Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

02.06.2022 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за нею в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2489 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122080700:02:002:0059, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,62 га, що розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Свої вимоги мотивує тим, що листом приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 386/02-14 від 06 вересня 2021 року приватний нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з наявністю виправлень у правовстановлюючому документі на житловий будинок, а також розбіжностями в написанні прізвища померлої у свідоцтві про смерть та в актовому записі про одруження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі запису в погосподарський книзі виконавчого комітету Бросківської сільської ради Ізмаїльського району за №8, що також підтверджено довідкою №1079, виданою 29.05.2019 року Бросківською сільською радою Ізмаїльського району; - земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2489 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122080700:02:002:0059 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ №889887, виданого 18.12.2009 року Бросківською сільською радою, Ізмаїльського району, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010952101238; - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,62 га, що розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №480367, виданого 03.04.2003 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 10-03-238. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.02.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ), земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2489 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122080700:02:002:0059, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,62 га, що розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56332351 від 29.05.2019 року, наданого приватним нотаріусом Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 19.11.1959 року Бросківською сільською радою, Ізмаїльського району; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.12.1961 року Бросківською сільською радою, Ізмаїльського району та актовим записом про шлюб №14 від 28.06.1980 року, складеним виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживали разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 1079 від 29.05.2019 року, наданою виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважаються такими, що фактично прийняли спадщину. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 25.04.2018 року Ізмаїльським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить Ѕ частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] (колишній номер будинку 59); Ѕ частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2489 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122080700:02:002:0059 та Ѕ частина земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,62 га, що розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, які прийняла після смерті своєї чоловіка [PERSON] , але не оформила свої спадкові права. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56332409 від 29.05.2019 року, наданого приватним нотаріусом Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 29.12.1961 року Бросківською сільською радою, Ізмаїльського району та актовим записом про шлюб №14 від 28.06.1980 року, складеним виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 1080 від 29.05.2019 року, наданою виконавчим комітетом Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, що фактично прийняла спадщину. Відповідно до\~свідоцтва про\~смерть серії\~ [NUMBER] ,\~виданого 25.02.2019\~року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ), земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2489 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки 5122080700:02:002:0059, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,62 га, що розташована на території Бросківської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, які прийняла після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , але не оформила свої спадкові права. Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 56332472 від 29.05.2019 року, наданого приватним нотаріусом Веліксар Т.І., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 31.07.1982 року Бросківською сільською радою, Ізмаїльського району. Інших спадкоємців, які заявили свої спадкові права, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У встановлений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено заявою від 29.05.2019 року, посвідченою приватним нотаріусом Веліксар Т.І., тобто вважається такою, що прийняла спадщину. Листом приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Веліксар Т.І. № 386/02-14 від 06 вересня 2021 року приватний нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з наявністю виправлень у правовстановлюючому документі на житловий будинок, а також розбіжностями в написанні прізвища померлої у свідоцтві про смерть та в актовому записі про одруження. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved