Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

14.09.2022 року позивач звернувся до суду із позовом, яким просить розірвати його з [PERSON] шлюб. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони 15.09.2021 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спільне господарство не ведуть, збереження сім`ї не можливе. У зв`язку з викладеним, позивач просить укладений шлюб розірвати. Ухвалою суду від 14.09.2022 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторона позивача не з`явилась, у позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності та підтримано позов у повному об`ємі. Відповідач до судового засідання не з`яввся. Про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомлено, відзив на позов не надавався. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.\~112\~СК\~України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін. Судом встановлено, що 15.09.2021 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Миколаєва Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено відповідний актовий запис № 632 (а.с.8). Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені. Відповідно до вимог ст.\~51\~Конституції\~України та ст.\~24\~СК\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.\~55\~СК\~України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позовних вимог, взявши до уваги обставини життя подружжя, з врахуванням того, що сторони шлюбним життям не живуть, що шлюб існує тільки формально, та враховуючи, що подальше збереження шлюбу між сторонами є недоцільним, оскільки у період з часу звернення позивача до суду та розгляду справи у суді наміри позивача розірвати шлюб не змінилися, суд встановив справжнє прагнення позивача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що розірвання шлюбу не суперечить інтересам сторін, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права. Тому, на підставі ст.112 СК України, слід постановити рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Одночасно, відповідно до ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved