Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

У липні 2017 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТ ХАУС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07.08.2007 між ВАТ «ВіЕйБі Банк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕйБі Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 78-15, за яким банк надав [PERSON] кредит в розмірі 18 035,45 доларів США у тимчасове користування до 07.08.2013 на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності (13 % річних). 07.08.2007 з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки б/н, згідно з яким [PERSON] солідарно з позичальником несе відповідальність в повному обсязі перед банком, у разі невиконання [PERSON] зобов`язань за договором. Зобов`язання за кредитним договором до цього часу не виконано. Станом на 24.11.2016 загальна заборгованість в перерахунку на національну грошову одиницю України (курс НБУ 25,587619 за один долар США станом на 24.11.2016) становить 813 001,47 грн., яка складається з: кредиту - 14 315,80 доларів США; відсотків - 17 080,85 доларів США; штрафу за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 9 635,95 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість в сумі 813 001,47 грн. Ухвалою судді Клочко І.В. від 17.01.2017 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.37 т.1). 12.06.2017 суддею Клочко І.В. винесено заочне рішення (а.с.50-52 т.1), яке 16.07.2019 скасовано, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с.108-109 т.1). 02.08.2019 від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання проти задоволення позову заперечувала та зазначила про те, що договором поруки не встановлено строку дії та припинення поруки, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. В той же час, у кредитному договорі строк виконання основного зобов`язання визначений - 07.08.2013. За таких обставин банк повинен був пред`явити вимогу до поручителя у вигляді позовної заяви до суду починаючи з 08.08.2013 і протягом наступних шести місяців. Проте, банк звернувся до поручителя з позовом у січні 2017 року, тобто з пропуском зазначеного в ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку, а тому наявні підстави для відмови в позові у зв`язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя. Також, є протиправним нарахування процентів поза строком кредитування, що унеможливлює стягнення з неї грошових коштів на користь банку на підставі рішення суду. Просила відмовити у позові з підстав пропуску позивачем позовної давності (а.с.121-127 т.1). Протокольною ухвалою від 24.01.2020 залучено до участі у справі правонаступника позивача - ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (а.с.148 т.1). Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.11.2021 визначено головуючим у справі суддю Панченко О.М. (а.с.226-227 т.1). Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.11.2021 визначено головуючим у справі суддю Панченко О.М. (а.с.230-231 т.1). Ухвалою судді Панченко О.М. від 11.11.2021 вказану вище цивільну справу прийнято до провадження, призначено судове засідання (а.с.232 т.1). Протокольною ухвалою від 27.01.2022 залучено до участі у справі правонаступника позивача - ТОВ «ФК «Форт» (а.с.245 т.1). В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.4 т.2). Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Враховуючи викладене, суд, до початку розгляду справи по суті, визнав можливим її заочний розгляд, на підставі наявних у ній доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з відсутністю учасників справи. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 07.08.2007 між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 78-15, згідно з яким банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 18 035,45 доларів США в порядку і на умовах, визначених договором для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу № 214212 від 27.07.2007, згідно якого позичальник набуває у власність транспортний засіб марки Шевролет Такума, з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 07.08.2013, зі сплатою 13% річних (а.с.9-15 т.1). В забезпечення виконання умов зазначеного кредитного договору 07.08.2007 між АТ «ВіЕйБі Банк» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником зобов`язання у повному обсязі (а.с.25 т.1). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2015 стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 78-15 від 07 серпня 2007 року в сумі 647 503,88 грн., яка складається з: тіло кредиту - 14 315,80 доларів США; відсотки - 14 371,94 доларів США; штраф/пеня за несвоєасене повернення кредиту (неустойка) - 43 029,73 грн. (а.с.8-10 т.2). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 22.12.2018 стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором № 78-15 від 07 серпня 2007 року в сумі 100 532,36 грн., яка складається з: кредит - 14 315,80 доларів США; відсотки - 17 716,72 доларів США; неустойка за останній рік - 9 806,68 грн. (а.с.11-16 т.2). Згідно розрахунку заборгованість за кредитним договором № 78-15 від 07.08.2007 станом на 24.11.2016 складає 813 001,47 грн., з яких: кредит - 14 315,80 доларів США; відсотки - 17 080,85 доларів США; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 9 635,95 грн. (а.с.6-8 т.1). З договору поруки, вбачається, що згідно п. 4.1. договору порука припиняється: з припиненням зобов`язань за кредитним договором, якщо кредитодавець протягом одного року від дня настання строку виконання зобов`язань за кредитиви договором не пред`явить вимоги до поручителя, в інших випадках, передбачених чинним законодавством України. Пунктом 7.3. кредитного договору № 78-15 від 07.08.2007 визначено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. Згідно із частиною четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Таким чином, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, установлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора на задоволення його вимог. Останнє означає, що строк поруки належить до преклюзивних строків, основна властивість яких, крім того, що їх сплив, на відміну від строків позовної давності, припиняє суб`єктивне право, полягає в тому, що вони не можуть бути призупинені, перервані чи відновлені. Такі строки також не можуть бути змінені за домовленістю сторін договору та їх настання припиняє права кредитора та обов`язок боржника за договором. Припинення поруки зі спливом строку, установленого в договорі поруки, означає, що кредитор позбавляється можливості звернутись із вимогою до поручителя про виконання його зобов`язання за договором поруки у зв`язку з припиненням такого зобов`язання поручителя. Саме такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 2-2696/11, постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 689/868/15-ц. Останнім днем строку пред`явлення вимоги до поручителя є 08 серпня 2014 року. Позов до [PERSON] вперше пред`явлено кредитором у січні 2017 року, тобто після припинення поруки. У постанові від 18 грудня 2018 року у справі № 689/868/15-ц Верховний Суд зазначав, що «… закінчення строку, встановленого договором поруки, так само, як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов`язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся до суду з позовом до поручителя». За таких обставин, у позові належить відмовити у зв`язку з припинення поруки, з вищенаведених підстав. З урахуванням того, що позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права або охоронюваного законом інтересу особи (якщо таке право чи інтерес не порушені - суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості, а не через сплив позовної давності, про який заявив відповідач), тому сплив позовної давності для відмови у задоволенні позову у цій справі, як того просить відповідач не застосовується. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed