Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

16.02.2021 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, про визначення порядку спілкування батька з дитиною. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 02.03.2021 року цивільну справу передано за підсудністю на розгляд до Суворовського районного суду м. Одеси. В провадженні Суворовського районного суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, в якому позивач просить: - зобов`язати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з дитиною - [PERSON] ; - встановити [PERSON] для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , такі способи участі: - перший, третій та п`ятий тиждень місяця з 18:00 п`ятниці до 15:00 неділі, враховуючи режим дня дитини, її зайнятість у позашкільних гуртках; - щосереди з 17:00 до 19:30; - на будь-яких канікулах дочки - другу половину строку таких канікул із можливістю виїзду за межі України; - у день народження дочки та позивача щороку в розважальних закладах, необмежено у часі в присутності матері (або без присутності матері з 16год. до 22год.), під час святкових днів (Новий рік, Великдень, День Святого Миколая, Різдво, кожний непарний рік) без обмеження у часі. Позов обґрунтовує тим, що 03.03.2012 між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №237. В період шлюбу народилася донька - [PERSON] , [INFO] . На підставі заяви позивача від 09.11.2020 року органом опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР було видано розпорядження №700р. про визначення способів участі батька, [PERSON] , у вихованні малолітньої доньки, [PERSON] , 2013 р.н. у наступному запропонованому порядку: перший та третій тиждень місяця з 18:00 п`ятниці до 15:00 неділі, враховуючи режим дня дитини, її зайнятість у позашкільних гуртках; щосереди з 17:00 до 19:30. Позивач вказує про те, що мати неповнолітньої доньки [PERSON] - [PERSON] , ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, неодноразово чинила та чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з донькою. Дані обставини стали підставою для звернення до суду. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 06.05.2021 року відкрито загальне провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 23.06.2021 року на 11год. 40хв. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10.02.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 15.03.2022 року на 11год. 45хв. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання позовних вимог, в якій також просив розглядати справу за його відсутності (т.2 арк.сп.156-157); В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином. До суду надійшла з письмова заява від представника відповідачів адвоката Форманюк О.М. про розгляд справи у відсутність відповідачів, просить суд відмовити в задоволенні позову ( арк.сп.159); Представник третьої особи Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Представник третьої особи надала до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність та прийняти рішення з урахуванням прав та інтересів малолітньої дитини ( т.2,арк.сп.59); В матеріалах справи міститься письмовий відзив відповідачки [PERSON] , в якому позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову. (т.1арк.сп.94-104). Також, відповідачка [PERSON] , вважає, що є необхідним змістити час зустрічі дитини з батьком у дні народження дитини та позивача. Позивач просить встановити зустрічі у такі дні з 16 години до 22 години. Однак, для дитини 22 година є пізнім часом, вона в цей час вже повинна спати. Тому зустрічі у вказані дні мають за часом починатись і закінчуватися раніше, саме - з 15 години до 21 години. Також, відповідачка вважає, що інтересам дитини відповідав би інший графік її зустрічей з позивачем: кожні понеділок та середа з 17 години до 19 години 30 хвилин; кожна субота з 10 години до 20 години; у дні народження дитини і позивача та у святкові дні з 15 години до 20 години. Такий регламент не порушуватиме режиму дня та навчання дитини, не відриватиме її від звичного для неї середовища та не заважатиме нормальному її існуванню. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкування з ним у повній мірі відповідав би інтересам як батьків, так і дитини, а також був би достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини. В матеріалах справи міститься письмовий відзив відповідачів [PERSON] , [PERSON] , в якому позовні вимоги не визнають, вважають їх необґрунтованими, просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог (т.2 арк.сп.5-8). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] вказують про те, що твердження позивача [PERSON] про те, що вони перешкоджали йому спілкуватися з дитиною не відповідає дійсності, оскільки вони є зареєстровані у м. Одесі, але фактично проживають в м. Жмеринці Вінницької області, що підтверджується довідкою квартального комітету «Центральний» м. Жмеринка № 351 та паспортом [PERSON] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] вказують про те, що у 2020 році [PERSON] залишив сім`ю і шлюб між ним та [PERSON] розірвано. Дитина проживає разом з матірю. [PERSON] та [PERSON] приїжджають до дочки і онуки, допомагають дочці доглядати за дитиною та надають матеріальну допомогу. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] вважають, що запропонований позивачем графік зустрічей та спілкування з дитиною буде шкодити її здоров`ю та інтересам, оскільки допомагають доглядати за дитиною від дня її народження, знають про її проблеми зі здров`ям. Дитина є хворобливою, дуже привязана до матері та місця свого проживання, потребує постійної уваги. Тривале перебування дитини у позивача буде шкодити її здоров`ю, тому підтримують встановлення графіку зустрічей позивача з дитиною, запропонований [PERSON] . В судове засідання представник Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, про розгляд справи за їх відсутності. До суду надано висновок Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації від 18.10.2021 про визначення способів участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] (т.2 арк.сп.59, 60-64). У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, які повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 03.03.2012 між сторонами було зареєстровано шлюб, відповідно до свідоцтва серія [NUMBER] у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №237 (т.1, арк.сп.17). В період шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , яке видано 16.12.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (т.1, арк.сп.16). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 03.08.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 26.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (т.1, арк.сп.18-21). На підставі заяви позивача від 09.11.2020 року органом опіки та піклування Суворовської районної адміністрації ОМР було видано розпорядження №700 р. про визначення способів участі батька, [PERSON] , у вихованні малолітньої доньки, [PERSON] , 2013 р.н. у наступному запропонованому порядку: перший та третій тиждень місяця з 18:00 п`ятниці до 15:00 неділі, враховуючи режим дня дитини, її зайнятість у позашкільних гуртках; щосереди з 17:00 до 19:30 (т.1, арк.сп. 22). В матеріалах справи міститься письмовий відзив відповідачки [PERSON] , в якому позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні позову. (т.1арк.сп.94-104). Також, відповідачка [PERSON] , вважає, що є необхідним змістити час зустрічі дитини з батьком у дні народження дитини та позивача. Позивач просить суд встановити зустрічі у такі дні з 16 години до 22 години. Однак, для дитини 22 година є пізнім часом, вона в цей час вже повинна спати. Тому зустрічі у вказані дні мають за часом починатись і закінчуватися раніше, саме - з 15 години до 21 години. Відповідачка [PERSON] вважає, що інтересам дитини відповідав би інший графік її зустрічей з позивачем: кожні понеділок та середа з 17 години до 19 години 30 хвилин; кожна субота з 10 години до 20 години; у дні народження дитини і позивача та у святкові дні з 15 години до 20 години. Такий регламент не порушуватиме режиму дня та навчання дитини, не відриватиме її від звичного для неї середовища та не заважатиме нормальному її існуванню. Відповідачка вважає, що саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкування з ним у повній мірі відповідав би інтересам як батьків, так і дитини, а також був би достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини. Відповідно до ч. 4 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Згідно ч.5 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Дитинство в Україні охороняється державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ч. 2 ст.1, ч. 3 ст.5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Встановленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються, зокрема, Конвенцією про права дитини та Сімейним кодексом України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до п. 3 ст. 9 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, інших членів сім`ї та родичів визначенийСК України. До особистих немайнових прав дитини відноситься, зокрема право дитини жити і виховуватися в родині; право дитини на спілкування з обома батьками, дідусем, бабусею, братами, сестрами й іншими родичами. Дотримання і захист цих особистих прав дитини гарантується державою, що виходить з інтересів і потреб кожної дитини. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом. За ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 157 СК України встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобовязана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ст. 7 СК України). Судом встановлено, що між батьками дітей дійсно існують напружені відносини. При цьому, відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Судом встановлено, також з матеріалів справи вбачається письмовий висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-05-3/319вх від 18.10.2021р., який надійшов до суду 22.10.2021 року, про визначення способів участі батька [PERSON] , у вихованні малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] (арк.сп.59-60-64). Відповідно вищевказаного висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації (протокол засідання 30.11.2013 року) №15) орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації вважає доцільним визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] , шляхом встановлення спілкування, враховуючи режим дня дитини, та за попередньою домовленістю між батьками: - щопонеділка та щосереди з 17.00год. до 19.30год.;- щосуботи з 10.00год.до 20.00год.;- у дні народження дитини, батька та у святкові дні, з 15.00.год. до 20.00год. За таких обставин, враховуючи встановлені у справі обставини, положення ст.ст.141, 150, 157, 159 СК України, з метою дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей, зокрема, і те, що кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дітей не епізодично, а постійно, і характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дітьми повинен існувати систематичний контакт, враховуючи, що після розлучення батьки дітей проживають окремо, при встановленні способу спілкування, необхідно дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дітей. Судом встановлено, що позивач, любить свого доньку, бажає приймати участь у її житті, вихованні та матеріальному забезпеченні, в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо негативної характеристики позивача. Суд вважає, що батько має право на спілкування з дитиною, однак це не повинно заважати нормальному розвитку дитини. Тому слід створити умови для одночасного спілкування з дитиною обох батьків. Такий порядок буде відповідати інтересам сторін та дитини у першу чергу. Також суд керується ст.51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Схожа норма міститься також у ч.6 ст.7 СК України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» від 08 липня 2003 року, рішення у справі «Цаунеггер проти Німеччини» від 03 грудня 2009 року). Суд також не вбачає підстав для відступлення від висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації, ввавжає, що висновок відповідає інтересам дитини та підтверджує ті факти, що встановлені судом. Однак, вважає, що дане спілкування потрібно здійснювати в присутності матері - [PERSON] . Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України,суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням позиції сторін та інтересів дитини, позовні вимоги про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, про визначення порядку спілкування батька з дитиною - підлягають частковому задоволенню, враховуючи висновок Органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, суд вважає за можливе встановити [PERSON] для участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , такі способи участі, враховуючи режим дня дитини, та за попередньою домовленістю між батьками: - щопонеділка та щосереди з 17.00год. до 19.30год.;- щосуботи з 10.00год. до 20.00год.;- у дні народження дитини, батька та у святкові дні з 15.00.год. до 20.00год., за попередньою домовленістю між батьками - в іншій частині позову відмовити. Суд відмовляє в іншій частині позовних вимог, оскільки вважає висновок органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації доцільним та таким, що відповідає в повній мірі інтересам дитини. Враховуючи встановлені у справі обставини, положення ст.ст.141, 150, 157, 159 СК України, з метою дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, і те, що кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, і характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дітьми повинен існувати систематичний контакт, враховуючи, що після розлучення батьки дитини проживають окремо. Стосовно позовної вимоги позивача [PERSON] про зобов`язання відповідачів [PERSON] , [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною. Відповідно ч.1,ч.2 ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійснені бабою, дідом,прабабою,прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід,прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. При таких обставинах, позовні вимоги позивача [PERSON] про зобов`язання відповідачів [PERSON] , [PERSON] не чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною, не відповідають ч. 1 ст. 257 СК України, тому задоволенню не підлягають. При таких обставинах, враховуючи вищезазначене, з врахуванням позиції позивача та відповідачки, інтересів неповнолітньої дитини, висновку органу опіки та піклування, характеризуючі дані на позивача, ставлення позивача до дитини, до її інтересів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, про визначення порядку спілкуванні батька з дитиною є такими, що підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial