Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

В жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про мікрокредитування від 07.11.2013 р. в розмірі стягнути з відповідача заборгованість за мікрокредитом в розмірі 63 493,21 грн. Позов мотивований тим, що 07.11.2013 року між Українським фондом підтримки підприємництва (Позивач) та ФОП [PERSON] (Відповідач) був укладений договір про мікрокредитування № 22-13, згідно котрого Фонд зобов`язувався надати Відповідачу кошти державного бюджету в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн 00 коп., а Відповідач зобов`язувався використати вказані грошові кошти за цільовим призначенням та сплатити відсотки у розмірі 9,75 % річних, та повернути мікрокредит у визначений договором термін, а саме відповідно до графіку повернення платежів. На підставі вказаного договору, Відповідач 29.11.2013 року отримав від Позивача 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн 00 коп., що підтверджується випискою з казначейського рахунку Позивача від 29.11.2013 р. На теперішній час, позичальник неналежно виконує свої зобов`язання за Договором, не сплачує проценти за користування кредитними коштами та не повернув основну суму мікрокредиту. На теперішній час заборгованість Відповідача за договором мікрокредитування № 22-13 від 07.11.2013 року становить 63 493,21 грн. Провадження у справі відкрито ухвалою від 12.11.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подав до суду заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та проти заочного рішення не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву, в зв`язку з чим відповідно до вимог ст.ст.280-281 ЦПК України розгляд даної справи проведений в заочному порядку. Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 07.11.2013 року між Українським фондом підтримки підприємництва та [PERSON] був укладений договір про мікрокредитування №22-13, згідно якого позивач зобов`язувався надати Відповідачу кошти державного бюджету в сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн 00 коп., а Відповідач зобов`язувався використати вказані грошові кошти за цільовим призначенням та сплатити відсотки у розмірі 9,75 % річних, та повернути мікрокредит у визначений договором термін, а саме відповідно до графіку повернення платежів. На підставі вказаного договору, Відповідач 29.11.2013 року отримав від Позивача 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн 00 коп., що підтверджується випискою з казначейського рахунку Позивача від 29.11.2013 р. Згідно п. 4.2. Договору про мікрокредитування, мікрокредит надавався Відповідачу строком на 36 місяців, з відстрочкою виплати основного боргу на 12 місяців. Згідно п.3.4.4. Договору про мікрокредитування, Відповідачем щомісяца до 10 числа наступного за розрахунковим місяцем вноситься плата за користування мікрокредитом. Відсотки за користування кредитом нараховуються від дати фактичного перерахування коштів. Український фонд підтримки підприємництва свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, надавши Відповідачу кредитні кошти на умовах, передбачених договором. Згідно пункту 5.2 Договору за несвоєчасне повернення коштів мікрокредитування та за несвоєчасну сплату процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. На теперішній час, позичальник неналежно виконує свої зобов`язання за Договором, не сплачує проценти за користування кредитними коштами та не повернув основну суму мікрокредиту. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за договором мікрокредитування № 22-13 від 07.11.2013 р. у відповідача утворилась заборгованість у загальному розмірі 63 493,21 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 48412,00 грн.; заборгованості по відсотками - 11976,15 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 3 105,06 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 530 ЦК України зазначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. У відповідності до розрахунку позивача борг відповідача перед Українським фондом підтримки підприємництва за договором мікрокредитування № 22-13 від 07.11.2013 р. становить 63 493,21 грн., яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 48412,00 грн.; заборгованості по відсотками - 11976,15 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 3 105,06 грн. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачем в свою чергу жодних належних доказів на спростування позовних вимог не надано. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Українського фонду підтримки підприємництва до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають до задоволення. Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved