Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі - КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання зазначивши, що відповідачеві щомісячно, відповідно до тарифів на вказані послуги здійснювалося постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , але відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювала, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.04.2014 року по 01.02.2020 року за послуги з централізованого опаленні в розмірі 29225,15 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути на свою користь з відповідача. Ухвалою суду від 01 червня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення задоволені ( а.с. 35-36). Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2022 року скасовано заочне рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.09.2022 року за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до [PERSON] про стягнення заборгованості за централізоване опалення. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач до суду не з`явилась, в матеріалах справи є заява про розгляд справи у її відсутність. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з частиною першою статті 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 04.03.2008 року була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 22), та є споживачами послуг з централізованого опалення, що надається КПТМ «Криворіжтепломережа». Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV, чинним на момент звернення позивача до суду, Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 № 2633-IV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено статтею 68 ЖК України, статтею 19 Закону України «Про теплопостачання». Згідно частини першої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за послуги нараховується щомісячно. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого Рогу) та вартість опалення 1кв.м. опалювальної площі. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з наданим до суду розрахунком заборгованості, сума боргу за послуги з централізованого опалення та гаряче водопостачання [PERSON] , за період з 01.04.2014 року по 01.02.2020 року становить 29225,15 грн., а саме за централізоване опалення в сумі 28031, 50 грн. та гаряче водопостачання - 1193,65 грн. (а. с. 7 - 8). Разом з тим, відповідачем надано до суду заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебігу загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання споживачем обов`язку з оплати комунальних послуг, сплата яких відповідно до закону повинна здійснюватися щомісячно, позовна давність обчислюється з моменту настання строку сплати чергового платежу. Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Так, до суду із позовною заявою позивач звернувся 14 травня 2020 року. Виходячи з наданого розрахунку, не спростованого відповідачем, суд приходить до висновку про наявність боргу про наявність боргу за період з 14.05.2017 року по 01.02.2020 рік в суму 16728,59 грн. Суд критично ставиться до акту від 02.12.2021 щодо проживання [PERSON] без реєстрації за адресою: [ADDRESS] в період з 01.09.2011 рік по 2020 рік ( а.с. 52), оскільки навіть проживання в іншому місці не звільняє відповідача [PERSON] від сплати отриманих комунальних послуг, оскільки матеріалами справи підтверджено її реєстрацію у зазначеній квартирі на момент виникнення заборгованості. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 вересня 2019 року у справі № 335/479/17, провадження № 61-22435св18. Крім того, послуги з централізованого опалення не відносяться до тих, які надаються виключно мешканцям, які є присутніми у своїй квартирі, оскільки обігрів квартири відбувається незалежно від проживання споживача. Окремі члени сім`ї споживача можуть бути звільнені від оплати за послуги з водо-, теплопостачання та водовідведення при тимчасовій відсутності за основним місцем проживання за умови надання до житлово-експлуатаційної організації письмової заяви та відповідних документів з іншого місця перебування (роботи, лікування, навчання, довготривалого відрядження). Таким чином, щоб споживач звільнявся від оплати за комунальні послуги, йому потрібно виконати всі необхідні умови у законний спосіб: надати інформацію про відсутність у місці реєстрації виконавцю послуг, надати довідку з фактичного місця проживання. Доказів вчинення жодної з цих дій відповідачем не надано, а тому відсутні підстави для звільнення [PERSON] від оплати за послуги з централізованого опалення за період її реєстрації за вказаною адресою за який нарахована заборгованість. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Положеннями частини першої статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Суд з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в розмірі 1203,19 грн., стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: partial