Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

В листопаді 2019 року [PERSON] ( далі - позивач, [PERSON] ) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - відповідач, ПАТ «НАСК «Оранта») за вимогами якого просила стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування у сумі 40 143, 77 грн., пеню у розмірі 200, 93 грн., збитки від інфляції в розмірі 1,00 грн., 3% річних у розмірі 49,00 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 09.08.2019 водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з [NUMBER] , на паркувальному майданчику ТЦ «Мегамаркет» по вул. Київська, 2В в с. Гатне, Києво-Святошинського району, Київської області не надав переваги в русі транспортному засобу «Hyundai Santa Fe», д.н.з. [NUMBER] , який наближався з правого боку, допустив зіткнення з транспортним засобом «Hyundai Santa Fe», д.н.з. [NUMBER] , в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження, своїми діями водій [PERSON] порушив п.10.11. ПДР. Згідно з постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.08.2019 винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано водія автомобіля марки «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] , - [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6354835. Внаслідок ДТП позивачу було завдано матеріальних збитків, розмір яких відповідно до Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, складеного ТОВ «Клевер Експерт» від 04.09.2019 № 480/08-19 становить 92227,34 грн. з ПДВ та 79224,95 грн. без ПДВ. Отже позивачу має бути сплачене страхове відшкодування у сумі 78224,95 грн. (79224,95 грн. - 1000,00 грн. франшиза). Незважаючи на те, що позивачем вчасно було повідомлено ПАТ «НАСК «Оранта» про ДТП та надано всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування, відповідач 08.10.2019 перерахував страхове відшкодування у розмірі 38081,18 грн. На підставі викладеного та посилаючись на положення ст.ст. 22, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 536, 625 ЦК України, позивач просив стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» суму страхового відшкодування, пеню, три проценти річних та інфляційні втрати, а також вирішити питання відшкодування судових витрат. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Даниленка В.В. від 06.02.2020 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 09.09.2020 вказану цивільну справу передано до провадження судді Мицик Ю.С. Ухвалою від 10.09.2020 вказану справу було прийнято до провадження суддею Мицик Ю.С. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 04.01.2021 до суду надійшов відзив ПАТ «НАСК «Оранта», в якому відповідач заперечує вимоги позову. Зазначає, що 20.08.2019 оцінювачем [PERSON] в присутності довіреної особи власниці пошкодженого автомобіля «Hyundai Santa Fe», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] було проведено огляд транспортного засобу, про що складено протокол (акт) огляду. На підставі даного протоколу огляду складено Дослідження № В 50 HLC -2, згідно якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 39081,18 грн. Спеціалістами ПАТ НАСК «ОРАНТА» складено Страховий акт № ОЦВ-19-32-11803/1 та розрахунок страхового відшкодування до нього. 03.10.2019 [PERSON] сплачено страхове відшкодування у розмірі 38 081,18 грн (39 081,18 - 1 000,00 франшиза), відповідно до платіжного доручення № 50717 від 03.10.2019. Відповідач зазначає, що відсутні підстави для доплати за наданим позивачем Звітом № 480/08-19 від 04.09.2019, складеного ТОВ «Клевер Експерт», оскільки після його аналізу було встановлено, що позиції, зазначені у ремонтній калькуляції висновку під номерами 7131,7277,1000 не відповідають протоколу огляду від 20.08.2019. 16.10.2019 на замовлення відповідача оцінювачем [PERSON] було складено Звіт № 11803 про оцінку транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ без врахування коефіцієнту фізичного зносу складає 62 483,02 грн., вартість відновлювального ремонту КТ3 з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 42 645,84 грн., коефіцієнт фізичного зносу становить 0,37. На підставі Звіту № 11803 від 16.10.2019 складено страховий акт № ОЦВ-3Г-19-32-11803/2 від 15.11.2019 та розрахунок страхового відшкодування до нього, відповідно до якого [PERSON] здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 3 564,66 грн. відповідно до платіжного доручення № 58710 від 18.11.2019 та реєстру № 210. Таким чином, загальна сума виплати страхового відшкодування за договором ОСЦПВВНТЗ № АО/6354835 склала 41 645,84 грн. У зв`язку з чим відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на повне виконання своїх зобов`язань перед позивачем. 18.01.2021 до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на свою користь страхове відшкодування у сумі 24461,81 грн., пеню у розмірі 5540,25 грн., збитки від інфляції в розмірі 1195,44 грн., 3% річних у розмірі 915,00 грн., витрати на проведення судової експертизи в розмірі 1015,20 грн. та судовий збір в розмірі 768,40 грн. 21.01.2021 до суду надійшли заперечення відповідача на заяву про зменшення розміру позовних вимог, які обґрунтовані тим, що на замовлення позивача експертом КНДЕКЦ МВС України складено Висновок від 08.09.2020 № 13-3/447 автотоварознавчого дослідження. У заяві про проведення автотоварознавчої експертизи, поданої [PERSON] до КНДЕКЦ МВС України, зазначено, що даний Висновок експерта замовлено нею з метою усунення протиріч щодо розміру завданого матеріального збитку як власнику транспортного засобу «Hyundai» д.н.з. [NUMBER] . Водночас, із заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач вважає даний Висновок експерта помилковим та самостійно обраховує суму відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», д.н.з. [NUMBER] , замінюючи на свій розсуд однi запчастини на iншi та обгрунтовує дану заміну та вищу ціну деталей (зокрема фари лівої) листом від TOB «Олімп Мотор». Оскільки позивач не є оцінювачем або експертом з правом проведення автотоварознавчої експертизи та розрахунку матеріального збитку, а тому розрахунок матеріального збитку з власними коригуваннями позивача є необґрунтованим та незаконним, а тому не може братися до уваги у якості доказу. 29.09.2021 від представника позивача [PERSON] - [PERSON] надійшло клопотання про призначення додаткової судової автотоварознавчої експертизи. 29.01.2021 ухвалою суд призначив по справі додаткову судову автотоварознавчу експертизу. 30.05.2022 до суду надійшов висновок експерта від 17.05.2022 № СЕ-19/111-21/52775-АВ за результатами проведеної додаткової судової транспортно-товарознавчої експертизи. 06.06.2022 ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено в судове засідання. 03.10.2022 від представника відповідача надійшли пояснення в яких зазначено, що ПАТ «НАСК Оранта» погоджується з доплатою визначеною як різниця між виплаченою позивачеві сумою відшкодування від суми визначеної судовим експертом, тобто 10292,40 грн. (52938,54- 41645, 84 (виплачена сума) - 1000 (франшиза). Щодо заявлених вимог по пені, 3% річних та інфляційних втрат відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності. Розгляд справи просив проводити у відсутності представника відповідача. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності представника, просила позов задовольнити. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач та представник відповідача подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 09.08.2019 близько 19 години 10 хвилин водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mitsubishi Lancer», д.н.з. [NUMBER] , на паркувальному майданчику ТЦ «Мегамаркет» по вул. Київська, 2В в с. Гатне, Києво-Святошинський район, Київська область, не надав переваги в русі транспортному засобу Hyundai Santa Fe, д.н.з. [NUMBER] , який наближався з правого боку, допустив зіткнення з транспортним засобом Hyundai Santa Fe, д.н.з. [NUMBER] , в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно з постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.08.2019 винним у вчиненні вищезазначеної ДТП було визнано водія автомобіля марки Mitsubishi Lancer, д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] . Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду вказаної цивільної справи. Як встановлено в судовому засіданні, в результаті вказаної ДТП транспортному засобу Hyundai Santa Fe, д.н.з. [NUMBER] , що належить позивачу, було завдано пошкоджень. В свою чергу, положеннями ч. 1 ст.1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортних засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час скоєння ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6354835. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Крім того, пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно вимог п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). При цьому, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. 20.08.2019 оцінювачем [PERSON] в присутності довіреної особи власниці пошкодженого автомобіля «Hyundai Santa Fe», д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] було проведено огляд вказаного пошкодженого транспортного засобу, про що складено протокол (акт) огляду. На підставі даного протоколу огляду складено Дослідження № В 50 HLC -2 від 04.09.2019, згідно якого Вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 39 081.18 грн. 03.10.2019 [PERSON] сплачено страхове відшкодування на підставі страхового акту № ОЦВ-19-32-11803/1 та розрахунку страхового відшкодування до нього, у розмірі 38 081,18 грн (39 081,18 - 1 000,00 франшиза), відповідно до платіжного доручення № 50717 від 03.10.2019. 16.10.2019 на замовлення відповідача оцінювачем [PERSON] було складено Звіт № 11803 про оцінку КТ3 «Hyundai Santa Fe» відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ без врахування коефіцієнту фізичного зносу складає 62 483,02 грн., вартість відновлювального ремонту КТ3 з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 42 645,84 грн., коефіцієнт фізичного зносу становить 0,37. На підставі Звіту № 11803 від 16.10.2019 р. складено страховий акт № ОЦВ-3Г-19-32-11803/2 від 15.11.2019 та розрахунок страхового відшкодування до нього, відповідно до якого [PERSON] здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 3 564,66 грн. відповідно до платіжного доручення № 58710 від 18.11.2019. Таким чином, загальна сума виплати страхового відшкодування за договором ОСЦПВВНТЗ № АО/6354835 склала 41 645,84 грн. Не погодившись із сумою страхової виплати, позивач звернулася до ТОВ «Клевер Експерт» щодо визначення вартості матеріального збитку завданого її транспортному засобу. Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, складеного ТОВ «Клевер Експерт» від 04.09.2019 № 480/08-19, вартість матеріального збитку завданого автомобілю «Hyundai Santa Fe», д.н.з. [NUMBER] становить 92227,34 грн. з ПДВ та 79224,95 грн. без ПДВ. Крім того, позивачем надано висновок судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 13-3/447 від 08.09.2020, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «HYUNDAY», державний номерний знак [NUMBER] (з 22.08.2019 державний номерний знак [NUMBER] ) станом на дату ДТП, яка сталася 09.08.2019, з урахуванням ПДВ складає 64505,68 грн., без врахування ПДВ - 55 392, 65 грн. Оскільки при проведенні автотоварознавчої експертизи експертом [PERSON] в ремонтній калькуляції серед запчастин, які потребували заміні, враховано ліву фару європейського виробництва за каталожним номером 92101S1000, однак автомобіль позивача американського виробництва, суд призначив у справі додаткову судову автотоварознавчу експертизу. На вирішення експерта було поставлено питання щодо вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «HYUNDAІ», державний номерний знак [NUMBER] (з 22.08.2019 державний номерний знак [NUMBER] ), без ПДВ, з урахуванням того, що автомобіль виготовлено для американського ринку, станом на день ДТП - 09.08.2019. За результатами проведення додаткової судової автотоварознавчої експертизи від 17.05.2022 № СЕ-19/111-21/52775-АВ, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номер [NUMBER] (США), з 22.08.2019 державний номерний знак [NUMBER] , без ПДВ, з урахуванням того, що автомобіль виготовлено для американського ринку, станом на день ДТП - 09.08.2019 складає 52 938,24 грн. Отже ураховуючи викладене, суд при вирішенні вказаної справи покладається на висновок додаткової судової автотоварознавчої експертизи від 17.05.2022 № СЕ-19/111-21/52775-АВ, складений експертом Левченко С.Ю., який має кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», зі стажем роботи з 2016 року, підписаний ним особисто та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України. Крім того, даний висновок складено відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, (затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092), сумнівів у своїй достовірності не викликає, а тому суд визнає її належним доказом у справі. На підставі зазначеного, враховуючи вказані положення закону і встановлені в судовому засіданні обставини, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 10 292, 40 грн. страхового відшкодування (52938, 24 - 41645, 84 (сплачене страхове відшкодування) - 1000,00 (франшиза). За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 550 ЦК України право на неустойку (штраф, пеню) виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Аналогічні положення щодо зобов`язання страховика сплатити неустойку в розмірі, установленому договором або законом у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати, містяться у ст. 992 ЦК України. Згідно розрахунку суми пені, заявленої позивачем, нею зазначено період прострочення з 16.10.2019 по 13.01.2021 в сумі 5540,25 грн. В матеріалах справи міститься заява відповідача про застосування строку позовної давності в один рік. З огляду на викладене суд вважає зазначити наступне. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Так, згідно матеріалів справи позивач 22.08.2019 звернулася з заявою про виплату страхового відшкодування до відповідача, строк для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування відповідачем закінчився 20.11.2019, тому з 21.11.2019 починається відлік прострочення виплати страхового відшкодування, за який відповідно до п.26.5. ст. 26 Закону нараховується пеня. Згідно ч.4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. До вимог про стягнення пені з 16.10.2019 по 12.01.2020 підлягає застосуванню строк позовної давності. Розрахунок суми пені здійснюється за формулою: Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення. Таким чином, пеня за прострочення виконання зобов`язання по виплаті страхового відшкодування, з застосуванням строку позовної давності в період з 13.01.2020 по 13.01.2021 (кінцева дата визначена позивачем у розрахунку) складає 1582, 23 грн., а тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 511 ЦК України у випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. Відповідно до частини першої статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Проаналізувавши норми статей 524, 533 - 535, 625 ЦК України, можна дійти висновку, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів. Таким чином, грошовим зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Отже, грошовим слід вважати зобов`язання, що складається, зокрема, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити кошти на користь кредитора. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачається передача грошей як предмета договору або сплата їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Саме до таких грошових зобов`язань належить укладений договір про надання послуг, оскільки він установлює ціну договору - страхову суму. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Вказаний висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 7 червня 2017 року у справі № 6-282цс17. Водночас суд не погоджується із розрахунком наданим позивачем. Інфляційні втрати обраховуються шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на добуток індексів інфляції за період прострочення (сукупний індекс інфляції). Три проценти річних розраховуються по формулі: сума боргу х 3 х кількість днів прострочення платежу/365/100. З огляду на наведене з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення інфляційні втрати по виплаті страхового відшкодування у розмірі 492,22 грн. та 3% річних у сумі 354,45 грн. за період з 21.11.2019 по 13.01.2021. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з розглядом цієї справи позивач поніс судові витрати в загальному розмірі 2798,80 грн., зокрема по сплаті судового збору - 768, 40 грн., витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 1015,20 грн. та витрати на проведення додаткової судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 1015,20 грн. Загальний розмір заявлених позивачем вимог становив 32112,50 грн. Отже ураховуючи, що позов задоволений в сумі 12721,30 грн., тобто на 40% (12721,30 х 100/32112,50), на відповідача слід покласти 40 % понесених позивачем судових витрат, що становить 1119,52 грн. (2798,80 х 40 %100).

Outcome: partial