Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

25.03.2022 ТОВ «Силікат-1» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання укладеними договорів оренди землі. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач [PERSON] , на підставі рішення Чорнобаївської селищної ради народних депутатів № 12 від 26.03.2001, отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2,45 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 02.01.2017 між [PERSON] та ТОВ «Силікат-1» був укладений договір оренди землі № 202, відповідно до якого [PERSON] надав у платне користування земельну ділянку площею 2,4534 га для ведення товарного сільськогосподарського товариства з кадастровим номером: 7125155100:04:000:0303, яка розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради строком на один рік. 01.01.2020 між [PERSON] та ТОВ «Силікат-1» був укладений договір оренди землі № 202, відповідно до умов якого останній надав у платне користування земельну ділянку площею 2,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером: 7125155100:04:000:0303, яка розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради строком на два роки. Незважаючи на те, що у п. 8 договору зазначено, що договір укладено на два роки, позивач вважає, що він в дійсності укладений на сім років, оскільки в тому ж пункті зазначено, що у разі оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк оренди не може бути меншим як сім років. [PERSON] після смерті свого батька - [PERSON] отримав у спадщину земельну ділянку площею 2,4581 га, яка розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер: 7125155100:04:000:0313. 02.01.2017 між [PERSON] та ТОВ «Силікат-1» був укладений договір оренди землі № 205, відповідно до умов якого [PERSON] надав ТОВ «Силікат-1» у платне користування земельну ділянку площею 2,4581 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером: 7125155100:04:000:0313, яка розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради строком на один рік. 01.01.2020 між [PERSON] та ТОВ «Силікат-1» був укладений договір оренди землі № 205, відповідно до якого [PERSON] надав у платне користування земельну ділянку площею 2,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером: 7125155100:04:000:0313, яка розташована в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради строком на два роки. Незважаючи на те, що у п. 8 договору зазначено, що договір укладено на два роки, позивач вважає, що він в дійсності укладений на сім років, оскільки в тому ж пункті зазначено, що у разі оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строк оренди не може бути меншим як сім років. Зазначає про те, що з травня 2016 року почала діяти норма Закону, згідно з якою, договір оренди землі сільськогосподарського призначення може бути укладений на строк не менше 7 років. Так, відповідно до положень ст. 19 ЗУ «Про оренду землі», при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років. Згідно ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді. Звертають увагу суду на те, що сільськогосподарському виробнику максимальної ефективності при обробітку землі можна досягти лише коли належні йому земельні ділянки розташовані поряд, одним масивом. У такому випадку проводиться обмін земельними ділянками для формування єдиного масиву, який буде зручно обробляти. Так, відповідно до положень ст. 14 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», у разі якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку в межах цього або іншого масиву. З 01.01.2019 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», згідно якого особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. Право оренди землі набувається в порядку, встановленому Законом України "Про оренду землі". Особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, є землекористувач, якому належить право користування (оренда, емфітевзис) земельними ділянками, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення, загальною площею не менш як 75 відсотків усіх земель масиву. Згідно ч. 4 ст. 37-1 ЗК України, особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. Право оренди землі набувається в порядку, встановленому Законом України "Про оренду землі». Отже, оскільки ТОВ «Силікат-1» належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення у полі, де розташовані земельні ділянки [PERSON] , то ТОВ «Силікат-1» має право орендувати інші земельні ділянки розташовані в такому масиві, а саме землі [PERSON] . Так, земельні ділянки [PERSON] розташовані в середині загального масиву земельних ділянок орендованих ТОВ «Силікат-1», та межують з земельними ділянками, які перебувають в оренді ТОВ «Силікат-1, згідно Договору оренди від 19.10.2012 та додаткової угоди до останнього договору від 01.01.2022 укладених між Чорнобаївською селищною радою та ТОВ «Силікат-1». Вважають, що земельні ділянки, які належать [PERSON] знаходяться у полі, де ТОВ «Силікат-1» орендує 75 % усіх земель масиву, тому відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», ТОВ «Силікат-1» має право на оренду даних земельних ділянок за законом. На підставі вищевикладеного просять суд визнати укладеним між ТОВ «Силікат-1» та [PERSON] договір оренди земельної ділянки площею 2,4534 га кадастровий номер: 7125155100:04:000:0303 у редакції зазначеній у тексті наведеному у прохальній частині позовної заяви. Визнати укладеним між ТОВ «Силікат-1» та [PERSON] договір оренди земельної ділянки площею 2,4581 га кадастровий номер: 7125155100:04:000:0313 у редакції зазначеній у тексті наведеному у прохальній частині позовної заяви. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 31.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання (а.с. 57). 13.04.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не погоджується із позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення (а.с. 66-70). Зазначає про те, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на нормативно-правові акти, які надають змогу орендарям земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих у масиві земель сільськогосподарського призначення, в судовому порядку визнавати укладеними договори оренди земельних ділянок, розташованих у такому масиві. Позовні вимоги спрямовані саме на застосування ч. 14 ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі». Згідно з ч.ч. 9-14 ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі» для укладення договору оренди (суборенди) в порядку обміну правами користування земельними ділянками особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, письмово звертається до другої сторони з пропозицією укласти договір оренди (суборенди). Друга сторона протягом одного місяця з дня одержання пропозиції зобов`язана розглянути звернення, підписати договір або надати письмову мотивовану відмову в його укладенні. У разі недосягнення згоди щодо укладення договору оренди (суборенди) такий договір визнається укладеним за рішенням суду, крім випадків, встановлених ч. 14 ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі». Звертає увагу суду на те, що для можливості визнання судом укладеними договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: 7125155100:04:000:0303 та 7125155100:04:000:0313 позивачу необхідно було дотриматися попередньої погоджувальної процедури, передбаченої ст. 8-2 ЗУ «Про оренди землі». Однак, жодних дій щодо дотримання досудового порядку укладення договорів позивачем вчинено не було. Позивач не звертався до відповідача із письмовою пропозицією укласти договори оренди та не надав відповідачу проекти договорів разом із засвідченими копіями договорів, які надають право користування земельними ділянками, що можуть бути передані відповідачу взамін на його ділянки. На думку відповідача, надані позивачем договори оренди землі № 202 від 02.01.2017, № 202 від 01.01.2020, № 205 від 02.01.2017, № 205 від 01.01.2020, акти прийому-передачі земельних ділянок та платіжні доручення не підтверджують заявлені позовні вимоги і не мають будь-якого іншого значення для розгляду справи, тобто не мають жодної інформації щодо предмета доказування у цій справі, а тому не можуть бути визнані належними доказами у розумінні ст. 77 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 181, ч.ч. 1-2 ст. 182 ЦК України, земельна ділянка є нерухомою річчю, виникнення, перехід і припинення речових прав на яку підлягають державної реєстрації. Відповідно до ч.ч. 1,5 ст. 6 ЗУ «Про оренду землі», орендарі набувають право оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договорами оренди землі. Право оренди земельної ділянки підлягає державної реєстрації відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державної реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчинений з моменту його державної реєстрації. Однак, враховуючи те, що договори оренди не були зареєстровані у належному порядку, то форма їх вчинення була недодержана, а тому вони є недійсними. На підставі вищевикладеного, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. 29.04.2022 до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 81-84), відповідно до якої позивач повідомив про те, що 29.11.2021 ТОВ «Силікат-1» зверталось до [PERSON] з письмовою заявою, в якій зазначили, що з 01.01.2019 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», згідно якого особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. Право оренди землі набувається в порядку, встановленому Законом України "Про оренду землі". Особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, є землекористувач, якому належить право користування (оренда, емфітевзис) земельними ділянками, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення, загальною площею не менш як 75 відсотків усіх земель масиву. Повідомили, що ТОВ «Силікат-1» має в оренді більше 75 % усіх земель масиву, де знаходяться земельні ділянки відповідача, та повідомили, що мають право обміняти його земельні ділянки на інші земельні ділянки з однаковою нормативно грошовою оцінкою (або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 %), або укласти договір оренди його земельних ділянок. На підставі вищевикладеного, ТОВ «Силікат-1» просило [PERSON] укласти договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: 7125155100:04:000:0303 та 7125155100:04:000:0313 з ТОВ «Силікат-1» на вигідних умовах, а у випадку незгоди надання земельних ділянок в оренду ТОВ «Силікат-1» - укласти договір міни (бартеру) земельних ділянок на інші земельні ділянки з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не менше 10 відсотків. Однак, відповіді на даний лист не отримали, тому вимушені були звернутися до суду із позовом. Щодо укладення між позивачем та відповідачем договорів оренди № 202 від 02.01.2017, № 202 від 01.01.2020, № 205 від 02.01.2017, № 205 від 01.01.2020 зазначають, що вказані договори, акти прийому-передачі земельних ділянок та платіжні доручення безпосередньо стосуються предмета доказування та в них містяться відомості, які підтверджують позовні вимоги. Відповідач не заперечує проти підписання, укладення даних договорів та їх належного виконання. Довести їх належну реєстрацію не представляється можливим, оскільки під час військової агресії РФ проти України та оголошення військового стану, державні реєстри не працюють. 03.05.2022 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив (а.с. 90-95), відповідно до якого відповідач звертає увагу суду на те, що позивачем не було надано доказів здійснення звернення до відповідача шляхом відправлення листа з оголошеною цінністю з описом. Тобто доказів виконання позивачем вимоги ч.10 ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі» щодо попереднього досудового звернення про укладення договорів оренди землі з відповідачем надано не було. Крім того, звернули увагу суду на те, що зміст листа, який наданий суду як доказ належного звернення позивача до відповідача про укладення договору оренди, не відповідає вимогам ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі», оскільки відповідно до відомостям, які містяться в листі, вбачається, що позивачем у листі не зазначена інформація про земельні ділянки, які мають бути надані взамін відповідачу, а також відсутня інформація щодо розміру майнової шкоди, яка буде завдана відповідачу у результаті такого обміну. Також, до листа не було приєднано договір оренди землі на земельну ділянку, яка пропонується взамін відповідачу, а також проект договору про оренду земельної ділянки відповідачем. Також, позивач зазначає про неможливість надати докази належної реєстрації договорів оренди землі № 202 від 02.01.2017, № 202 від 01.01.2020, № 205 від 02.01.2017 та № 205 від 01.01.2020 у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, однак за результатами реєстрації договорів оренди від 02.01.2017 та 01.01.2020 позивач мав отримати витяг з Державного реєстру прав про проведену реєстрацію, однак вказаний витяг позивачем до матеріалів позовної заяви доданий не був. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22.06.2022 було задоволено клопотання представника позивача ТОВ «Силікат-1» - адвоката Цинди Л.Г. про витребування доказів та витребувано у Секторі № 1 Відділу № 2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Черкаській області відповідь на запит № 0043 від 25.03.2022, а саме: інформацію про те, який відсоток земельних ділянок в загальному масиві перебуває в оренді у ТОВ «Силікат-1» в тому полі, де знаходяться земельні ділянки з кадастровими номерами: 7125155100:04:000:0303 та 7125155100:04:000:0313, які належать відповідачу [PERSON] (а.с. 143-144). 30.06.2022 до суду надійшли додаткові пояснення по справі (а.с. 156-158), відповідно до яких відповідач посилається на те, що наявність у позивача ймовірного права на укладення договорів оренди землі, як у користувача істотною частиною масиву не може призвести до визнання укладеними договорів оренди землі з відповідачем у зв`язку із тим, що право користування істотною частиною масиву автоматично не призводить до можливості укладення користувачем договору оренди землі з власниками земельних ділянок, які входять у масив. 19.08.2022 до суду надійшов лист Головного управління Держгеокадастру України в Черкаській області (а.с. 184-185) про те, що до повноважень Головного управління, яке діє на підставі Положення про Головне управління затверджене наказом Держгеокадастру від 23.12.2021 № 603, не входить облік інформації щодо визначення відсотку земельних ділянок в загальному масиві, які перебувають в оренді, а тому Головним управлінням було рекомендовано ТОВ «Силікат-1» звернутись у Центр надання адміністративних послуг. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29.08.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 205). В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Силікат-1» - адвокат Цинда Л.Г. позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених у позові. Додатково суду пояснила, що у ТОВ «Силікат-1» не збереглися докази відправлення відповідачу 29.11.2021 письмової заяви, якою вони пропонували останньому укласти договори оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: 7125155100:04:000:0303 та 7125155100:04:000:0313 з ТОВ «Силікат-1» на вигідних умовах, а у випадку незгоди надання земельних ділянок в оренду ТОВ «Силікат-1» - укласти договір міни (бартеру) земельних ділянок на інші земельні ділянки з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не менше 10 відсотків. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, 18.05.2022 надіслав до суд клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Дубовий О.В. в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, 21.04.2022 надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому суд, радячись на місці, постановив: проводити розгляд справи у відсутності відповідача та його представника. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, під час розгляду справи суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Предметом позову, відповідно до змісту позовних вимог, є визнання укладеними між ТОВ «Силікат-1» та [PERSON] договорів оренди земельної ділянки площею 2,4534 га кадастровий номер: 7125155100:04:000:0303 та площею 2,4581 га кадастровий номер: 7125155100:04:000:0313 у редакції зазначеній у тексті наведеному у прохальній частині позовної заяви. Відповідно до змісту позову підставою позову зазначено першочергове право орендаря (ТОВ «Силікат-1»), якому належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення (75 % усіх земель масиву), орендувати інші земельні ділянки розташовані в такому масиві, зокрема земельні ділянки з кадастровими номерами: 7125155100:04:000:0303 та 7125155100:04:000:0313, які належать відповідачу [PERSON] . Судом встановлено, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР виданого 27.03.2001 Чорнобаївською селищною радою, зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 307, [PERSON] на підставі рішення Чорнобаївської селищної Ради народних депутатів від 26.03.2001 № 12 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,45 га, яка розташована в межах Чорнобаївської селищної ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 16). Право власності [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку з кадастровим номером: 7125155100:04:000:0303 було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Реєстраційної служби Чорнобаївського районного управління юстиції Черкаської області Ревою Ю.Ю. 19.03.2014, номер запису про право власності: 5071912 (а.с. 17). 02.01.2017 між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Силікат-1» в особі директора Брагінця Р.А. (орендар) був підписаний договір оренди землі № 202 (а.с. 18-19), відповідно до п. 1,2 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,4534 га, кадастровий номер: 7125155100:04:000:0303, для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради. Пунктом 8 договору оренди землі передбачено, що договір укладено строком на один рік. Після закінчення строку договору орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди, поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку договору оренди землі повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Пунктом 37 договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Дія договору припиняється у разі: зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (п. 38 договору оренди). Положеннями п. 44 договору оренди землі № 202 від 02.01.2017 передбачено, що вказаний договір набирає чинності після підписання сторонами. Сторонами також був підписаний акт прийому-передачі зазначеної земельної ділянки (а.с. 20). В подальшому 01.01.2020 між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Силікат-1» (орендар) був підписаний договір оренди землі № 202 (а.с. 21-22), відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,47 га, кадастровий номер: 7125155100:04:000:0303, для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради. У п. 8 договору оренди землі зазначено, що договір укладено строком на два роки (у разі оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк оренди не може бути меншим як сім років). Після закінчення строку договору орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди, поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку договору оренди землі повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Пунктом 32 договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Дія договору припиняється у разі: зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (п. 33 договору оренди). Положеннями п. 39 договору оренди землі № 202 від 01.01.2020 передбачено, що вказаний договір набирає чинності після підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Також, судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданим 22.11.2013 державним нотаріусом Чорнобаївської державної нотаріальної контори Бабак Л.М., зареєстрованим в реєстрі за № 1350, став власником земельної ділянки площею 2,4581 га, кадастровий номер: 7125155100:04:000:0313, яка розташована на території Чорнобаївської селищної ради, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала на праві власності його померлому [INFO] батьку - [PERSON] (а.с.24). 02.01.2017 між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Силікат-1» (орендар) був підписаний договір оренди землі № 205 (а.с. 25-26), відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,4581 га, кадастровий номер: 7125155100:04:000:0313, для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради. У п. 8 договору оренди землі зазначено, що договір укладено строком на один рік. Після закінчення строку договору орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди, поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку договору оренди землі повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Пунктом 37 договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Дія договору припиняється у разі: зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (п. 38 договору оренди). Положеннями п. 44 договору оренди землі № 205 від 02.01.2017 передбачено, що вказаний договір набирає чинності після підписання сторонами. Сторонами також був підписаний акт прийому-передачі зазначеної земельної ділянки (а.с. 27). В подальшому 01.01.2020 між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Силікат-1» (орендар) був підписаний договір оренди землі № 205 (а.с. 28-29), відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,47 га, кадастровий номер: 7125155100:04:000:0313, для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Чорнобаївської селищної ради. У п. 8 договору оренди землі зазначено, що договір укладено строком на два роки (у разі оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк оренди не може бути меншим як сім років). Після закінчення строку договору орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди, поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку договору оренди землі повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Пунктом 32 договору передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. Дія договору припиняється у разі: зокрема, закінчення строку, на який його було укладено (п. 33 договору оренди). Положеннями п. 39 договору оренди землі № 205 від 01.01.2020 передбачено, що вказаний договір набирає чинності після підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Суд звертає увагу на те, що до позовної заяви позивачем не було приєднано відомостей щодо державної реєстрації речового права оренди за дослідженими судом договорами оренди землі. При цьому у відповіді на відзив представник позивача ТОВ «Силікат-1» зазначає про те, що довести належну реєстрацію договорів не представляється можливим, оскільки під час військової агресії РФ проти України та оголошення військового стану, державні реєстри не працюють. Вказані твердження суд оцінює критично, оскільки позивач, для підтвердження державної реєстрації права оренди за вищезазначеними договорами оренди землі, мав можливість надати суду Витяг з Державного реєстру прав, який у випадку проведення державної реєстрації, повинен в обов`язковому порядку надаватися заявнику посадовою особою, яка здійснила державну реєстрацію. Вказані Витяги суду надані не були. Однак, суд зазначає, що досліджені судом договори оренди землі № 202 від 02.01.2017, № 202 від 01.01.2020, № 205 від 02.01.2017, № 205 від 01.01.2020 не є предметом позову у вказаному цивільному провадженні, а тому суд не надає юридичну оцінку факту не доведення позивачем державної реєстрації права оренди за вищевказаними договорами та не застосовує наслідки не проведення такої державної реєстрації. Також суд не надає оцінку твердженням представника позивача ТОВ «Силікат-1» про те, що насправді договори оренди землі від 01.01.2020 були укладені ні на два роки, як зазначено в п. 8 договору, а на 7 років, як зазначено у ст. 19 ЗУ «Про оренду землі», оскільки до вказаних правовідносин повинен бути застосований інший спосіб захисту ніж заявлений в позовних вимогах позивачем. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України «Про оренду землі». Тобто до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме спеціальні норми ЗК України та Закону України «Про оренду землі». За змістом частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї з сторін може бути посвідчений нотаріально (частина перша статті 14 Закону України «Про оренду землі»). Отже, зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання опосередковуються договором оренди землі. Зокрема, на підставі договору в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша статті 15 Закону України «Про оренду землі»). За змістом статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі як істотна умова договору визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Закінчення строку дії договору оренди землі спричиняє усталені та законодавчо визначені наслідки, зокрема припиняються права та обов`язки, що випливають із договору, за винятком тих, які продовжують існувати після закінчення договірних відносин. Власник земельної ділянки вправі користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою після закінчення договору оренди за правилами статті 317 ЦК України, укладати договори оренди з іншими орендарями на власний розсуд. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. В обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається як на положення ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», так і на положення ч. 4 ст. 37-1 ЗК України. Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору. При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частиною дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні нового договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18) Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, що "реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно із частинами другою - п`ятою цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення". Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18). У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20) Великою Палатою Верховного Суду зроблено висновок, що "дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі")". Аналогічні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 313/350/16-ц (провадження № 14-97цс20). Відповідно до положень ч. 4 ст. 37-1 ЗК України (редакції на час виникнення спірних правовідносин), особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, має право орендувати інші земельні ділянки сільськогосподарського призначення, розташовані у такому масиві, а у разі якщо інші земельні ділянки перебувають в оренді, - на одержання їх у суборенду, за умови передачі їх власнику (орендарю) у користування (оренда, суборенда) іншої земельної ділянки, розташованої у цьому ж масиві, на такий самий строк та на таких самих умовах, якщо внаслідок черезсмужжя невикористання таких земельних ділянок створює перешкоди у раціональному використанні земельних ділянок, що перебувають у користуванні цієї особи. Право оренди землі набувається в порядку, встановленому Законом України "Про оренду землі". Особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, є землекористувач, якому належить право користування (оренда, емфітевзис) земельними ділянками, розташованими у масиві земель сільськогосподарського призначення, загальною площею не менш як 75 відсотків усіх земель масиву. Згідно з ч. 9-14 ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі», для укладення договору оренди (суборенди) в порядку обміну правами користування земельними ділянками особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, письмово звертається до другої сторони з пропозицією укласти договір оренди (суборенди). У зверненні зазначаються: земельні ділянки, правами користування якими пропонується обмінятися, із зазначенням кадастрових номерів (за наявності), площі, угідь земельних ділянок, їх нормативної грошової оцінки; розмір майнової шкоди, завданої власникам, користувачам земельних ділянок внаслідок обміну правами користування. До звернення додаються: підписані особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, проект договору оренди (суборенди), а також проект договору оренди (суборенди) земельної ділянки, право користування якою пропонується передати взамін; засвідчена орендарем копія договору оренди земельної ділянки, орендарем якої виступає особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, право користування якою пропонується передати взамін. Друга сторона протягом одного місяця з дня одержання пропозиції зобов`язана розглянути звернення, підписати договір або надати письмову мотивовану відмову в його укладенні. У разі недосягнення згоди щодо укладення договору оренди (суборенди) такий договір визнається укладеним за рішенням суду, крім випадків, встановлених ч. 14 ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі». Отже, для можливості визнання судом укладеними договорів оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: 7125155100:04:000:0303 та 7125155100:04:000:0313 необхідно дотриматися попередньої погоджувальної процедури, передбаченої як положеннями ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» так і положеннями ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі». До відповіді на відзив представником позивача ТОВ «Силікат-1» була додана копія листа за підписом директора ТОВ «Силікат-1» [PERSON] датована 29.11.2021 та адресована [PERSON] (а.с. 85), відповідно до змісту якого ТОВ «Силікат-1» пропонувало [PERSON] укласти договори оренди його земельних ділянок з кадастровими номерами: 7125155100:04:000:0303 та 7125155100:04:000:0313 з ТОВ «Силікат-1» на вигідних умовах. У випадку незгоди надання земельних ділянок в оренду ТОВ «Силікат-1» просив укласти договір міни (бартеру) його земельних ділянок на інші земельні ділянки з однаковою нормативно грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків. В додатках дослідженого судом листа зазначені копії договорів оренди 2 шт. у 3 екз. кожен. Суд звертає увагу, що вказаний лист не містить вихідного номера. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Силікат-1» повідомила, що у товаристві не збереглися відомості, які підтверджують відправлення [PERSON] вказаного листа та його отримання останнім або не отримання. За вищевказаних обставин, суд вважає, що позивачем ТОВ «Силікат-1» не доведений факт направлення відповідачу даного листа-пропозиції, за умови, що [PERSON] заперечує факт його отримання. Також, суд погоджується із твердженням представника відповідача - адвоката Дубового О.В. про те, що лист від 29.11.2021 не відповідає вимогам ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі», оскільки в ньому відсутня інформація щодо земельних ділянок, які мають бути надані відповідачу взамін його земельних ділянок та розмір майнової шкоди, яка може бути завдана відповідачу у результаті такого обміну. Крім того, відповідно до положень ч. 12 ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі», до звернення повинні бути додані: підписані особою, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, проект договору оренди (суборенди), а також проект договору оренди (суборенди) земельної ділянки, право користування якою пропонується передати взамін; засвідчена орендарем копія договору оренди земельної ділянки, орендарем якої виступає особа, якій належить право користування істотною частиною масиву земель сільськогосподарського призначення, право користування якою пропонується передати взамін. Суд зауважує, що позивачем до копії листа від 29.11.2021 не були додані копії проектів договорів оренди та копії договорів оренди земельної ділянки, право користування якої пропонується передати взамін, а отже суд позбавлений можливості дослідити зміст, відправлених відповідачу (за твердженням позивача) проектів договорів. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведений факт дотримання останнім погоджувальної процедури, яка передбачена положеннями як ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» так і положеннями ст. 8-2 ЗУ «Про оренду землі», а тому у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити у повному обсязі. Стосовно твердження представника відповідача - адвоката Дубового О.В. про те, що приєднані позивачем до матеріалів позовної заяви копії договорів оренди землі № 202 від 02.01.2017, № 202 від 01.01.2020, № 205 від 02.01.2017, № 205 від 01.01.2020, акти прийому-передачі земельних ділянок та платіжні доручення не підтверджують заявлені позовні вимоги і не мають будь-якого іншого значення для розгляду справи, тобто не мають жодної інформації щодо предмета доказування у цій справі, а тому не можуть бути визнані належними доказами у розумінні ст. 77 ЦПК України, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк має орендар, який належно виконував свої обов`язки по договору оренди. Отже, належне виконання обов`язків ТОВ «Силікат-1» по договорам оренди землі укладеним між ТОВ «Силікат-1» та [PERSON] (у тому числі і добросовісна сплата орендарем орендної плати) входить до предмета доказування у правовідносинах, які виникли між сторонами, але суд відмовляє у задоволенні позову саме з підстави не доведення позивачем дотримання погоджувальної процедури, а тому вказані докази не стали достатніми для того, щоби суд прийшов до висновку про доведеність позивачем своїх позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки у задоволенні позовної заяви позивачу було відмовлено у повному обсязі, судовий збір, сплачений позивачем, до стягнення з відповідача не підлягає. У відзиві на позов представник відповідача - адвокат Дубовий О.В. заявив про намір надати суду докази, що підтверджують розмір понесених відповідачем судових витрат під час розгляду справи в суді першої інстанції, після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Outcome: dismissed