Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, однак проживали разом без реєстрації шлюбу. У них народилася спільна дитина, дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану. Сторони більше як півроку не проживають разом, а дитина проживає із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. При цьому відповідач жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає та не приймає участі у її вихованні. На даний час позивачка ніде не працює, тому самостійно утримувати дитину не може. Де працює і чим займається відповідач, позивач не знає, оскільки не підтримує з ним ніяких стосунків. З огляду на викладене позивач просить позов задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивач [PERSON] , про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилася. Натомість через канцелярію суду надала заяву у якій просила розглянути справу за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання втретє не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-ресурсі судової влади, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення справи розглядом чи про свою обов`язкову участь у розгляді справи також не подав. Враховуючи викладене, а також повторну неявку без поважних причин в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі документів та доказів. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.12.2020 року, виданого виконавчим комітетом Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, сторони мають спільну дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 591 від 20.06.2022 року, виданої старостою села Водиця Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, [PERSON] виховує дочку [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її повному утриманні. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов від 16.06.2022 року, [PERSON] самостійно виховує дочку [PERSON] . Батько дитини [PERSON] , був співмешканцем [PERSON] , проте вже тривалий час з нею не проживає, участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. [PERSON] проживає у важкому матеріальному становищі. [PERSON] ніде не працює, здійснює догляд за чотирма неповнолітніми дітьми від першого шлюбу, батько яких помер. Вирішуючи заявлені [PERSON] позовні вимоги, суд керується наступним. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Про право суду при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів". На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов`язаний надавати малолітній дитині утримання, достатнє для задоволення її розумних потреб, виходячи зі стану здоров`я дитини, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров`я та матеріального становища. З урахуванням положень ч.3 ст.181 СК України суд вважає, що виключно позивачу [PERSON] , як одержувачу аліментів та особі на утриманні якої знаходиться дитина, надається право вибору, у який спосіб з відповідача, як платника аліментів, будуть стягуватися аліменти: у твердій грошовій сумі, чи у частці від його доходу (заробітку). Більше того, у Сімейному кодексі України не зазначено в яких випадках суд повинен стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, а коли у частці від доходу платника аліментів. Згідно ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, суд, бере до уваги той факт, що стягнення аліментів на утримання однієї дитини в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) платника аліментів є мінімальним. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач надала достатньо доказів того, що малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , знаходиться на її утриманні та не має самостійного доходу, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки. Поряд з цим, відповідачем жодних доказів на протилежне не представлено, відзив на позов не подано, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Аліменти на утримання дітей згідно з ч.1 ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 24.06.2022 року. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач, при пред`явленні позову, була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене,

Outcome: approved