Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду заявою в якій просить встановити факт постійного проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час смерті за адресою: [ADDRESS] , з 2013 року до 12.06.2020. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 15.10.2022 перебувала у шлюбі з [PERSON] . У 2008 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, проте в 2013 році сторони почали знову жити разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та фактично виконували права та обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік і жінка. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією довідки про причину смерті № 575 від 13.06.2020 р. та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . 3a життя [PERSON] мав у власності квартиру [ADDRESS] та гараж № [NUMBER] в обслуговуючому кооперативі «Гаражне товариство «Ветеран-2008» по вул. Космонавтів, 6-А в м. Горішні Плавні, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на житло, технічного паспорта, членської книжки гаражного товариства, довідки «Гаражного товариства «Ветеран-2008», витягу з протоколу № 1 від 12.01.2013 р.Згідно заяви після смерті чоловіка, 29.07.2020 року заявник звернулась до Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як така, що проживала зі спадкодавцем за однією адресою, але отримала відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщину відповідно до листа № 331/02-14 від 29.07.2020 р., оскільки не доведено факт проживання за однією адресою зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, заявник та представники заінтересованих осіб в судове засідання не з`явились. [PERSON] та її представник подали заяву в якій просили справу розглядати у їх відсутність, підтримали заявлені вимоги та просить задовольнити. Від представників заінтересованих осіб Горішньоплавнівської Державної нотаріальної контори Кременчуцького району Полтавської області та Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області надійшла заява, в якій просили розглядати справу без їх участі. Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. 15.10.1994 p. укладений шлюб, між заявником i [PERSON] був зареєстрований Комсомольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №394., що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. 25.02.2008 p. шлюб було розірвано, що також підтверджується копією свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 42.(15-16) Як зазначає в заяві заявник в 2013 pоці вони знову почали жити разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов' язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією довідки про причину смерті № 575 від 13.06.2020 р. та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] .(а.с. 11-13) 3a життя [PERSON] мав у власності квартиру [ADDRESS] та гараж № [NUMBER] в обслуговуючому кооперативі «Гаражне товариство «Ветеран-2008» по вул. Космонавтів, 6-А в м. Горішні Плавні, що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на житло, технічного паспорта, членської книжки гаражного товариства, довідки «Гаражного товариства «Ветеран-2008», витягу з протоколу № 1 від 12.01.2013 р.(а.с. 17-22) Згідно заяви після смерті чоловіка, 29.07.2020 року заявник звернулась до Горішньоплавнівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, як така, що проживала зі спадкодавцем за однією адресою, але отримала відмову в отриманні свідоцтва про право на спадщину відповідно до листа № 331/02-14 від 29.07.2020 р., оскільки не доведено факт проживання за однією адресою зі спадкодавцем однією сім`єю на час відкриття спадщини. За життя [PERSON] заповіту не залишив. (а.с. 8-10) Згідно довідки Житлового відділу Департаменту економічного розвитку та ресурсів Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області № 20-22/7151 від 28.07.2020 року: - [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] .(а.с. 23) Згідно довідки Житлового відділу Департаменту економічного розвитку та ресурсів Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області № 20-22/7150 від 28.07.2020 року:- [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 24) Факт проживання разом із спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, окрім зазначених вище, підтверджується наступними письмовими доказами: Актом про проживання, складеним 10.09.2020 Комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством №1; \~\~\~Квитанціями про оплату комунальних послуг;\~\~Договором № 1120000954 від 05.08.2020p. про електричної енергії постачальником універсальних послуг. (а.с. 25-31) Відповідно до ч. 1\~ст. 64 ЦПК України\~письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Відповідно до положень ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», \~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.7 Постанов Пленуми Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника . Отже, встановлення факту, що має юридичне значення залежить від мети, яка повинна мати правовий сенс і як наслідок, створювати для заявника будь-які правові наслідки. Згідно норм ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно із ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч.2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї (наприклад, на нерухоме майно). Акт прийняття спадщини характеризується наступними ознаками: односторонній характер даного правочину, оскільки його здійснення залежить виключно від волі спадкоємця; безумовність та беззастережність передбачають, що не можна поставити факт прийняття спадщини у залежність від настання або ненастання якої-небудь умови, рівно як і не допускається часткове прийняття спадщини з відмовою від прийняття тієї її частини, що залишилася; прийняття спадкоємцем спадщини хоча б у частині свідчить про те, що спадкоємець прийняв її у цілому, незалежно від того, у чому полягає частина, що залишилася, і де вона знаходиться. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наданих суду письмових доказів, суд вважає доведеним той факт, що [PERSON] проживала разом із [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved