Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 35 516, 62 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона працювала провідним інженером технологом у відділі 811 на Державному підприємстві «Львівський державний завод «ЛОРТА». 16.08.2022 року її було звільнено із займаної посади по ч.3 ст. 38 КЗпП України. Вказує, що у день звільнення з нею не було проведено остаточного розрахунку. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 05.01.2022 року №462/7494/21 стягнуто з відповідача на користь позивача 7858, 77 грн. заборгованості по заробітній платі, вихідну допомогу у сумі 6 620, 58 грн, компенсацію за невикористану щорічну відпустку у сумі 5 941, 09 грн та 35\~677, 57 грн середнього заробітку без урахування утримання податків та інших обов`язкових платежів. Заборгованість по заробітній платі на підставі зазначеного рішення позивачу була виплачена 01.06.2022 року. З огляду на вказане просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за період з 06.01.2022 року по 01.06.2022 року у розмірі 37 516, 62 грн. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 20 червня 2022 року відкрито провадження у справі розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 08.07.2022 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому визнав позовні вимоги позивача частково. Просив застосувати принцип співмірності у стягненні середнього заробітку, зменшивши суму стягнень середнього заробітку за період з 06 січня 2022 року по 16 травня 2022 року. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працювала на посаді провідного інженера технолога у відділу 811 на Державному підприємстві «Львівський державний завод «ЛОРТА», та 16.08.2021 року її було звільнено із займаної посади на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки від 20.01.2022 р./а.с. 8/. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01.12.2022 року у цивільній справі № 462/7494/21 ухвалено позов [PERSON] до Державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити повність. Стягнуто із Державного підприємства\~Львівський державний\~завод «Лорта»\~/код\~ЄДРПОУ 30162618,\~місто Львів,\~вулиця Патона,\~1/\~на користь\~ [PERSON] / [ADDRESS] ,\~рнокпп [NUMBER] /\~7858\~/сім\~тисяч вісімсот\~п`ятдесят вісім/\~гривень 77\~копійок нарахованої,\~але невиплаченої\~заробітної плати,\~6620\~/шість\~тисяч шістсот\~двадцять/\~гривень 58\~копійок вихідної\~допомоги,\~5941\~/п`ять\~тисяч дев`ятсот\~сорок одну/\~гривню 09\~копійок компенсації\~за невикористану\~відпустку,\~35677\~/тридцять\~п`ять тисяч\~шістсот сімдесят\~сім/\~гривень 57\~копійок середнього\~заробітку за\~час затримки\~розрахунку. Стягнути з\~Державного підприємства\~Львівський державний\~завод «Лорта»\~на користь\~ [PERSON] \~908\~/дев`ятсот\~вісім/\~гривень 00\~копійок судового\~збору. /а.с. 9-10/. Даним рішенням встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складає 367, 81 грн. Відповідно до ч. 4 ст.\~82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до поточної виписки за контрактом № 8112089936 остаточний розрахунок із [PERSON] було проведено 01 червня 2022 року /а.с.10/. Згідно зі статтею 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений частиною 1 статті 117\~КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку. У пункті 20 Постанови Пленуму\~ВСУ №13\~від 24.12.1999\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~про оплату\~праці» судам роз`яснено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117\~КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Середній заробіток працівника судом розраховується відповідно до статті 27\~Закону України\~«Про оплату\~праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100. Відповідно до представленого позивачем розрахунку середній заробіток позивача з дня ухвалення судового рішення по справі № 462/7494/21, тобто з 06 січня 2022 року по 01 червня 2022 року /день фактичного розрахунку/ складає 37 516, 62 грн (102*367,81). Суд зазначає, що не приймає до уваги тверджень представника відповідача у справі ДП «ЛЗД «ЛОРТА» - Сирота Б. М. викладених у відзиві на позовну заяву, зокрема щодо нарахування позивачу за згаданим вище рішенням суду середнього заробітку більш ніж за шість місяців (19.10.2021 року - 28.04.2022 року), що суперечить новій редакції ст. 117 КЗпП України, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» № 2352-IX від 01.07.2022 року, яка передбачає, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені\~статтею 116\~цього Кодексу,\~при відсутності\~спору про\~їх розмір\~підприємство,\~установа,\~організація повинні\~виплатити працівникові\~його середній\~заробіток за\~весь час\~затримки по\~день фактичного\~розрахунку,\~але не\~більш як\~за шість\~місяців,\~оскільки згідно\~ч.\~1\~Р.\~II\~«Прикінцеві та\~перехідні положення» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, відтак такий набув чинності 19.07.2022 року. Як вбачається із матеріалів позовної заяви позивач звернулася до суду із позовом 16.06.2022 року, і просить стягнути з відповідача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 06.01.2022 року по 01.06.2022 року. За таких обставин, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно зі статтею 141 ЦПК України, суд враховує, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 992,40 грн., який підлягає стягненню з відповідача на його користь. На підставі наведеного та

Outcome: approved