Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Позиція позивача та відповідача , процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. На обґрунтування позову зазначає, що «20» грудня 2013 року між відповідачем [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2237 від «20» грудня 2013 року. В подальшому заочним рішенням Хорольського районного суду від 05.04.2422 року у справі № 548/2856/21 (яке набрало законної сили 05.05.2022 року) шлюб укладений «20» грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , шлюб було розірвано. Після припинення шлюбу [INFO] у подружжя народилася донька - [PERSON] . Позивачу достеменно відомо, що [PERSON] не є батьком дитини. Протягом 11 місяців, що передували розірванню шлюбу, сторони не підтримували інтимних стосунків. Крім цього, позивач [PERSON] за станом здоров`я має істотні складнощі з можливістю запліднення, тому очевидно, що його батьківство визначене законом, проте він не є біологічним батьком дитини, що змушує його пред`явити зустрічний позов про виключення відомостей його як батька дитини . Ухвалою суду від 04.07.2022 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження . Ухвалою суду від 07.09.2022 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Святошинського відділу державної реєстрації актів громадянського стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про виключення відомостей про батьківство, об`єднавши в одне провадження.Відкрито провадження по цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.10.2022 року первісний позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, залишено без розгляду. Позивач та його представник в судове засідання не з"явилися, але прохали про розгляд справи у їх відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримують. Відповідач та його представник в судове засідання не з"явилися, але представник позивача адвокат Павелко Р.С. подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Зазначивши, що зустрічні позовні вимоги визнають у частині виключення відомостей про батьківство [PERSON] з актового запису № 725 від 23 червня 2022 року, зробленого Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про народження [PERSON] , [INFO] . Крім цього, прохали відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат на правничу допомогу. Представник третьої особи у судове засідання не з"явився. За змістом положень ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Суд, з"ясувавши позицію позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку,що позов підлягає до задоволенняз наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що «20» грудня 2013 року між відповідачем [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2237 від «20» грудня 2013 року. В подальшому заочним рішенням Хорольського районного суду від 05.04.2422 року у справі № 548/2856/21 (яке набрало законної сили 05.05.2022 року) шлюб укладений «20» грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , шлюб було розірвано. Після припинення шлюбу [INFO] у подружжя народилася донька - [PERSON] . Позивачу достеменно відомо, що [PERSON] не є батьком дитини. Протягом 11 місяців, що передували розірванню шлюбу, сторони не підтримували інтимних стосунків. Крім цього, позивач [PERSON] за станом здоров`я має істотні складнощі з можливістю запліднення, тому очевидно, що його батьківство визначене законом, проте він не є біологічним батьком дитини, що змушує його пред`явити зустрічний позов про виключення відомостей його як батька дитини . Норми права, застосовані судом. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного. Згідно ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124,126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України 15.05.2006 N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У. разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено. Згідно з приписами ч.1,2 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Положеннями ч.1 ст.114, ч.3 ст.115 СК України встановлено, що у разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу; розірвання шлюбу, здійснене органами державної реєстрації актів цивільного стану, засвідчується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Відтак, оскільки відповідач не заперечує проти даного позову, то суд вважає, що в судовому засіданні доведено належними та допустимими доказами відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною, в зв`язку з чим маються підстави для ухвалення рішення про виключення відомостей стосовно [PERSON] як батька дитини [PERSON] , [INFO] з актового запису про її народження. При цьому, у відповідності до приписів ч.4 ст.206 ЦПК України суд переконався, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Таким чином, враховуючи викладені обставини, даний позов є обгрунтованим й підлягає задоволенню з ухваленням рішення в підготовчому засіданні. Розподіл судових витрат. Представником позивача адвокатом Єрмак О.В. в позовній заяві поставлено питання про відшкодування витрат на правову допомогу . Суд доходить висновку про відмову у його задоволенні з наступних підстав. За змістом ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі № 826/1216/16 висловила правову позицію про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, представником позивача не надано суду документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Оскільки, з огляду на постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року, відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат, то суд відмовляє у стягненні витрат на правничу допомогу. Приписами ч.1 ст.142 ЦПК України передбачено, що визнання позову Відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved