Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 10 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 134888 про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Форт» заборгованості у розмірі 19309,02 грн., на підставі якого було відкрито виконавче провадження № 67942742. 07.02.2022 він отримав від Авдіївського ВДВС у Покровському районі Донецької області копію постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження та копію постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника у виконавчому провадженні. У квітні 2013 року він отримав кредит у ПАТ Банк «Траст» в сумі 20000 грн., строком на три роки до квітня 2016 року, який він припинив виплачувати у квітні 2014 року. Після чого до теперішнього часу кредитор не пред`являв до нього вимог про сплату боргу. Вважає що заборгованість за якою вчинено виконавчий напис, не є безспірною і не може вважатись обґрунтованою, тому виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Просить суд заявлені позовні вимоги задовольнити та визнати виконавчий напис від 10 червня 2021 року № 134888, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати. Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися, представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву про визнання позову, згідно якої відповідач визнає позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Фінансова Компанія «Форт» про визнання виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню та у зв`язку із чим просить при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат стягнути з відповідача 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем, а іншу частину повернути позивачу з державного бюджету. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав. Представник третьої особи Авдіївського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, також в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, пояснень з приводу заявлених позовних вимог суду не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] , підлягає задоволенню з наступних підстав. Виконавчим написом, вчиненим 10 червня 2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. на підставі ст.87 ЗУ «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, стягнуто зі [PERSON] , [INFO] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК «Форт», якому ТОВ «ФК «Інвест Хаус» відступлено право вимоги на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги та майнових прав БН від 05 листопада 2020 року, якому ПАТ Банк «Траст» на підставі договору про відступлення прав вимоги № БТ-ПВ-11/19-2 від 15 листопада 2019 року відступлено право вимоги за кредитним договором №R181.0025218 від 12 квітня 2013 року, укладеного між ПАТ Банк «Траст» та [PERSON] за період з 05.11.2020 по 03.06.2021 у розмірі 19309,02 грн., в тому числі: 14278,70 грн. заборгованість за тілом кредиту, 4980,32 грн. заборгованість за відсотками та 50 грн. плата за вчинення виконавчому напису. З копії постанови державного виконавця Авдіївського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 20 грудня 2021 року вбачається, що на підставі вищенаведеного виконавчого напису державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 67942742. Згідно копії постанови державного виконавця Авдіївського відділу державної виконавчої служби у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 15 січня 2022 року у виконавчому провадженні № 67942742 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , який отримує дохід у ПрАТ «АКХЗ» з відрахуванням із доходів боржника сум у розмірі 20% на користь стягувача щомісячно до повного погашення заборгованості. Разом з тим, відповідно до підпунктів 3.1, 3.2, 3.4 глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, а також статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. \~ \~ \~ \~Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, № 137/1666/16-ц від 29 березня 2019 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року, а також Верховний Суд України у постанові № 6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Так, що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак само по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, враховуючи викладене та приймаючи до уваги приписи статей 15, 16, 18 ЦК України й статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», суд доходить висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус не встановлює, а лише підтверджує вже наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Перевірка достовірності доказів проводиться судом у процесі дослідження доказів. Суд визнає достовірними докази, якщо за результатами перевірки та дослідження цих доказів підтверджується правильність відомостей, які в них містяться. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~ \~ \~ \~Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження існування між ним та позивачем кредитних зобов`язань, згідно яких вони звернулись до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису, а також не надано будь-яких свідчень щодо повідомлення [PERSON] про існування вказаної заборгованості по кредиту. Також, оскільки позивач заперечує обґрунтованість нарахованого розміру заборгованості перед ТОВ «ФК «Форт», а відповідач позов визнав, суд погоджується з доводами позивача, та доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] у судовому засіданні знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.141-142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із задоволенням позову та визнанням позову відповідачем, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 496,20 грн. та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 248,10 грн., всього 744, 30 грн., а інша частина, сплаченого позивачем судового збору підлягає поверненню позивачу з державного бюджету в загальному розмірі 744,30 грн. (судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 496,20 грн., який сплачений згідно квитанції № 1027577661 від 09 лютого 2022 року та сплаченого при поданні заяви про забезпечення позову в розмірі 248,10 грн., який сплачений згідно квитанції № 1027577600 від 09 лютого 2022 року). На підставі викладеного та

Outcome: approved