Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

До Дніпровського районного суду м. Києва звернулась представник позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аскольд» - Кара Л.С. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату утримання будинку та прибудинкових територій. Згідно заявлених вимог, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за оплату утримання будинку та прибудинкових територій у розмірі 12 925,42 грн, 3% річних - 712,00 грн та інфляційні втрати - 1 507,04 грн. Вимоги позову обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , опалювальною площею 61,80 кв.м. ОСББ «Аскольд» утримує вказаний будинок. Представник позивача зазначає, що відповідач не сплачує платежі за утримання будинку та прибудинкової території у зв`язку з чим виникла заборгованість. Станом на 31 серпня 2021 року сума заборгованості за особовим рахунком відповідача складає 12 291,82 грн. Посилаючись на ст. 625 ЦК України, представником позивача нараховано інфляційні втрати в розмірі 1 507,62 грн та 3% річних у розмірі 712,00 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 24-26). Копії ухвали суду про відкриття провадження у справі направлено учасникам справи. Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами, за адресою місцезнаходження майна відповідачем отримано не було, конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами повернулись до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». 27 січня 2022 року на адресу місцезнаходження майна відповідача повторно було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, однак конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження та додатками повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Також повідомлення відповідача здійснювалось через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площою 64,9 кв.м., житловою площею - 42,1 кв.м., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової частини щодо обєкта нерухомого майна (щодо багатоквартирного будинку) від 14 вересня 2021 року (а.с. 18). 30 жовтня 2001 року проведено державну реєстрацію ОСББ «Аскольд», ЄДРПОУ 22870635, місцезнаходження: 02154, м. Київ, Русанівська набережна, буд.24/51 (а.с.6, 7-9). Відповідно ч. 1 Розділу ІІ Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Аскольд», затвердженого загальними зборами співвласників ОСББ «Аскольд», протокол №1 від 09 квітня 2016 року, метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними свої обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом. Правовідносини із споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до витягу з протоколу №1 від 06 квітня 2019 року загальних зборів співвласників ОСББ «Аскольд», членами ОСББ встановлено розмір внеску на управління багатоквартирним будинком на 2019 року в розмірі 8 грн за 1 кв.м загальної площі квартири (а.с.16). Відповідно до витягу з протоколу №1 від 15 квітня 2021 року загальних зборів співвласників ОСББ «Аскольд», членами ОСББ встановлено розмір внеску на управління багатоквартирним будинком з 01 квітня 2021 року в розмірі 10 грн за 1 кв.м загальної площі квартири (а.с.15). Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. За змістом ст. 626, 627, 628, 629, 631 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться Згідно довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) за період з 01 серпня 2019 року по 01 жовтня 2021 року за [PERSON] , як власником квартири [ADDRESS] , з опалювальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 61,8 кв.м., площа балкону 1,56 кв.м, наявна заборгованість в розмірі 12 291,82 грн (а.с.17). Отже відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо внесків за житлово-комунальні послуги, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», не здійснює платежі за житлово-комунальні послуги в повному обсязі, що не спростовано відповідачем відповідно до наявних у матеріалах справи доказів. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наведених в позовній заяві розрахунків 3% річних та інфляційних втрат за період з 21 грудня 2019 року по 21 вересня 2021 року, ОСББ «Аскольд» нарахувало 3% річних в розмірі 712,00 грн та інфляційні втрати - 1 507,00 грн. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України (висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15). Разом з тим, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» №530-ІХ від 17 березня 2020 року, на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (Соvid-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11 березня 2020 року зі змінами «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Соvid-19», з 12 березня 2020 року на всій території України запроваджено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року зі змінами, з 19 грудня 2020 р. до 31 серпня 2022 р. на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Зважаючи на те, що на території України з 12 березня 2020 року було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (Соvid-19)» (№530-ІХ від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, нарахування та стягнення судом 3% річних та інфляційних втрат, отже їх нарахування з 17 березня 2020 року на суму боргу за надані послуги, є помилковим та порушує норми чинного законодавства. З урахуванням викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 17 березня 2020 року по 21 вересня 2021 року, протягом якого штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки закону, не підлягають задоволенню. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Отже, процес зміни вартості грошей, який характеризується рівнем інфляції, є безперервним процесом і інфляційні процеси не залежать від волевиявлення будь-якої особи, тому інфляційні мають розраховуватися з урахуванням як індексів інфляції, так і індексів дефляції. Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже сума боргу в цьому періоді зменшується. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Індекс інфляції, офіційно встановлений Державним комітетом статистики України, у зазначений період часу становив: січень 2020 р. -100,2; лютий 2020 р. - 99,7; березень 2020 р.- 100,8. Виходячи з наведеного, за період з 21 грудня 2019 року по 16 березня 2020 року включно, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в сумі 17,24 грн ((100,2/100*1 520,62 грн - 1 520,62 грн)+ (99,7/100*2 027,50 грн - 2 027,50 грн) +(100,8/100*2534,38 грн - 2534,38 грн)) та 3% річних в розмірі 12,79 грн ((1 013,74 грн * 3 * 11/365/100) + (1 520,62 грн *3*31/365/100)+ (2 027,50 грн*3*28/365/100)+ (2534,38 грн* 3 * 16/365/100) Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на вищевикладене, на підставі доказів, поданих учасниками справи, беручи до уваги принцип змагальності сторін, виходячи із встановлених судом фактів і відповідних їм правовідносин, належності, допустимості і достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку в їх сукупності, враховуючи наявність заборгованості за спожитими житлово-комунальними послугами з боку відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСББ «Аскольд» до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату утримання будинку та прибудинкових територій. На підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2 270,00 грн, який був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом - в мінімальному розмірі, визначеному на дату звернення до суду з даним позовом. В позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати та зазначає, що витрати які поніс позивач складаються з суми 3000,00 грн на правову допомогу. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні даного питання суд виходить з того, що позов підписано та подано до суду головою правління ОСББ «Аскольд» - Карою Л.С., матеріали справи не містять доказів укладання договору про надання правничої допомоги, отримання/надання правничої допомоги та детального опису робіт, доказу сплати позивачем кошів за надання правничої допомоги, тому суд не вбачає визначених законом підстав для стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial