Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

представник позивачки\~подала до\~суду позов,\~в якому\~просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17 березня 2018 року Сихівським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №100. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що на протязі останніх років сімейні стосунки між подружжям погіршувалися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Зазначає що між подружжям втрачено почуття любові, поваги, взаєморозуміння. Спільних дітей у подружжя немає. Ухвалою суду від 03 серпня 2022 року позовну заяву було залишено без руху та в подальшому недоліки усунено. 22 серпня 2022 року ухвалою судді позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) та призначено судове засідання. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. Позивачка пояснила, що спільних дітей у них з відповідачем немає. Вони протягом чотирьох місяців з чоловіком проживають у місті Львові. Після переїзду в них загострилися конфлікти вони не ведуть спільного господарства, не проживають як подружжя, майже не розмовляють. Позивачка стверджує, що відповідач чинить на неї моральний, психологічний тиск та піднімає руку, з приводу чого зверталася до правоохоронних органів, вона його боїться та просить не призначати строк на примирення. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він є внутрішьопереміщеною особою. Після приїзду до Львова на нього чинився тиск з боку родичів дружини, внаслідок чого він захворів. Підтвердив, що спільного побуту з дружиною вони не ведуть, майже не розмовляють, однак він оплачує частину комунальних послуг за житло, у якому вони проживають. Дружина провокує його на сварки, а тому в них часто виникають конфлікти. З цього приводу він притягувався до відповідальності, а також спілкувався із дільничим, який порадив йому розлучатися. На даний момент він шукає інше житло, хоче залагодити інші домашні питання. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 17 березня 2018 року сторони зареєстрували шлюб у Сихівському районному у місті Львові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №204. Дана обставина підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Частинами 3, 4\~ст.56 СК України\~передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із\~ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу), зокрема статті 112 Сімейного кодексу України. Згідно зі\~ст.112 Сімейного кодексу України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена\~Конституцією України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналізуючи відповідні положення норм права та враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підставний, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі; при обставинах, зазначених позивачем у позові, та збереження такого шлюбу суперечить її інтересам. Спору щодо поділу майна, сторони не заявляли. Суд на час розгляду справи не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення, оскільки метою надання такого є саме примирення подружжя, такий строк надається судом із врахуванням усіх обставин справи, бажання сторін, наявності передумов для примирення сторін. У справі, що розглядається, відповідач зазначив, що хоча він хотів би зберегти сім`ю, однак не знає, у який спосіб це зробити за обставин та відносин, які склалися між ним та позивачкою, як між подружжям. Крім цього, вказав, що такий строк йому необхідний для залагодження побутових питань, зокрема із житлом та майном. Позивачка, в свою чергу, категорично заперечила проти надання строку для примирення, зазначила, що з моменту подання позову до суду та до розгляду справи у судовому засіданні мала час подумати над можливістю примирення, відповідач жодних дій для цього вчиняв, вказала, що у випадку застосування такого строку заподіє щось собі. За таких обставин, суд доходить висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сторони припинили подружні стосунки, втратили одне до одного почуття любові, сім`я фактично не існує, подальше спільне проживання та примирення між сторонами неможливе. А відтак, позов слід задовольнити та розірвати шлюб. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Позивачем при\~поданні позову\~до суд\~сплачено судовий\~збір у\~сумі 992\~грн.\~40\~коп.,\~що підтверджено\~квитанцією,\~яка міститься\~у матеріалах\~справи (а.с.4). На підставі наведеного, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у розмірі 992 грн. 40 коп. У судовому засіданні представник позивачки зробила заяву згідно ч.8 ст.141 ЦПК України про подання нею протягом встановленого строку до суду доказів розміру витрат, понесених позивачкою у зв`язку з розглядом справи.

Outcome: approved