Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [PERSON] звернулась до АТ КБ ПРИВАТБАНК з метою отримання банківських послуг та підписала заяву № б/н від 23.07.2009 року. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою Позичальника підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ ПРИВАТБАНК, які надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, які згідно до заяви отримані Позичальником для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а Позичальнику надано у користування кредитну картку (номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, що додається). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 12000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався: п. 3.2, п. 3.3 Договору, на підставі яких Позичальник при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком Позичальник не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви. [INFO] позичальник, [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.12.2019 року. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (б місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Виходячи із вищенаведеного, спадкоємці позичальника мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 04.12.2019 року по 04.06.2020 року. В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] та [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачів, де в якості адреси реєстрації зазначена: [ADDRESS] . На виконання вимог вищезазначеної норми закону позивачем 06.05.2021 року була направлена претензія кредитора до Черкаської районної державної нотаріальної контори, та 04.06.2021 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ Приватбанк. Таким чином, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 07.09.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію, згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Згідно з\~другим абзацом ч. 2\~ст.\~1282\~ЦК України\~у разі\~відмови від\~одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 23.07.2009 року становить 6155,05 грн., яка складається з наступного 6155,05 грн. - заборгованість за тілом кредиту. У зв`язку з невиконанням відповідачами своїх зобов`язань, позивач просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 6155,05 грн. за кредитним договором № б/н від 23.07.2009 р., а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 26.08.2022 року провадження у справі відкрито та ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 26.08.2022 року відповідачам був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідачі повідомлялись належним чином, проте у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. На підтвердження позовних вимог позивачем надано до суду копію заяви [PERSON] від 23.07.2009 року до ЗАТ КБ ПриватБанк про надання банківських послуг і видано картку № [NUMBER] з кредитним лімітом 2000,00 грн., також ідентифіковано позичальника за картковим рахунком № [NUMBER] . Також надано Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, Універсальна, 30 днів пільгового періоду, Універсальна, 55 днів пільгового періоду, Універсальна CONTRACT, Універсальна GOLD, копії паспортів громадян України [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також надано розрахунок заборгованості за договором від 23.07.2009 р., згідно якого станом на 20.01.2022 року заборгованість становить -6155,05 грн., виписку по вказаному договору за період з 23.07.2009 року по 21.01.2022 року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 10.12.2019 року серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] . 21.04.2021 року позивачем направлено претензію кредитора № SAMDN55000028613813 до Черкаської районної державної нотаріальної контори. 12.05.2021року нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори було надано відповідь на претензію позивачу про те, що її зареєстровано та долучено до матеріалів спадкової справи. 05.08.2021 року позивачем направлено листи-претензії відповідачам у справі за вих. № SAMDN55000028613813 з вимогою про сплату заборгованості у розмірі 6755,05 грн. Відповідно до матеріалів спадкової справи, які надійшли на виконання ухвали суду від 26.08.2022 року про витребування доказів від Черкаської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , заведена спадкова справа № 4/2020. Вказана спадкова справа заведена на підставі претензії АТ Ідея Банк. З заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] 04.06.2020 року. [PERSON] , [PERSON] 04.06.2020 року подали заяви про відмову від прийняття спадщини. Свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно довідки Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 28.05.2020 року № 397, на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , за померлою [PERSON] рахується квартира [ADDRESS] , в якій вона постійно проживала та була зареєстрована на день смерті. Як на день смерті, так і по даний час у квартирі зареєстровані: [PERSON] [INFO] чоловік. Зареєстровані, але не проживають: [PERSON] [INFO] донька, [PERSON] [INFO] син, [PERSON] [INFO] внук. Відомості про майно спадкодавця у матеріалах спадкової справи відсутні. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У відповідності до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. У відповідності до вимог статей 76-81\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази,що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ч.2,3\~ст.\~1281\~ЦК України,\~кредиторові спадкодавця\~належить пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~не пізніше\~шести місяців\~з дня\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину на\~все або\~частину спадкового\~майна незалежно\~від настання\~строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~1282\~ЦК України,\~спадкоємці зобов`язані\~задовольнити вимоги\~кредитора повністю,\~але в\~межах вартості\~майна,\~одержаного у\~спадщину.\~Кожен із\~спадкоємців зобов`язаний\~задовольнити вимоги\~кредитора особисто,\~у розмірі,\~який відповідає\~його частці\~у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] відмовились від прийняття спадщини у строк, встановлений відповідно до ст. 1270 ЦК України, отже вважаються такими, що спадщину не прийняли, а отже є неналежними відповідачами. Спадщину прийнято іншим спадкоємцем - [PERSON] . Матеріали спадкової справи витребувано судом за клопотанням позивача, однак клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, чи заміну неналежного відповідача на належного, залучення до участі у справі співвідповідача від позивача не надходили. Відповідно до\~ч.\~1,\~2,\~3\~ст.13\~ЦПК України,\~суд розглядає\~справи не\~інакше як\~за зверненням\~особи,\~поданим відповідно\~до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.\~Суд має\~право збирати\~докази,\~що стосуються\~предмета спору,\~з власної\~ініціативи лише\~у випадках,\~коли це\~необхідно для\~захисту малолітніх\~чи неповнолітніх\~осіб або\~осіб,\~які визнані\~судом недієздатними\~чи дієздатність\~яких обмежена,\~а також\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed