Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

У вересні 2022 року позивач звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області О.В.Грисюк № 18672 від 18.05.2021, яким стягнуто з позивача [PERSON] на користь відповідача ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанс" заборгованість у розмірі 43983,36 грн таким, що не підлягає виконанню (далі спірний виконавчий напис). В обґрунтування позову зазначено, зокрема, що правочин, на підставі якого вчинено виконавчий напис, а саме кредитний договір, нотаріально не посвідчено; на час вчинення виконавчого напису його неможливо було вчинити на не нотаріально посвідченому кредитному договорі; приватний нотаріус не пересвідчився у безспірності боргу. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру 992,40 грн і 496,20\~грн із заяви про забезпечення позову, а всього 1488,60 грн. Ухвалою суду від 14.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін і третіх осіб. Ухвалою суду від 30.08.2022 у справі № 547/345/22 провадження №2-з/547/13/22 вжито заходи забезпечення позову у спосіб зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису. Відповідач ТОВ "Фінансова Компанія "Онлайн Фінанс" повідомлений про розгляд справи, судове повідомлення з ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, позовною заявою з додатками направлено судом на офіційну електронну пошту 19.09.2022 (а.с. 16, 19-21). Вказане згідно із п. 4 абз. 2 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) є належним врученням відповідачеві судової повістки і належним повідомленням відповідача про провадження у справі. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області О.В.Грисюк повідомлена про розгляд справи, судове повідомлення з ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, позовною заявою із додатками направлено судом на офіційну електронну пошту 19.09.2022 (а.с. 17, 22-24). Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд зазначає, що за змістом ст.ст. 12, 13 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.\~1 ст. 81 ЦПК). Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 83 ЦПК). Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та робить такі висновки. Спірний виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області О.В.Грисюк № 18672 від 18.05.2021 вчинено з огляду на те, що позивач [PERSON] є боржником за кредитним договором № 474022524 від 07.08.2019 укладеного з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 74 від 14.04.2020 є ТОВ "Таліон Плюс", правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимоги №4 від 09.04.2021 є ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс". Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 09.04.2021 07.05.2021. Загальна сума заборгованості складає 43983,36 грн у тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 10996,16 грн, прострочена заборгованість за комісією 0,00 грн, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 18912,90 грн, строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 грн, строкова заборгованість за комісією 0,00 грн, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 грн, строкова заборгованість за штрафами і пенями 12874,30 грн, за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ "Про нотаріат" 1200, 00 грн (а.с. 7). Згідно кредитного договору № 474022524 від 07.08.2019 позивач [PERSON] отримав у ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" кредит без конкретної споживчої мети в сумі 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,94 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту. Проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом становить 343,10\~% річних. Договір нотаріально\~не посвідчено (а.с. 9, 10). 08.11.2021 приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Н.В.Гречин винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №\~67437945 щодо примусового виконання виконавчого напису № 18672 від 18.05.2021 (а.с. 8). Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. У ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Верховний Суд у постанові від 12.03.2020, справа № 757/24703/18-ц, зазначив, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат" (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №\~826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині "а після слів "заставлене майно" доповнити словами "(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)"; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: "11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б)\~оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу", п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.". Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 у справі №\~826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) "Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно", для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Установлені судами обставини свідчать, що серед документів наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Надана нотаріусу анкета-заява позичальника не\~посвідчена нотаріально, не містить умов щодо збільшення кредитного ліміту на картковому рахунку позичальника, умов та порядку нарахування відсотків, відповідальності за порушення зобов`язань, а отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. За таких обставин апеляційний суд мав задовольнити позов [PERSON] у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Ст. 50 Закону передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Суд нагадує про існуюче правило змагального процесу: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У пункті 54 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України", заява № 4241/03 від 28.10.2010, вказано, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення у справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії", заява N 30544/96, п. 26, ECHR 1999-I). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, від 10.02.2010). Ураховуючи зазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, у т.ч. з точки зору їх достатності, суд робить висновок що спірний виконавчий напис приватного нотаріуса не відповідає закону і його вчинено безпідставно на підставі не нотаріально посвідченого договору, що є достатнім для висновку суду про обґрунтованість позову. Відтак, суд визнає спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню і задовольняє позов повністю. Підстав для скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 30.08.2022, справа №\~547/345/22, провадження № 2-з/547/13/22, шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису, наразі немає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК стягнути з відповідача на користь позивача 992,40\~грн судового збору із задоволеної судом позовної заяви немайного характеру і 496,20 грн судового збору із задоволеної судом заяви про забезпечення позову, а всього 1488,60 грн (а.с. 4, 5). На підставі викладеного,

Outcome: approved