Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 22 січня 2022 року Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного тану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №43, був зареєстрований шлюб між сторонами. Спільних неповнолітніх дітей у сторін не має. Сторони шлюбні відносини не підтримують значний проміжок часу, а саме з березня 2022 року. Спільного господарства не ведуть. Примирення між ними не можливе. Шлюб фактично розпався та носить формальний характер, тому підлягає розірванню. Ухвалою суду від 01 вересня 2022 року суддею прийнято до свого розгляду зазначену цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов. (а.с. 27,28). В установлений строк відповідачем відзиву на позов не надано. Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між сторонами, проти проголошення заочного рішення не заперечував. (а.с. 30). Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому порядку, надав на адресу суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав та просив розірвати шлюб між сторонами. (а.с. 23). Також [PERSON] просила при проголошенні рішення відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». (а.с. 25). Згідно до вимог ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а вимоги відповідача про зміну прізвища на дошлюбне задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Викладене позивачем підтверджується: - свідоцтвом про реєстрацію шлюбу між сторонами від 22 січня 2022 року, актовий №43. (а.с. 3). Згідно ч.1\~ст. 24 СК\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч.3, 4\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушення прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини\~сторін,\~суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, тому шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , носить формальний характер і підлягає розірванню. В частині зміни прізвища відповідачки на дошлюбне вимоги задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги в порядку позовного провадження не розглядаються, зміна прізвища передбачена за спільною заявою подружжя в порядку окремого провадження в порядку ч.8 ст. 294 ЦПК України. Згідно п.п.22 п.3 розділу ІІІ Наказу №52/5 від 18.10.2000 року Міністерства Юстиції України «Про затвердження Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні», той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен письмово заявити про це у відділі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed