Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] в інтересах якої діє представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Дунаєвецької міської ради, третя особа [PERSON] , в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок [ADDRESS] літ «А», загальною площею 51,1 кв.м, в тому числі, житловою площею 34,9 кв.м, погріб літ «Б», огорожа металева літ «N», загальною вартістю 91200,00 грн. Позовну заяву мотивовано тим, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема, житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Вказаний будинок за адресою [ADDRESS] (теперішній [ADDRESS] було надано у власність батьку померлого чоловіка [PERSON] за рішенням виконкому Дунаєвецької міської ради №15 від 01.09.1958 року. [PERSON] помер [INFO] , спадщину батька син [PERSON] прийняв як єдиний спадкоємець, а спадкоємицею після смерті чоловіка [PERSON] є дружина - позивачка [PERSON] 14.01.2022 позивачка виготовила на будинок технічний паспорт. Проте, при зверненні до приватного нотаріуса Шевченко Н.В. з метою оформлення спадкових прав, отримала постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії від 08.02.2022 №65/02-31, оскільки не надано документів на підтвердження належності будинку спадкодавцеві. Так, згідно відмови нотаріуса зазначено, що [PERSON] успадкував після смерті батька 46/100 частин житлового будинкув [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, правовстановлюючі документи на 54/100 будинку не надано, встановити кому належить дана частина будинку не можливо. Крім того, до нотаріуса звернулась [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після батька [PERSON] та також просить видати їй свідоцтво про право на спадщину на частину вищевказаного будинку, однак не надала правовстановлюючих документів. Позивачка наголошує, що [PERSON] не має права спадкування на будинок, [PERSON] за життя не заявляв своїх прав на таке майно. Таким чином, у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок, просить в судовому порядку визнати за нею таке право. Ухвалою судді від 24 лютого 2022 року у справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи в порядку загального провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою суду від 06 липня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач - Дунаєвецька міська рада у поданому відзиві вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на частину спірного будинку у розмірі 46/100, що підтверджено належними, допустимими та достовірними доказами, щодо задоволення позову у повному обсязі поклались на думку суду. Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснила суду, що померлий [PERSON] був єдиним спадкоємцем свого батька [PERSON] щодо належного йому будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , проте, правовстановлюючий документ за життя [PERSON] втрачено,та йому з невідомих причин видано дублікат свідоцтва про право власності лише на 46/100 будинку замість 100%. Цю частину спадкового майна у встановленому законом порядку син оформив, отримавши свідоцтво про право на спадщину на 46/100 будинку, щодо іншої частини в розмірі 54/100 правовстановлюючий документ відсутній. Проте, позивачка вважає, що її померлий чоловік є спадкоємцем будинку в цілому, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, оформити спадкові права у позасудовому порядку не можливо. Відповідач - Дунаєвецька міська рада повноважного представника в судове засідання не направив, подала заяву, у якій розгляд справи просять провести без участі свого представника. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та її представник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову. Так, представник третьої особи зазначив, що позивачка, як спадкоємиця свого чоловіка, має право на оформлення спадкових прав на спірний будинок у частці, яка належала спадкодавцю в розмірі 46/100 згідно правовстановлюючого документу, жодних перешкод у оформленні такого майна у позасудовому порядку немає, ніхто не оспорює дане право позивачки, спір відсутній. Щодо іншої частини будинку в розмірі 54/100, відсутні будь-які докази щодо належності вказаної частини будинку спадкодавцю, вказане майно було колгоспним двором на яке також претендує [PERSON] , у зв`язку з наведеним, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . До майна померлого приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Шевченко Н.В. заведено спадкову справу №141/2021 за заявою позивачки [PERSON] , інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, що підтверджується матеріалами спадкової справи. 08.02.2022 [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, в якій зазначила, що на день смерті у її чоловіка залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , вказане майно являється особистою приватною власністю померлого. Нотаріусом роз`яснено їй можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на 46/100 частин домоволодіння, але просить видати свідоцтво на весь будинок або винести постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №65/02-31 від 08.02.2022 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на означений житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цілий будинок. Зокрема, вказано, що згідно поданих документів Дунаєвецького КП «Інвентарбюро» померлий [PERSON] успадкував після смерті свого батька 46/100 частин житлового будинку в [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Правовстановлюючі документи на 54/100 частини житлового будинку [PERSON] не надала та встановити кому належить ця частина майна неможливо. Крім того, [PERSON] як спадкоємець [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Григор`єва С.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на частину житлового будинку в [ADDRESS] , проте також не надала правовстановлюючих документів. Наведені обставини перешкоджають оформленню спадкових прав позивачки та стали підставою для звернення до суду з даним позовом. Вирішуючи обґрунтованість доводів позивачки щодо належності [PERSON] спадкового майна, наведених нею на підтвердження позовних вимог, при застосуванні норм права судом враховується наступне. Згідно архівного витягу від 16.02.2022 №Л-63/01.01-14/2022 з рішення виконкому Дунаєвецької міської ради від 01.09.1958 №15 визнано право особистої власності на домоволодіння та вирішено видати свідоцтво громадянам, серед яких значиться [PERSON] за адресою [ADDRESS] , 100%. [PERSON] помер [INFO] та до його майна Дунаєвецькою Державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №193-1998, єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину був син [PERSON] . Так, згідно поданої заяви про прийняття спадщини від 16.04.1998 [PERSON] , зазначив, що на момент смерті спадкове майно складалось із 46/100 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підтвердження подав дублікат свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 10.02.1998 на 46% домоволодіння. Довідкою-характеристикою Дунаєвецького БТІ №6 від лютого 1998 року підтверджується, що [PERSON] видано дублікат свідоцтва про право власності від 10.02.1998 року на ім.»я [PERSON] на 46% ідеальної долі частити будинку, розміром житлової площі 14,8 кв.м., рік побудови 1957, процент зносу 50%. На означену частину будинку у 1998 році видано свідоцтво про право на спадщину на ім.»я [PERSON] , яке є чинним. У 2001 році [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ХМ-020026 отримав у власність земельну ділянку, розташовану під вищевказаним будинком. Після смерті [INFO] [PERSON] спадкоємицею є дружина [PERSON] , яка бажає оформити спадкові права на будинок в цілому, на який виготовила технічний паспорт від 14.01.2022, загальна площа будинку за паспортом становить 51,1 кв.м, житлова 34,9 кв.м. Згідно довідки комунального підприємства Дунаєвецької міської ради БТІ від 17.01.2022 №2 [PERSON] 20.09.1958 видано свідоцтво про право власності на домоволодіння в [ADDRESS] , на підставі рішення Дунаєвецької міської ради №15 від 01.09.1958 року, свідоцтво власник втратив. 10.02.1998 року видано дублікат свідоцтва на 46/100 частини домоволодіння, яке успадкував [PERSON] .. Проте, як з`ясовано судом, правовстановлюючий документ на 54% частини спірного будинку відсутній, у зв`язку з чим позивачці відмовлено в оформленні спадкових права на цілий будинок. При виборі норм права до спірних правовідносин, судом враховується таке. У відповідності до положень статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, тобто, до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належать спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Згідно п.п. 4.15, 4.18 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства Юстиції від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Позивачці було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на означений будинок, оскільки правовстановлюючий документ щодо належності права власності [PERSON] на 54/100 частини будинку відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Нормами ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону визначено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" зазначено, що до 2004 року нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Як з`ясовано судом, будинок за адресою: [ADDRESS] , побудований у 1957 році. У 1957 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року N 8502-II, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом. Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника. Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства. 31 січня 1966 року Міністерством комунального господарства Української РСР затверджено Інструкцію, якою визначено Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР. Згідно з пунктами 4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких перелічено у додатку №1 Інструкції, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Так, до правовстановлюючих документів згідно Переліку за Додатком № Інструкції віднесено, серед іншого, рішення виконкому місцевої Ради депутатів трудящих про відвід земельної ділянкита затверджений виконкомом акт про прийняття будинку (будинків) в експлуатацію; свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів. Крім того, згідно п.20 Інструкції у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам. Разом з цим, до позовної заяви не додано будь-яких доказів щодо належності [PERSON] , який помер [INFO] права власності на спірний будинок в цілому, зокрема, рішення про відведення земельної ділянки у безстрокове користування [PERSON] з цільовим призначенням для будівництва індивідуального житлового будинку; акт про прийняття будинку в експлуатацію, свідоцтво про право приватної власності на 100% домоволодіння, виписки з погосподарських книг. При цьому, суд наголошує, що рішення виконкому Дунаєвецької міської ради від 01.09.1958 №15, який визнано право особистої власності на домоволодіння та вирішено видати свідоцтво [PERSON] за адресою [ADDRESS] , не є правовстановлюючим документом, а лише створювало підставу для видачі правовстановлюючого документа. Натомість, в матеріалах справи міститься дублікат свідоцтва про право власності на вищевказаний будинок, у якому частка [PERSON] становить 46%, яке ніким не оспорювалось та є чинним. Дане свідоцтво було подано його спадкоємцем [PERSON] для оформлення спадкових прав, де своєю заявою до нотаріуса підтвердив, що станом на момент смерті [PERSON] належала ця частина будинку. Суд також зазначає, що дублікатом є другий примірник документа, що повинен містити ті ж відомості, що й оригінал, а його видача полягає у відтворенні оригінального тексту, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості використання останнього з певних причин, тобто має однакову юридичну силу з оригіналом. Таке визначення дубліката викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 161/3245/15-ц. Тому, належним правовстановлюючим документом щодо 46% частини будинку в [ADDRESS] є свідоцтво про право на спадщину за законом видане [PERSON] .. З врахуванням наведеного, у позивачки, як спадкоємиці [PERSON] відсутні перешкоди в отриманні свідоцтва про право на спадщину на таке майно, що також підтверджено інформацією нотаріуса. Пунктом 1 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, в судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У відповідності до ст. 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказів існування та втрати правовстановлюючого документа на 100% спірного домоволодіння за [PERSON] та [PERSON] матеріали справи не містять, крім того відмінною є і житлова площа будинку, яку вказано у дублікаті свідоцтва про право власності 14,8 кв.м. та площа будинку за даними технічного паспорта 34,9 кв.м. Факт наявності чинного правовстановлюючого документа на 46% будинку ніким не оспорюється, перешкод в оформленні позивачкою спадкових прав на таке майно немає, позовні вимоги щодо визнання права власності в порядку спадкування на 54% домоволодіння не заявлялись та не можуть бути вирішені судом з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства. З врахуванням викладеного вище, проаналізувавши докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Іншісудовівитрати, пов`язані з розглядом справи, у разі повного задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов не підлягає до задоволення, а отже судовівитратислідзалишити за позивачкою.

Outcome: dismissed