Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

29.07.2022 року Комунальне підприємство «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради звернулося до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із вищезазначеним позовом. Зі змісту направленого на адресу суду позову вбачається, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , де зареєстровано місце його проживання. Відповідач є споживачем послуги з управління багатоквартирним будинком, що належать до житлово-комунальних послуг, які надає Комунальне підприємство «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради, але своєчасної оплати отриманих послуг не проводив, внаслідок чого станом на 01 липня 2022 року виникла заборгованість в сумі 11048 грн. 32 коп. Позивач стверджує, що 12 липня 2022 року відповідачу була надіслана рекомендованою кореспонденцією офіційна вимога щодо внесення КП «Миргородська управляюча компанія» протягом семи днів плати за послугу з утримання будинку та прибудинкової території та послуги з управління багатоквартирним будинком в сумі 11048 грн 32 коп. Відповідачем ця вимога залишена без уваги, так як до цього часу вказана сума не була ним внесена КП «Миргородська управляюча компанія», тобто обов`язок, що випливає із чинного законодавства, не був виконаний. Позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь Комунального підприємства «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради заборгованість в сумі 11048 грн. 32 коп. за спожиті комунальні послуги та понесені підприємством при зверненні з позовом до суду судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 гривень 00 копійок. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04.08.2022 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та наполягає на задоволенні позову, проти заочного розгляду справи не заперечують (а. с. 36-37). Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви та долучених до неї документів направлялися відповідачу за місцем його реєстрації, відповідно до ст. 128 ЦПК України. Крім того, відповідач інформувався про наявність у провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області цивільної справи за позовом Комунального підприємства «Миргородська управляюча компанія» Миргородської міської ради до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, шляхом надсилання SMS повідомлення та публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду Полтавської області офіційного веб-порталу судової влади. В кожне судове засідання по справі викликався відповідач та належним чином повідомлявся, про дату, час і місце розгляду справи: шляхом направлення судових повісток поштою за місцем його проживання, за допомогою SMS-повідомлень, розміщення оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті судової влади України. Проте відповідач жодного разу в судове засідання не з`явився. Документів які б свідчили про поважність причин неявки в судові засідання, заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву, заперечень відповідач до суду не надав. Враховуючи викладене\~суд приходить\~до висновку,\~що відповідач\~знав про\~розгляд даної\~справи,\~належним чином\~повідомлявся про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання та\~не з`явився\~в судове\~засідання без поважних причин/ без повідомлення причин. У зв`язку з викладеним, суд вирішив за можливе розглянути справу в судовому засіданні 04.10.2022 року у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.\~247\~ЦПК України та Рішення Конституційного\~Суду України\~№16-рп/2011\~від 08.12.2011\~року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами). Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення, відповідно до положень ст. 280-284 ЦПК України, на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що відповідач є власником кв. [ADDRESS] та його місце проживання зареєстроване у вказаній квартирі (а. с. 14, 25). Отже, як власник та споживач житлово-комунальних послуг, згідно із ст.ст. 156, 162 ЖК України, зобов`язаний не тільки брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, а й своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Позивач є підприємством-правонаступником Миргородського комунального житлово-експлуатаційного управління з яким укладено договір № 26 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] від 01.10.2020 (а.с. 6, 12) і яке надавало житлового-комунальні послуги відповідачу. Відповідно до\~вказаного договору\~позивач надавав\~послугиз управління багатоквартирним будинком, що належать до житлово-комунальних послуг. А саме: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо будинкових систем, утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно з розрахунком позивача за період жовтень 2017 року червень 2022 року, відповідач не сплачував за надані йому житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим, у нього утворилась заборгованість, що становить 11048,32 грн (а. с. 4). Остання плата відбулася у лютому місяці 2020 року в сумі 1500 гривень. Ст.\~1\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» від\~09.11.2017\~року № \~2189-VIII визначено, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Ст. 322 ЦК України, передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Згідно з п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, якими є власник, споживач, виконавець та виробник, серед яких обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості, згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладання із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за недотримання умов його виконання, згідно з типовим договором. Правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а його обов`язком - оплатити житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно із ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 509 Цивільного кодексу України (надалі за текстом - ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України з передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином, відповідач зобов`язаний щомісячно оплачувати комунальні послуги, які надаються позивачем. Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих йому житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 11048 грн. 32 коп. є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви в розмірі 2481 грн 00 коп. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved