Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

У вересні 2022 року заявник [PERSON] звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна, заінтересована особа: Білоцерківський дитячий будинок-інтернат, мотивуючи тим, що в провадженні суду у 2018 році за її позовною заявою перебувала справа № 357/1933/18 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки над нею. Рішенням суду від 09 липня 2018 року позовну заяву було задоволено повністю, визнано [PERSON] , [INFO] , недієздатним з шестимісячного віку. Встановлено опіку над недієздатним [PERSON] та призначено її, [PERSON] , його опікуном. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2020 року у справі № 357/1933/18 задоволено клопотання [PERSON] про продовження строку дії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2018 року, продовжено строк дії зазначеного рішення у частині визнання недієздатним [PERSON] строком на два роки з дня набрання рішення законної сили. Строк дії рішення суду в частині визнання особи недієздатною, якщо воно не було скасовано, складає 2 роки з дня набрання ним законної сили. Повідомляє, що протягом останніх двох років у фізичному та психічному стані недієздатного [PERSON] не відбулося ніяких змін. Внаслідок наявності основного захворювання її син так само не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Він продовжує перебувати у Білоцерківському дитячому будинку-інтернаті під постійним наглядом медиків та вихователів. Просила суд продовжити строк дії рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 09.07.2018 року про визнання її сина [PERSON] , [INFO] недієздатним та призначити її, його матір [PERSON] , [INFO] його опікуном ( а. с. 15 ). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2022 року ( а. с. 29 ) головуючим суддею визначено суддю Орєхова О.І. та матеріали справи передані для розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 187 ЦПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу. Ухвалою судді від 09 вересня 2022 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами окремого позовного провадження у складі судді та двох присяжних. Призначено справу в судове засідання на 04.10.2022 року ( а. с. 34 ). Заявник у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву, яка отримана судом 04.10.2022 року за вх. № 35555, в якій просила слухати справу за її заявою про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною за її відсутності. Клопотання підтримує та просить задовольнити. Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, про дату час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення. Відповідно до ч. 5 ст. 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Отже, заінтересована особа була повідомлена належним чином та завчасно про дату, час та місце слухання справи. Заяв та клопотань від заінтересованої особи на адресу суду не надходило. Тому, суд вважає про можливість проведення судового засідання за відсутності заявника та заінтересованої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники справи не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності. Відповідно до вимог частини третьої статті 296 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Частиною 1 статті 30 ЦК України передбачено, що цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Згідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого, психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або ) керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2018 року визнано [PERSON] , [INFO] недієздатним з шестимісячного віку, встановлено опіку над недієздатним [PERSON] та призначено [PERSON] , [INFO] опікуном недієздатного [PERSON] . Вказаним судовим рішення встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками, відповідно до наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження від 07.07.2000 року, вказані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] має другу групу інвалідності з дитинства, діагноз - розумова відсталість помірного ступеня резидуально органічного генезу ( F71 ), що підтверджується копією витягу з протоколу діагностичного засідання ПМПК № 44 від 03.04.2008 року, копією посвідчення серії [NUMBER] , виданого 18.10.2011 року та копією довідки до акту огляду МСЕК серії КИО-1 № 0370737. 29 червня 2008 року [PERSON] , [INFO] зарахований до списочного складу підопічних дитячого будинку-інтернату на повне державне утримання, що вбачається з копії виписки із наказу № 68 по Білоцерківському дитячому будинку-інтернату від 01.07.2008 року. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 93-ц від 16.05.2018 року Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад - помірну розумову відсталість ( олігофренія у ступені неглибокої імбецильності ), F-71.1 за МКХ - 10, за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними не може, з раннього дитинства ( з 6 місячного віку ) хворіє на виявлену у нього психічну хворобу та з цього часу не може керувати своїми діями та розуміти їх значення. Вказане судове рішення набрало законної сили 18.08.2018 року ( а. с. 12-15 ). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Висновком судово-психіатричного експерта № 89-ц від 22.07.2020 року підтверджено, що [PERSON] страждає на хронічний стійкий психічний розлад - помірну розумову відсталість ( олігофренія у ступені неглибокої імбецильності ), F-71.1 за МКХ - 10, за своїм психічним станом розуміти значення своїх дій та керувати ними ( а. с. 16-18 ). З наявної в матеріалах справи довідки до Акту огляду МСЕК, серія КИО-1 № 0370737, видана 12.02.2013 року [PERSON] , [INFO] , останньому встановлено другу групу інвалідності з 10 лютого 2013 року довічно. Причина інвалідності - інвалідність з дитинства. Рекомендовано лікування у психіатра ( а. с. 19 ). З листа Білоцерківського дитячого будинку-інтернат від 22.08.2022 року за № 738 вбачається, що [PERSON] , [INFO] ( діагноз: помірна розумова відсталість, інвалід з дитинства ) дійсно являється вихованцем Білоцерківського дитячого будинку-інтернату і знаходиться на повному державному утриманні з 29.06.2008 року, наказ № 86 від 01.07.2008 року. В зв`язку з військовим станом [PERSON] разом з вихованцями закладу був евакуйований 04.03.2022 року, наказ № 14-Аг від 03.03.2022 року до Республіки Польща з подальшим переміщенням до [ADDRESS] і знаходиться за даною адресою по теперішній час. Особова та медична справи були видані супроводжуючому персоналу і знаходяться в Німеччині ( ка. С. 26 ). Встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2020 року у справі № 357/1933/18 задоволено клопотання [PERSON] про продовження строку дії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2018 року, продовжено строк дії зазначеного рішення у частині визнання недієздатним [PERSON] строком на два роки з дня набрання рішення законної сили. Зазначене підтверджується постановою Верховного Суду від 20.07.2022 року ( а. с. 21-25 ), якою встановлено зазначені обставини. Отже, строк дії рішення - 2 роки з моменту набрання ним законної сили, що підтверджується вищенаведеним. Встановлено, що на сьогодні строк дії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2020 року, яким було продовжено строк дії рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09 липня 2018 року у частині визнання недієздатним [PERSON] спливає у листопаді 2022 року. Так, заявник просить суд продовжити строк дії рішення від 09.07.2018 року, оскільки [PERSON] , [INFO] продовжує страждати на хронічний стійких психічний розлад. У заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними ( ч. 3 ст. 297 ЦПК України ). За змістом ст. 300 ЦПК України, у рішенні суду про визнання особи недієздатною, слід визначити строк його дії, який не може перевищити двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку який не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу. Відповідно до приписів законодавства у справах про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності ЦПК передбачається періодичний судовий контроль за наявністю/продовженням існування підстав для обмеження чи позбавлення особи дієздатності (принцип, визначений у рішеннях ЄСПЛ «Наталія Михайленко проти України» (2013), «Станєв проти Болгарії» (2012), «Штукатуров проти Росії» (2008)), адже ч. 6 ст. 300 встановлюється максимальний строк дії судового рішення про визнання фізичної особи недієздатною у 2 роки. Як встановлено вище, [PERSON] , [INFO] визнаний недієздатним з шестимісячного віку, наявні в справі матеріали свідчать, що останній дійсно хворіє на психічний розлад, інших доказів в спростовування зазначеному матеріали справи не містять. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що клопотання [PERSON] про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна слід задовольнити та продовжити строк дії рішення на два роки. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 ЦПК України, судові витрати по провадженню справи про визнання громадянина недієздатним відносяться на рахунок держави. Тому, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі необхідно віднести за рахунок держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved