Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи позов тим, що відповідач є батьком їх спільного сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13 лютого 2020 року, однак відповідач ще під час перебування у шлюбі практично припинив брати участь в утриманні своєї сім`ї та сина, зокрема. У зв`язку з чим позивач була вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину. Проте, на підставі рішення суду, яким було передбачено стягнення аліментів в розмірі 1/4 від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, останній сплачував аліменти не в повному обсязі та невчасно, а останній рік взагалі припинив їх сплачувати, в зв`язку з чим за період з 01.03.2019 по 31.01.2022 роки утворилася заборгованість в розмірі 20 824,40 грн. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Крім того, позивач ніколи не чинила перешкод відповідачеві в спілкуванні із сином, однак відповідач не займається вихованням сина, не дбає про його фізичний розвиток і здоров`я та не беру будь-якої участі в житті свого сина. На підставі викладеного, позивач звернулась до суду з даним позовом у якому просила позбавити батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 липня 2022 року дану справу прийнято до провадження судді Вінницького міського суду Вінницької області Шаміної Ю.А., призначено підготовче засідання, зобов`язано Службу у справах дітей Вінницької міської ради подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Службою у справах дітей Вінницької міської ради надано висновок Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.05.2022 №01/00/011/123309 відповідно до якого орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . У судове засідання учасники справи не з`явилися. 11 жовтня 2022 року представником позивача [PERSON] адвокатом Власюком І.Т., який діє на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АВ №1029514 від 18.02.2022, подано заяву (вх. №64747) згідно якої просив розгляд справи провести у відсутність позивача та її представника. Відповідач [PERSON] 06 жовтня 2022 року також подав заяву (вх. №63681) згідно якої просив слухати справу у його відсутність, заявлений позов визнав, зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумілі. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради Марценюк Л.Є., яка діє на підставі довіреності №35 від 11.01.2022, 07 вересня 2022 року подала до суду заяву (вх. №55761) відповідно до якої просила справу розглядати та виносити рішення по ній у її відсутність, підтримала висновок органу опіки і піклування по даній справі, який надано суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] повторно виданого 07.07.2018 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №3238 (а.с. 6). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.02.2020 у справі №127/31644/19 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили 17.03.2020 (а.с. 7-8). Як вбачається із довідки про неотримання аліментів №9856/18.24-35/1 від 02.02.2022, виданої Другим відділом ДВС у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] не отримувала аліменти у період з 01.04.2021 по 31.01.2022, згідно виконавчого листа №127/7384/19 від 23.04.2019, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліментів у розмірі ј частки від усіх доходів щомісячно, починаючи з 14.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №53593843 відкритому на підставі виконавчого листа №127/7384/19 виданого 23.04.2019 Вінницьким міським судом Вінницької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 14.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття, заборгованість [PERSON] станом на 31.01.2022 становить 20828,40 грн (а.с. 11). Згідно листа Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад №10 Вінницької міської ради»» №05-01-02/09 від 04.02.2022 за весь період, який [PERSON] відвідує дошкільний заклад, його завжди приводила та забирала додому мати [PERSON] . Батько [PERSON] свого сина [PERSON] в садочку жодного разу не відвідував, з вихователями він особисто не знайомий (вихователі його жодного разу не бачили). Участі в житті сина він не бере, вихованням не займається. В садочок будь-яких інших питань [PERSON] жодного разу не звертався, не телефонував (а.с. 13). Виконання відповідачем обов`язку щодо утримання дитини [PERSON] у добровільному порядку судом не встановлено. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина, не бере участі у його вихованні та утриманні, не піклується про фізичний, духовний і моральний розвиток дитини, проживає окремо, дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Як слідує з висновку Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.05.2022 №01/00/011/123309 орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, виховувати дитину, готувати її до самостійного життя. Статтями 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачем від виконання батьківських обов`язків, який не бере участі у вихованні дитини, не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, проживає окремо від сина, виявляє байдужість до власної дитини та щодо своїх батьківських прав та обов`язків, тому суд дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Суд зауважує, що в даному випадку суд не застосовує ч. 3 ст. 166 СК України, якою передбачено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки уже існує рішення суду з даного приводу. При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Щодо розподілу судових витрат, представник позивача адвокат Власюк І.В. у підготовчому засіданні просив стягнути з відповідача судові витрати, які складаються лише із судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд враховує, що при зверненні до суду позивач [PERSON] сплатила судовий збір у розмірі 992,40 грн, при цьому зважаючи на задоволення позову та визнання позову відповідачем з останнього на користь позивача слід стягнути 496,20 грн судового збору сплаченого позивачем при поданні позову, а також повернути позивачеві з державного бюджету 496,20 грн судового збору сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved