Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва за позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті до 01.05.2018р. послуги з централізованого опалення в розмірі 14 228,80 грн., за спожиті до 01.05.2018р. послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 884,81 грн., за спожиті з 01.05.2018р. послуги централізованого опалення в розмірі 18 266,18 грн., за спожиті з 01.05.2018р. послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 8 897,95 грн., а також судовий збір у сумі 2 270,00 грн. та витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в розмірі 33,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до 01.05.2018 року послуги з надання централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснювало ПАТ «Київенерго», яке на підставі договору №602-18 від 11.10.2018 року про відступлення права вимоги (цесії) передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого та гарячого водопостачання. Таким чином, позивач прийняв право вимоги до відповідача по заборгованості за спожиті послуги до 01.05.2018 року в розмірі 16 113,61 грн. та прийняв право вимоги до відповідача будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги. З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює позивач , яким було підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті "Хрещатик" від 28 березня 2018 року №34 (5085). Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про виконання послуг позивачем. Відповідач від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому законом порядку не відмовлявся. Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Він своєчасно не сплачував за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.01.2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. На адресу відповідача, зазначену в позові, направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. На підставі договору №602-18 від 11.10.2018 року про відступлення права вимоги (цесії) ПАТ «Київенерго» передало право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 року послуг з централізованого та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримані ПАТ «Київенерго» за період з 01.08.2018 року до дати укладання цього договору - Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго". Позивач вказує, що на підставі цього Договору прийняв право вимоги до [PERSON] по заборгованості за спожиті послуги до 01.05.2018 року з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води в розмірі 16 113,61 грн. та прийняв право вимоги до відповідача будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань з оплати за спожиті послуги. Надання послуг відповідачу здійснювалось на підставі договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, який був опублікований 31.07.2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також у газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року (4511). До матеріалів справи надані додаток №1 та додаток №2 до Договору №602-18 від 11.10.2018 року, з яких вбачається, що позивачу передано право вимоги по заборгованості за квартирою по [ADDRESS] , споживачем вказаний [PERSON] . За таких обставин, судом не встановлено, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача по заборгованості за житлово-комунальні послуги за Договором №602-18 від 11.10.2018 року про відступлення права вимоги (цесії). З огляду на що, відсутні правові підстави для стягнення заборгованості з відповідача за послуги, які споживались за вказаною адресою у квартирі №12 до 01.05.2018р. При цьому суд також враховує той факт, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності за відповідачем на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано 11.02.2020р. Крім того, встановлено, що з 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго». Позивачем підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28 березня 2018 року №34 (5085). Квартира за адресою [ADDRESS] під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання. Згідно листа Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 11.10.2022р. №062/14-9193 (И-2022) за даними реєстрових книг частина квартири [ADDRESS] на праві власності зареєстрована: 15/100 ч. за [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого 19.06.2006р., 16/100 ч. за [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 17.08.2006р., 14/100 ч за [PERSON] , [PERSON] (у рівних долях) на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 18.01.2007р., 13/100 ч. за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 07.12.2007р.; 29/100 ч. за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 01.06.2020р. Інші частини квартири на праві власності не реєструвалися. До того ж, як встановлено вище, з 11.02.2020р. право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Позивач зазначає, що відповідач [PERSON] споживає комунальні послуги за вказаною квартирою, однак неналежним чином виконує свій обов`язок щодо їх оплати, з огляду на що у нього утворилась заборгованість за період з 01.05.2018р. по 31.08.2021р. за послуги централізованого опалення в розмірі 18 266,18 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води в розмірі 8 897,95 грн. Суд вважає, що вимоги позивача за вказаний період слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Частиною 1 ст. 714 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 7, 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановленні відповідними договорами (пункт 1 та пункт 5 частина 2 статті 7 Закону), а обов`язком виконавця забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотриманням умов їх виконання згідно типовим договором ( п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 8 Закону). Відповідно до п. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, чинних на спірний період правовідносин, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Постанова судової палати у цивільних та господарських справах Верховного суду України від 20.04.2016 року, справа 6-2951цс15, містить висновок про те, що факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Згідно з правовою позицією, яка викладена в постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 року у справі №6-1192ц15 та справі №6-1706ц15, відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до точки розподілу свідчить про виконання послуг постачальником. При самовільному відключенні від центрального теплопостачання, споживач не звільняється від оплати центрального теплопостачання в повному розмірі. Матеріали справи не містять доказів ненадання позивачем послуг відповідачу, так само як і звернень останнього з приводу відмови від отримання таких послуг. Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, згідно розрахунку позивача заборгованість за період з 01.05.2018р. по 31.08.2021р. за послуги централізованого опалення склала 18 266,18 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води - 8 897,95 грн. Разом з тим, як встановлено вище, відповідач став власником квартири з 11.02.2020р. Доказів того, що відповідач був споживачем послуг за період з 01.05.2018р. по 10.02.2020р. позивачем суду не надано. За таких обставин, слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01.03.2020р. по 31.08.2021р., а саме за послуги централізованого опалення в сумі 8 067,67 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води - 4 360,41 грн. Судом не береться період нарахування з 11.02.2020р. по 29.02.2022р. сплати за комунальні послуги, оскільки з розрахунку позивача неможливо встановити, скільки послуг за цей період спожито відповідачем. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не спростовано належними засобами доказування наявності заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.03.2020р. по 31.08.2021р. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 635,60 грн. судового збору та 9,24 грн. витрат, пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Outcome: partial