Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернвся з позовом до [PERSON] , про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у якому вказав, що 01.05.2021 року о 12.01 годині водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом Gelly д.н. [NUMBER] , на перехресті вул. Лєрмонтова та вул. Перемоги в м. Запоріжжі, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого скоїла зіткнення з транспортним засобом Nissan д.н. [NUMBER] під керування водія [PERSON] , та автомобілем Hyundai д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який належить [PERSON] , які зупинилися попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих не має. Своїми діями [PERSON] порушила п. 2.36,13.1,12.1 ПДР України, та вчинила правопорушення передбачене Ст. 124КУпАП. Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2021 року [PERSON] визнано винуватою у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Постанова набгала законної сили 14.06.2021 року. В результаті ДТП скоєного [PERSON] автомобіль позивана Hyundai д.н. [NUMBER] , отримав пошкодження. Для встановлення дійсної вартості пошкоджень, позивач був вимушений звернутись до судового експерта, та сплатити відповідну вартість експертизи, яка відповідно до квитанції складає 2800 грн. Відповідно до висновку № 3679 щодо визначення матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Hyundai д.н. [NUMBER] від 05.05.2021 року, матеріальна збиток заподіяний внаслідок пошкоджень при ДТП склала 72298, 92 грн. Вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai д.н. [NUMBER] складає 119354,03 грн. Висновок експерта, складений у відповідності до Методик, компетентним експертом, а тому є допустимим доказом у вказаній справі. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу [PERSON] , Geliy д.н. [NUMBER] , не була застрахована відшкодування шкоди через страхову компанію є неможливим. Сума що невідшкодована позивачу становить 119354,03 три., проведення експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля 2800 грн. В результаті зіткнення автомобілів з вини відповідача, позивач був позбавлений можливості в експлуатації транспортного засобу, необхідності його відновлення. Протиправна поведінка відповідача відобразилась й на роботі позивача, оскільки автомобіль є основним засобом для роботи [PERSON] . Після дорожньо-транспортної пригоди позивач зазнав моральних страждань, був позбавлений можливості користуватися автомобілем, витрачати час та зусилля, необхідні для позичання коштів для ремонту автомобіля, що призвело до вимушених змін в його житті та побуті. Вказане відобразилось і на сімейному житті позивача. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення моральної шкоди, необхідно врахувати, що пошкодження були суттєвими, що призвело до необхідності позичання грошей у родичей. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також те, що позивач зазнав душевних страждань у звязку із пошкодженням автомобіля, моральна шкода розрахована в розмірі 10000 грн. Позивач звертався до відповідача з проханням відшкодувати шкоду, проте відповідач до цього часу її не відшкодувала. Оскільки в інший спосіб позивач не може отримати суму збитків спричинену протиправною поведінкою [PERSON] , відповідно до ст.16 ЦК України позивач мас право на захист свого цивільного права шляхом стягнення матеріальної та моральної шкоди за рішенням суду. Просить суд стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду спричинену ДТП - 119354,03 грн., проведення авто товарознавчого дослідження автомобіля 2800 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10000 грн., та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою від 11.08.2021 року було відкрито провадження по справі, та визначена форма розгляду справи: за правилами загального позовного провадження, розпочато у справі підготовче провадження, та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою від 23.12.2021 року закрито підготовче провадження у справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, була повідомлена про час та місце розгляду справи, шляхом розміщення на офіційному веб-порталі суду оголошення про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомила, будь яких заяв не надала. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного рішення. Третя особа [PERSON] у судове засіданні не з`явився. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2021 року, [PERSON] визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано адміністративне стягнення. При розгляді справи встановлено, що 01.05.2021 року, о 12 годині 01 хвилин, [PERSON] , керуючи транспортним засобом „Geely, номерний знак [NUMBER] , на перехресті вул. Лермонтова та вул. Перемоги у м. Запоріжжі, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималася безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем „Nissan, номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , та автомобілем „Hyundai, номерний знак [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , які зупинилися попереду, чим порушила вимоги п.п. 2.3.б, 12.1., 13.1 Правил дорожнього руху України. В результаті ДТП транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, завдано матеріальні збитки, травмованих немає. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає встановленим, що саме з вини відповідачки [PERSON] , отримав пошкодження автомобіль Hyundai, номерний знак [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки Hyundai Sonata, номерний знак [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] . Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на вiдповiднiй правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1\~ст. 1188 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1192 ЦК України\~з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З огляду на зазначені положення\~ЦК України\~факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2\~ст. 1187 ЦК України). Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 02.02.2022 року(справа № 757/54513/16, провадження № 61-16265св20), згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Системний аналіз статті 22 ЦК України частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу. Згідно до висновку експертного товарознавчого дослідження № 3679 від 01.06.2021 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai Sonata реєстр. № [NUMBER] після ДТП від 01.05.2021 року, складає 119354,03 грн. Матеріальний збиток завданий власнику КТЗ Hyundai Sonata реєстр. № [NUMBER] в наслдідок ДТП від 01.05.2021 року, з упрахуванням коефіцієнту фізичного зносу на запасні частини, складає 72298, 92 грн. Таким чином встановлено, що відшкодуванню підлягає саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу у розмірі 119354,03 грн. Також позивачем були понесені витрати на оплату послуг експерта для визначення суми збитків, які становлячть суму в 2800 грн., і документально підтверджені. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн., суд вважає за необхідне зазначити про наступне. Частиною третьою\~статті 386 Цивільного кодексу України\~передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно із п. п. 8, 9 ч.2\~ст.16 ЦК України\~способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоді а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. В силу вимог ч. 1\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до\~ст. 23 ЦК\~моральна шкода може полягати: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтво або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправно поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням пошкодженням її майна;4) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи; 5) в інших формах завдання кривди особі. Згідно з ч. 3\~ст. 23 ЦК України\~розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно із ч.1\~ст.1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Обґрунтовуючи завдання моральних страждань позивач послався на ті обставини, що моральна шкода, полягає в позбавленні можливості користуватися автомобілем, витрачати час та зусилля, необхідні для позичання коштів для ремонту автомобіля, що призвело до вимушених змін в його житті та побуті, відобразилось і на сімейному житті. Суд виходить з природно-правового уявлення про право людини на відшкодування моральної шкоди. Це виявляється, головним чином, у посиланні на міркування справедливості як головного мотиву присудження відповідної компенсації , а крім того - у самій формі констатації факту заподіяння немайнових втрат та особливостей їх індивідуального вияву, оскільки судове рішення постає як практичне втілення принципу розумності, результат об`єктивної, всебічно зваженої оцінки обставин справи у їх сукупності. Усвідомлення взаємозв`язку відшкодування моральної шкоди з правом на доступ до ефективного засобу юридичного захисту вочевидь має спиратися на загальне переконання у спроможності юрисдикційного органу сформувати обґрунтоване уявлення щодо наявності та специфіки втілення моральної шкоди, що зазвичай виникає за подібних життєвих обставин. У цьому контексті суд враховує визнання Європейським судом з прав людини існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди у разі порушення окремих прав і свобод людини. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 р. у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі» зазначається, що, « …з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути ,як таке, розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин. З урахуванням приписів\~ст.1167 ч.1 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичний особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд враховуючи той факт, що у зв`язку з пошкодженням належного позивачу транспортного засобу, йому була завдана певна моральна шкода, яка полягає у переживаннях, пов`язаних з порушенням його права власності та права користування, що вочевидь вимагало непередбачуваних витрат на відновлювальний ремонт транспортного засобу, неможливість використання цього транспортного засобу за призначенням, що в свою чергу створює незручності у вирішенні побутових питань, змінило звичайний та зручний спосіб його пересування. Відповідно до абзацу 9\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Суд, враховуючи обставини, щодо завдання моральної шкоди та принципи розумності і справедливості вважає, що на користь позивача з відповідачки підлягає стягненню моральна шкода у розмірі 3000 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судові витрати, пропорційно розміру задоволених позовних вимог,.

Outcome: partial