Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

14.07.2022 [PERSON] в особі представника адвоката Дерев`янко І.О. звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «СВІТОЧ ЗАПОРІЖЖЯ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої, заробітної плати, премії, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який в процесі розгляду справи уточнила. В обґрунтування позову зазначала, що з 30.06.2021 по 21.06.2022 перебувала у трудових відносинах з відповідачем. 21.06.2022 була звільнена відповідно до наказу відповідача № СЗ106-1 к/тр 0000000038 за власним бажанням. Однак, у день звільнення з позивачем не було проведено остаточного розрахунку по заробітній платі, заборгованість відповідача станом на дату звільнення складала 37\~917,76 грн. Частину заборгованості розміром 20\~722,37 грн. відповідач виплатив частинами. Розмір невиплаченої заборгованості із заробітної плати складає 17\~195,39 грн. Крім того, наказом відповідача від 31.03.2022 № СЗ12/22/В позивачеві визначено премію розміром 4\~000,00 грн., яка також сплачена не була. Оскільки із позивачем дотепер не проведено остаточного розрахунку, тому просила на підставі вимог ст.ст. 116, 117 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) стягнути на її користь, окрім вищезазначеної заборгованості, також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 21.06.2022 по день уточнення позову 05.09.2022, тобто за 76 днів у розмірі 24\~823,88 грн. (а.с. 2830). Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою від 29.07.2022 відкрито провадження у цій справі в спрощеному порядку, встановлено строки для подання заяв по суті справи, перше судове засідання призначене на 13.09.2022 о 13:00 год. (а.с. 37). Копію вказаної ухвали разом із копіями позовної заяви з додатками було направлено відповідачу рекомендованим листом із повідомленням за його юридичною адресою місцезнаходження. Проте, конверт із поштовим відправленням повернувся на адресу суду із відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 33). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 190 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвала про\~відкриття провадження\~у справі\~надсилається учасникам\~справи,\~а також\~іншим особам,\~якщо від\~них витребовуються\~докази,\~в порядку,\~встановленому\~статтею 272\~цього\~Кодексу.\~ Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Оскільки копія ухвали суду про відкриття провадження у справі разом із копіями позовної заяви з доданими до неї документами надсилались відповідачам за їх зареєстрованим місцем проживання, та враховуючи, що відповідачі не повідомили суду про зміну адреси проживання, тому з урахуванням вищезазначених вимог процесуального закону, суд доходить висновку, що останнім були у встановленому порядку вручені копії вищезазначених документів. Проте, у встановлений ухвалою строк відповідачі не подали відзиву на позов або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні за їх відсутності. Верховний Суд\~у постанові\~від 11.06.2021\~у справі\~№ 2- 6236/11, провадження № 61-6596ск20 сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. 08.09.2022 до суду поштою надійшла уточнена позовна заява з доказами її направлення відповідачу (а.с. 2830). 13.09.2022 за заявою представника позивача про відкладення судового розгляду, судове засідання було відкладене до 05.10.2022 до 14:00 год. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, що викладені в позові. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась судом належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом із повідомленням за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а також телефонограмою. Причини неявки в судові засідання представник відповідача не повідомив, відзив на позов не подав. Враховуючи, що представник відповідача, будучі належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився до суду, не повідомив про причини неявки, не подав відзив на позовну заяву, судом за згодою позивача та її представника, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання) відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Заслухавши позивача, її представника, дослідивши та проаналізувавши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 4, 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом встановлено, що сторони перебували у трудових правовідносинах з 01.07.2021 по 21.06.2022. У трудовій книжці [NUMBER] містяться записи про прийняття на роботу [PERSON] 01.07.2021 на посаду майстра в порядку переведення з ТОВ «Керуюча компанія «Гласіс», та про звільнення з роботи 21.06.2022 за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України згідно з наказом від 21.06.2022 № СЗ2106-1к/тр 000000038 (а.с. 69, 11 зворот). Також, 30.06.2021 між ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «СВІТОЧ ЗАПОРІЖЖЯ» та [PERSON] укладено трудовий договір № 30/06/2021-2 (а.с. 10). Відповідач своєчасно не виплачував позивачеві заробітну плату, внаслідок чого на момент її звільнення 21.06.2022 утворилася заборгованість. Так, згідно з розрахунковим листком за червень 2022 року, борг за підприємством на кінець місяця склав 37\~917,76 грн. (а.с. 5). Крім того, позивачеві також не було сплачено премії розміром 4\~000,00 грн., встановленої наказом від 31.03.2022 № СЗ 12/22/В (а.с. 13). Відповідач декількома платежами після звільнення позивача сплатив на її користь 20\~722,37 грн., про що зазначила позивач в уточненій позовній заяві. Отже, залишок заборгованості по заробітній платі складає 17\~195,39 грн. та по премії 4\~000,00 грн. За змістом частини першої ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.\~ Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Таким чином, закон покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. З дня звільнення позивача 21.06.2022 по 05.09.2022 (відповідно до вимог уточненої позовної заяви) минуло 76 календарних днів. Розмір середньоденного заробітку позивача становить 326,63 грн. та підтверджується розрахунком при звільненні № СЗ000000004 від 21.06.2022 (а.с. 5 зворот). Відповідно до п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 (зі змінами), нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума середнього заробітку за час затримки розрахунку розміром 24\~823,88 грн. (76 х 326,63 грн.). Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору розміром 992,40 грн.

Outcome: approved