Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

17.08.2022 року позивач звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати її з [PERSON] шлюб. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони 25.01.1997 року зареєстрували шлюб. Від спільного проживання мають синів - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з матір`ю. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з квітня 2022 року. Спільне господарство не ведуть, збереження сім`ї не можливе. У зв`язку з викладеним, позивач просить укладений шлюб розірвати. Крім того просить стягнути понесені судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору та витрат на правничу допомогу. Ухвалою суду від 25.08.2022 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання сторона позивача не з`явилась, надано до суду заяву в якій просить розглянути справу за їх відсутності та підтримує позов у повному об`ємі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не з`явився. Про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомлено, відзив на позов не надавався. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін. Судом встановлено, що 25.01.1997 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Від даного спільного проживання [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 08.08.2007 року Міським відділом РАЦС Миколаївського управління юстиції, а також [INFO] народився син - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17.03.2009 року Міським відділом РАЦС Миколаївського управління юстиції. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть з квітня 2022 року. Шлюбні відносини між ними припинені. На даний час діти проживають разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спору щодо утримання та виховання дитини немає. Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст. 55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність у сторін малолітньої дитини та обставини життя подружжя, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін і їх малолітнього сина, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права. Тому, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, слід постановити рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Щодо понесених судових витрат суд зазначає наступне. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За такого, судовий збір підлягає стягненню з відповідача у сумі 992,40 грн. Щодо витрат на правничу допомогу. Згідно додаткового договору № 1 до договору № 11/08 від 11.08.2022 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Регіональна колегія адвокатів» та [PERSON] , акту надання послуг про надання правової допомоги № 11/08 від 11.08.2022 року позивач понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2)необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного суду від 19.02.2020 року справа №755/9215/15-ц. Витрати на професійну правничу допомогу по справі були розподілені у відповідності до документально підтверджених доказів поданих представником позивача на час ухвалення судового рішення. Оцінивши надані суду докази представником позивача про витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи, особливості справи та її складність, суд дійшов висновку, що такий розмір витрат є співмірним із складністю справи та обґрунтованим, а тому необхідно стягнути з відповідача 2000,00 грн. за понесені позивачем витрати на правничу допомогу. Крім того стороною відповідача жодних заперечень, щодо розміру та обґрунтованості заявленої правовою допомоги не надавались.

Outcome: approved