~«Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки виступає предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позичальника з 2004 року, про що, зокрема, підтверджується довідкою про склад сім`ї № 236 від 19 лютого 2018 року, а загальна площа не перевищує 140 кв. метрів. Відповідно до статті 1 Закону України\~«Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», встановлено заборону примусового стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України\~«Про заставу»\~та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України\~«Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами\~резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Враховуючи фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що за наслідками прийнятого державним реєстратором Івановим І.В. рішення про проведення державної реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] за ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» за відповідним застереженням в іпотечному договорі,\~фактично відбулося примусове стягнення зазначеного майна без згоди власника, незважаючи на заборону, встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». При цьому суд враховує правовий висновок Верховного Суду від від 31жовтня 2018 року у справі № 465/1310/17 щодо розповсюдження дії мораторію на примусове стягнення майна громадян, яке є забезпеченням за валютними кредитами, на позасудовий порядок такого стягнення. З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що доводи позивача є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються зібраними по справі доказами і відповідають вимогам закону, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Надаючи оцінку доводу представника позивача про застосування строку позовної давності, суд приходить до висновку, що підстави для застосування наслідків спливу позовної давності відсутні, оскільки позовна давність відноситься до строків захисту цивільних прав; при цьому поняття «позовна» має на увазі форму захисту - шляхом пред`явлення позову, необхідною умовою реалізації якої є виникнення права на позов, що розглядається у двох аспектах - процесуальному (право на пред`явлення позивачем позову і розгляд його судом) і матеріальному (право на задоволення позову, на отримання судового захисту). Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом звернення стягнення. Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності має своїм наслідком відмову у позові, тобто неможливість захисту порушеного права в судовому порядку. Проте, сплив позовної давності не припиняє зобов`язання, а тому не перешкоджає кредитору звертати стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку.

Outcome: approved