Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

До суду звернулась позивачка із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та збільшити розмір аліментів до 3000 грн. щомісячно і до досягнення донькою повноліття. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 23\~липня 2015\~року між\~ними вперше був укладений шлюб, який був зареєстрований виконкомом Петрашівської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області, актовий запис № 09, який за рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 27 липня 2017 року було розірвано. Під час даного шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] та згідно свідоцтва про її народження, батьком останньої записаний відповідач. Пояснює, що 16 червня 2021 року між нею та відповідачем, вдруге був укладений шлюб, який зареєстровали у виконкомі Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, актовий запис № 02. Втім, з кінця 2021 року їхнє спільне життя з знову не склалося, з причини того, що мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Між ними постійно виникають сварки, що призвели до втрати почуття взаємної любові та поваги один до одного. Одна з основних причин розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім`ї неможливим, так як це буде суперечити її інтересам та інтересам доньки. Наразі донька проживає разом із позивачкою окремо від відповідача. Вказує, що з часу ухвалення вказаного судового рішення, донька подорослішала, а відповідач не виконує обов`язки щодо утримання останньої, а також з урахуванням підвищення цін на продовольчі товари, засоби гігієни, одяг та ліки, які необхідні для повноцінного розвитку дитини, їй як матері важко утримувати самостійно доньку та вважає, що розмір аліментів визначений рішенням суду у 2017 році не є співмірним із актуальними цінами та прожитковим мінімумом на дитину, який визначений законодавством України у 2022 році. Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 01 вересня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 03.10.2022 року до суду надійшов відзив від [PERSON] у якому позовні вимоги щодо розірвання шлюбу між сторонами визнає. Відповідач частково не визнає позовних вимог щодо збільшення розміру аліментів. Зазначає, що матеріальний стан його не покращився з часу винесення рішення Герцаївського районного суду від 27.07.2017 року про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] . Однак, вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання своєї доньки в розмірі 1500 грн. щомісячно, а тому не заперечує збільшити розмір стягнення з нього аліментів до цієї суми. Сторони в судове засідання не з`явилися. Відповідно до ст.44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст.223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на таке. Судом встановлено, що 16 червня 2021 року між позивачкою та відповідачем, вдруге був укладений шлюб, який зареєстрували у виконкомі Острицької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . За час спільного проживання у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 24\~СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати. Положеннями ст.141\~СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У ст.150\~СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. В силу ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як слідує із змісту ст.181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В силу ч.2 ст.182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. У відповідності до ст.192\~СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року у справі №355/511/17-ц зроблено висновок про те, що вирішуючи питання про збільшення розміру аліментів, така зміна можлива, у тому числі і у зв`язку зі зміною в законодавстві, що узгоджується з вимогами ст.ст.181, 182, 184, 192\~СК України та Законом України від 17 травня 2017 року №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року. Згідно постанови Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192\~СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З урахуванням того, що для збільшення розміру призначених аліментів зацікавленій стороні слід звернутися із відповідною заявою до суду, в якій навести підстави для відповідної зміни. Звертаючись до суду з проханням про збільшення аліментів, у заяві зазначаються докази щодо поліпшення матеріального стану платника аліментів, хвороби дитини, збільшення потреб на утримання дитини. Цей перелік не є вичерпним і залежить від життєвої ситуації. Прожитковий мінімум - це соціальний стандарт, що визначає кількість продовольчих та непродовольчих товарів та послуг, які необхідні для забезпечення нормального життя людини. В Україні є два різні прожиткові мінімуми - законодавчий та фактичний, які застосовується для різних цілей. Законодавчий прожитковий мінімум встановлюється в законі про Державний бюджет України на відповідний рік, та його використовує Уряд під час розрахунку певних видів соціальних пільг, податків, аліментів, розміру мінімальної зарплати та пенсії. Згідно ст.7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет України\~на 2022\~рік» встановлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Фактичний прожитковий мінімуму щомісяця розраховується Міністерством соціальної політики України на базі спостережень за динамікою рівню життя та цін в Україні, тобто фактичний прожитковий мінімум згідно з розрахунками Мінсоцполітики, майже вдвічі вищий, ніж законодавчий. Міністерство соціальної політики України відповідно до статті 5 Закону України «Про прожитковий мінімум» повідомляє, що орієнтовний фактичний розмір прожиткового мінімуму у цінах грудня 2021 року у розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років - 5105 грн. Станом на січень 2022 рік орієнтовний фактичний розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років - 5 309,02 грн. Крім того, згідно офіційної інформації з сайту Державної служби статистики України індекс споживчих цін протягом 2021 року склав 110%, що свідчить про удорожчання життя на території України. Таким чином, вбачається динаміка росту фактичного прожиткового мінімуму та росту цін, а, відповідно, збільшується і вартість у забезпеченні малолітньої дитини необхідними товарами. З огляду вище наведеного та виключно в інтересах дитини щодо її кращого забезпечення, ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, потреби дитини, необхідність та достатність розміру аліментів для забезпечення її гармонійного розвитку, суд вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, слід збільшити розмір стягуваних аліментів на користь позивачки з відповідача та необхідно стягувати аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] 3000 грн. щомісячно і до досягнення донькою повноліття. Позивач при подачі позову про розірвання шлюбу сплатила судовий збір у розмірі 992,40 грн. Тому, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивачки. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved