Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Представник позивача адвокат Саєнко Б.О. у серпні 2022 року звернувся до суду із указаним позовом в інтересах [PERSON] який мотивував тим, що [INFO] помер [PERSON] , який на день своєї смерті був зареєстрований та проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] по [ADDRESS] . Заповіт від імені померлого [PERSON] по Люджанському старостинському окрузі не посвідчувався. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла його дружина, але юридично не оформила так як померла [INFO] . За життя, [PERSON] 17.12.2019 склала заповіт на ім`я [PERSON] . 08.07.2021 позивач отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними та побутовими спорудами, що розташовані на приватизованій земельній ділянці по [ADDRESS] . Разом із тим, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована за вищевказаною адресою у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Вказана земельна ділянка була передана у приватну власність [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Люджанської сільської ради народних депутатів Тростянецького району\~Сумської області\~від 20.07.1993\~за №\~25,однак ним, за життя не було отримано державний акт на право власності. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивач вимушений звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, представник позивача, уточнивши заявлені вимоги, просить суд визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та отримання на його ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку орієнтовною площею 0,50 га, яка розташована по [ADDRESS] , у порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 24.08.2022 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 21.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав повністю з підстав указаних у ньому, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився та подав заяву, у якій просить суд справу розглядати без його участі, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено, що [INFO] у с. Люджа Тростянецького району Сумської області помер [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.01.2012 (а.с.10). Також [INFO] у с. Люджа Тростянецького району Сумської області померла [PERSON] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.02.2020 (а.с.11). З довідки виданої Люджанським старостинським округом Тростянецької міської ради Сумської області вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , на день своєї смерті був зареєстрований та проживав разом зі своєю дружиною [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Заповіт від імені померлого [PERSON] по Люджанському старостинському округу не посвідчувався. Після смерті [PERSON] спадщину фактично прийняла його дружина [PERSON] , але юридично не оформила та померла [INFO] . За померлим [PERSON] значилась земельна ділянка площею 0,50 га (а.с. 12). Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 28.09.2022 за №\~70173888, 70173860, 70173870 наданих державним нотаріусом Тростянецької державної нотаріальної контори Воропай В.В., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа не заведена, від його імені заповіт не посвідчувався. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа за № 94/20 за заявами [PERSON] та [PERSON] , які є спадкоємцями за заповітом. 30.10.2020 видано свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] на земельну ділянку розташовану на території Люджанської сільської ради, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 08.07.2021 довидано свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40-44). Із заповіту посвідченого 09.07.2015 секретарем Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області Курмаковою Л.О. вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким усе своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 47). Із заповіту посвідченого 16.12.2019 секретарем Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області Курмаковою Л.О. вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким земельну ділянку, яка належить їй на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-СМ № 006776 від 27.03.2002, що знаходиться на території Люджанської сільської ради, заповіла [PERSON] (а.с.45). Із заповіту посвідченого 17.12.2019 секретарем Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області Курмаковою Л.О. вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, яким житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку, що розташовані по [ADDRESS] , заповіла [PERSON] (а.с. 46). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~статті 1223\~ЦК України\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Згідно із\~ч.\~1,\~2\~ст.\~1254\~ЦК України\~заповідач має\~право у\~будь-який\~час скасувати\~заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~1261\~ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним, що [PERSON] , як спадкоємиця за законом першої черги, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В подальшому, після смерті [PERSON] , спадщину прийняли за заповітом [PERSON] та\~ [PERSON] .\~Інших спадкоємців\~судом не\~установлено. Прийнята та успадкована [PERSON] частина спадкового майна не стосується предмета спору в даній справі. 08.07.2021 [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке було видане державним нотаріусом Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай\~В.В. на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] (а.с. 19). Разом із\~тим,\~постановою державного\~нотаріуса Тростянецької\~районної державної\~нотаріальної контори\~Воропай В.В.\~від 02.08.2022\~ [PERSON] було відмовлено\~у видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом після\~смерті [PERSON] \~на земельну\~ділянку,\~яка розташована\~по [ADDRESS] у зв`язку\~з відсутністю\~правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 20). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом, відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Як вбачається з рішення Виконавчого комітету Люджанської сільської Ради народних депутатів Тростянецького району Сумської області «Про приватизацію земельних ділянок громадянами у приватну власність на території Люджанської сільської Ради» від 20.07.1993 за №\~25, довідки виданої Люджанським старостинським округом Тростянецької міської ради Сумської області та книги реєстрації громадян, яким безоплатно передано земельні ділянки у приватну власність у с. Люджа Тростянецького району, [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка, що розташована по [ADDRESS] , загальною площею 0,50 га, із яких для ведення особистого селянського господарства 0,43 га, під житлове будівництво 0,07 га. Державний акт на земельну ділянку не отримано у зв`язку зі смертю (а.с. 13, 15-17). Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1)\~реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких\~обставин,\~суд вважає,\~що [PERSON] ,\~прийнявши спадщину\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] набув право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що належали останній, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки розташованої по [ADDRESS] , однак через відсутність правовстановлюючого документа позивач, згідно із положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат», не одержав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право у порядку спадкування за заповітом слід визнати за ним рішенням суду.

Outcome: approved