Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа ПАТ НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позов мотивовано тим, що 16 травня 2022 року у м. Полтава на перехресті вул.Панянки та вул.А.Кукоби сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: автомобіля «ЗИЛ-130», д.р.н. [NUMBER] під керуванням на законних підставах водія [PERSON] та автомобіля «TOYOTA CAMRY» д.р.н. [NUMBER] під керуванням позивача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність, відповідно до умов страхування дії полісу № АТ/1405107 (страховий захист) на момент скоєння цієї ДТП поширювалася на водія забезпеченого транспортного засобу «ЗИЛ-130» д.р.н. [NUMBER] [PERSON] ПАТ НАСК «Оранта» було виплачена страхове відшкодування в розмірі 21410,55 гривень. Згідно акту виконаних робіт №27 від 02.08.2022 року вартість відновлювального ремонту внаслідок пошкодження автомобіля складає 30350,00 грн та вартість акумуляторної батареї складає 2800 грн на загальну суму 33150 грн, вартість матеріального збитку з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 21385,55 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди (вартість відновлювального ремонту) і зобов`язаннями страхової компанії щодо відшкодування становить 11739,45 грн. Участь у дорожньо-транспортній пригоді, пошкодження власного майна негативно вплинуло на його моральний стан та призвело до душевних страждань. Розмір моральної шкоди оцінює в 2500 грн. Просив стягнути з [PERSON] на його користь 11 739,45 гривень матеріальної шкоди, 25 000 грн моральної шкоди.Просить вирішити питання про компенсацію понесених судових витрат за рахунок відповідача. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 19.08.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. 20.09.2022 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якій [PERSON] не погоджується з розміром моральної шкоди і вважає заявлену моральну шкоду необгрунтованою. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Балабанов Л.К. позовні вимоги з- підстав, викладених у позові підтримали у повному обсязі, просять задовольнити. Просять стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 6000 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає частково, погоджується з сумою матеріальної шкоди в розмірі 11 739,45 грн., не погоджується з заявленими сумами про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу, вважає їх занадто великими та не обґрунтованими. Представник третьої особи Деміденков В.М. вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення матеріальної шкоди обґрунтованими, інші питання позову залишає на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. 16 травня 2022 року у м. Полтава на перехресті вул.Панянки та вул.А.Кукоби сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів: автомобіля «ЗИЛ-130», д.р.н. [NUMBER] під керуванням на законних підставах водія [PERSON] та автомобіля «TOYOTA CAMRY» д.р.н. [NUMBER] під керуванням позивача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Ленінського районного суду м.Полтава від 07 червня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Цивільно-правова відповідальність, відповідно до умов страхування дії полісу № АТ/1405107 (страховий захист) на момент скоєння цієї ДТП поширювалася на водія забезпеченого транспортного засобу «ЗИЛ-130» д.р.н. [NUMBER] [PERSON] ПАТ НАСК «Оранта» було виплачена страхове відшкодування в розмірі 21410,55 гривень. Згідно акту виконаних робіт №27 від 02.08.2022 року вартість відновлювального ремонту внаслідок пошкодження автомобіля складає 30350,00 грн та вартість акумуляторної батареї складає 2800 грн на загальну суму 33150 грн, вартість матеріального збитку з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу - 21385,55 грн. Різниця між фактичним розміром шкоди (вартість відновлювального ремонту) і зобов`язаннями страхової компанії щодо відшкодування становить 11739,45 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно зі абзацом 2 частини першої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). За змістом зазначеної норми закону обов`язок відшкодування шкоди у особи, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, виникає у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої нею шкоди. Ліміт відповідальності страховика визначається умовами договору страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного з власником (володільцем) транспортного засобу. Відшкодування шкоди, заподіяної власником (володільцем) транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, урегульовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі настання страхового випадку страховик (страхова компанія) у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). З наявних в матеріалах справи наданих позивачем актів виконаних робіт та товарних чеків, здійсненого у ФОП « [PERSON] » ремонту, слідує, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, який належить позивачу, становить 33150 грн, з яких 30350 грн - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, 1280 грн - вартість складових (деталей автомобіля: акумуляторної батареї), що підлягає заміні під час ремонту. У постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Вказаний висновок підтверджений Верховним Судом, зокрема і в постанові від 22 квітня 2021 року у справі № 759/7787/18 (провадження № 61-10773св20), яка підлягає врахуванню відповідно до положень ЦПК України. Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, останній має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром завданої майнової шкоди та сумою здійсненого страхового відшкодування у сумі 11739,45 грн. є обґрунтованими, визнані відповідачем і підлягають задоволенню. Що стосується відшкодування моральної шкоди, заявленої позивачем у розмірі 25 000 грн. суд приходить до такого. Встановлене Конституцією України та законами України право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, а також одним із засобів захисту порушених цивільних прав та інтересів, які передбачені ст. 16 Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках та інше. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. При заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. У справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року Європейський суд зауважив, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Європейський суд з прав людини у справі «Тома проти Люксембурга» (2001 рік), використав принцип по якому сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять розумність та справедливість при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, в рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції. Встановлено, що внаслідок ДТП позивач зазнав душевних страждань у зв`язку з пошкодженням його майна, неможливістю нормального користування ним, порушенні звичайного способу життя, необхідності докладати додаткових зусиль для його нормалізації. Враховуючи викладене, оскільки неправомірними діями відповідача позивачу беззаперечно завдано моральну шкоду, та виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань, а також зважаючи на те, що позивач пережив емоційний стрес, витрачав час та зусилля, які були необхідні для відновлення попереднього стану автомобіля суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 3 000,00 грн., що будеспівмірним із заподіяною позивачу моральною шкодою. Стосовно позовних вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до такого. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів, щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Взявши до уваги документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу, акт виконаних робіт по наданню професійної правничої допомоги від 26 вересня 2022 року, відсутність укладеного договору про надання правничої допомоги (а.с.56), квитанцію №19 від 05.09.2022 року на суму 5000 грн., суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на відповідача, у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з частковим задоволення позовних вимог позивача, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 796 грн.15 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial