Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

У червні 2022 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд стягнути з відповідача на свою користь кошти на лікування доньки [PERSON] у розмірі 34 270,51 грн., що дорівнює сумі, еквівалентній 1 271,16 дол. США, пеню у сумі 6 854,10 грн., що еквівалентно 254,23 дол. США., інфляційні збитки у сумі 8 272,60 грн. Позовна заява обґрунтована тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 01.06.2002 року по 01.06.2010 року. [INFO] у них народилася донька [PERSON] . 27.07.2009 року між позивачем та відповідачем було укладено договір між батьками про сплату аліментів на утримання дитини, який посвідчено приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області Некрасовою С.І., та зареєстровано в реєстрі за № 1067. На даний час донька являється студенткою Київського національного університету ім. Т. Шевченка за денною формою навчання, здобуття ступеня вищої освіти магістра, з 01.09.2021 по 2023 навчальний рік. Відповідач, після розірвання шлюбу, неналежно виконував свої обов`язки зі сплати аліментів, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. У лютому - березні 2020 року [PERSON] захворіла і потребувала тривалого стаціонарного лікування. Вартість лікування склала 26 983,51 грн. Відповідачеві було відомо про це, однак допомоги на лікування він не надав. Крім того, відповідно до консультативного висновку офтальмолога від 23.06.2020, у дитини виявлено погіршення зору і рекомендовано нові окуляри. Вартість консультації становить 610,00 грн., вартість лінз та оправи - 6 677,00 грн. 01.03.2021, для досудового врегулювання спору, відповідачу була направлена претензія про заборгованість зі сплати аліментів, а також про витрати які відбулися у зв`язку із хворобою дитини. Однак жодної відповіді від нього не надходило, тому позивач звернулася до суду із позовом про примусове стягнення з відповідача вказаних сум. Крім того, також просила стягнути штрафні санкції, а саме пеню, яка передбачена договором, та інфляційну складову боргу. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 01.08.2022 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову, хоча належним чином повідомлявся про розгляд справи в суді за адресою реєстрації місця проживання. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суддя встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 7). 27.07.2009 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір між батьками про сплату аліментів на утримання дитини [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області Некрасовою С.І., та зареєстрований в реєстрі за № 1067 (а. с. 9 -12). Відповідно до п. 9 вказаного договору, в доповнення к умовам, що містяться в п.п. 3 та 7 цього договору, при необхідності стаціонарного лікування або обстеження дитини, платник виплачує одержувачу грошові кошти для здійснення цього лікування або обстеження у державному, або, за попереднім погодженням з платником - у недержавному лікувальному закладі. Вказані кошти виплачуються платником аліментів у розмірі 50 відсотків від коштів, вказаних в документах про сплату цього лікування або обстеження, виданих організацією, яка буде проводити це лікування або обстеження, протягом 10 днів з моменту представлення йому одержувачем вказаних вище документів. Пунктом 14 договору встановлено, що сторона, що порушила зобов`язання за цим договором, повинна усунути ці порушення. В разі прострочення виплати платник сплачує пеню в розмірі 0,1 відсотка від несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше 20% простроченої суми. Судом також встановлено, що [PERSON] являється студенткою денної форми навчання в Київському національному університеті ім. Т. Шевченка, здобуття ступеня вищої освіти магістра, термін навчання з 01.09.2021 по 2023 рік (а. с. 46 - 54). Так, матеріалами справи підтверджується що [PERSON] у період з 11.02.2020 по 11.03.2020 перебувала на стаціонарному лікуванні у Київській міській клінічній лікарні № 1 та Національному інституті фтизіатрії та пульмонології, що підтверджується копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2992 та довідкою завідуючого відділенням пульмонології та доказової медицини (а. с. 115 - 116, 129). 01.03.2021 [PERSON] направила на адресу відповідача претензію про сплату аліментів та витрат на лікування доньки [PERSON] . Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Оскільки між сторонами укладений договір, який передбачає сплату аліментів та інших виплат, які ним встановлені до досягнення [PERSON] повноліття, або в разі навчання за денною або заочною формою навчання у вищому навчальному закладі - до його закінчення, вказаний договір ніким не оспорений та не розірваний, тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення коштів на лікування доньки обґрунтованими. Разом з тим, дослідивши матеріали справи, а саме надані позивачем докази на підтвердження суми понесених витрат на лікування дитини, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума у розмірі 34 270,51 грн. не підлягає задоволенню, оскільки являється недоведеною. Відповідно до наданих позивачем фіскальних чеків, доведеними являються витрати на придбання ліків та проведення МРТ та КТ витрати на суму 15 572,55 грн., а також витрати на консультацію офтальмолога - 610 грн. та придбання окулярів на суму 6 677,00 грн. (а. с. 96 - 108). Решта фіскальних чеків неналежної якості, з яких неможливо встановити за придбання яких товарів вони видавалися. Таким чином, суд вважає доведеними витрати позивача на лікування доньки у сумі 22 859,55 грн. Разом з тим, оскільки відповідно до договору відповідач несе витрати на лікування лише у розмірі 50 відсотків від затраченої суми, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 11 429,78 грн., тобто половина від витрачених коштів. Враховуючи те, що позивач зверталася до відповідача із вимогою про відшкодування коштів на лікування доньки, однак відповідачем вони відшкодовані не були, доказів на спростування встановлених обставин відповідачем суду не надано, тому суд вважає стягнути з відповідача також пеню, яка передбачена договором у розмірі не більше 20% від простроченої суми, що становить 2 285,96 грн. Частиною другою статті 625 ЦК України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та три проценти річних від простроченої суми. За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18), від 16 травня 2018 року?у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) та від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19 (провадження № 12-42гс20). У постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі?№ 6-771цс15, від висновку в якій не відступала Велика Палата Верховного Суду, зазначено, що за змістом статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Враховуючи те, що позивачем були понесені витрати на лікування дитини у національній валюті України - гривнях, тому з відповідача також підлягають стягненню інфляційні витрати за період з 10.03.2021 по 01.06.2022 у сумі 2 565,81 грн. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 16 281,55 грн. Згідно з ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 992,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial