Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] з батьком, [PERSON] , за місцем його проживання або перебування, зареєстрованим у встановленому законом порядку. Свої вимоги мотивує тим, 09.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 2012 року зроблено відповідний актовий запис №846. У шлюбі в сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу сторони спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 08.10.2018 року розірвано шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу син залишився проживати за адресою: [ADDRESS] . Протягом 2019 року у позивача часто виникали труднощі у спілкування із дитиною, в результаті чого він звернувся до служби у справах дітей для встановлення йому графіку побачень із дитиною. Так, Розпорядженням Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №574 від 04.10.2019 р. «Про встановлення [PERSON] днів та годин зустрічей з [PERSON] , [INFO] » [PERSON] встановлено дні та години зустрічей з дитиною. З моменту встановлення днів та годин зустрічей, син залишався у позивача ночувати за адресою: [ADDRESS] . Батько та син дуже зблизилися, [PERSON] сприяє благополучному вихованню дитини, дбає про його розвиток та забезпечує усім необхідним, в результаті чого просить позов задоволити. 04 листопада 2020 року на адресу суду поступив відзив від [PERSON] , який мотивований тим, що позивач зазначає неправдиві дані щодо наявності труднощів у спілкуванні з дитиною, в результаті чого виникла потреба звернення в службу у справах дітей. Так, згідно довідки №49 від 18.08.2020 року, виданої закладом дошкільної освіти №31, [PERSON] , 26.11.2012 року відвідував заклад дошкільної освіти з жовтня 2015 року по червень 2019 року. У садочок дитина приходила вчасно, а також її вчасно забирали додому. Хлопчик ходив у садочок охайний та доглянутий. Участь у вихованні брали двоє батьків, зауважень до яких не було. Крім того, згідно із характеристикою від 17.08.2020 року, [PERSON] , учень 2 класу Ліцею міжнародних відносин імені В.Стуса, Програмний матеріал 1 класу засвоїв на високому рівні. Батько приділяє належну увагу синові, цікавиться його успіхами, часто спілкується із педагогами, які навчають сина. Факт відсутності будь-яких перешкод у спілкуванні батька із дитиною також підтверджується довідкою, виданою громадською організацією «ФК ПРАЙД» від 19.08.2020 р.; довідкою уролога та пульмолога, характеристикою. У період з 19.07.2020 р. до 05.08.2020 р. син відпочивав з батьком на морі, а також гостював разом з батьком у родичів позивача. Однак, з червня 2020 року після зустрічей із батьком син стає емоційно збудженим, виснаженим, буває агресивним, неспокійним. Батько також відриває сина від навчального процесу. Так, син не має наміру проживати із батьком, що підтверджується висновком служби у справах дітей Франківської районної адміністрації. На підставі вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні позову. 04 листопада 2020 рок на адресу суду поступив зустрічний позов від [PERSON] , який мотивований тим, що упродовж спільного подружнього життя з [PERSON] сторони проживали за адресою: [ADDRESS] . Тобто, син [PERSON] з народження проживає за вказаною адресою. За місцем проживання [PERSON] зазначає про те, що створила синові належні умови для проживання, виховання, навчання та повноцінного розвитку. Северин має окрему кімнату, усі необхідні меблі, книжки, підручники, шкільне приладдя, індивідуальний комп`ютер, ігри відповідно до віку, одяг та взуття. Так як син проживає в особняку, є також приватна територія. Северин багато часу та дозвілля проводить на свіжому повітрі. Для проведення активного та здорового відпочинку та дозвілля у Северина є велосипед, батут, баскетбольне кільце, гіроборд. Северин дуже любить свою молодшу сестру, між дітьми є міцний емоційний з`вязок. [PERSON] вказує про те, що вона дбає про фізичний, духовний та розумовий розвиток сина, зокрема, упродовж 2019-2020 років [PERSON] відвідував гурток брейк-дансу, заняття з шахів, спортивну секцію з футболу. Станом на сьогодні син і надалі відвідує спортивну секцію з футболу, приватні заняття з англійської мови. У зв`язку зі значним поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на жаль, заняття з шахів станом на сьогодні не відбуваються. З дня народження сина мати піклуюсь про його стан здоров`я, цікавлюсь станом здоров`я Северина, виконую рекомендації сімейного лікаря. Після розірвання шлюбу з [PERSON] позивачка за зустрічним позовом жодним чином не чинила перешкод батькові у спілкуванні з сином. [PERSON] бачився з [PERSON] у будь-який зручний для нього час, забирав сина на ночівлю, відпочинок тощо. Однак, не зважаючи на це, у вересні 2019 року [PERSON] звернувся із заявою у Франківську районну адміністрацію, як орган опіки та піклування, для призначення йому днів та годин зустрічей з сином. 04.10.2019 головою Франківської районної адміністрації прийнято розпорядження №574 «Про встановлення [PERSON] днів та годин зустрічей з дитиною [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до п. 1 вказаного розпорядження [PERSON] встановлено такі дні та години зустрічей з дитиною [PERSON] , [INFO] . Після зустрічей із батьком син стає емоційно збудженим, виснаженим, буває агресивним, неспокійним. Батько також відриває сина від навчального процесу. На підставі вищевикладеного, так як [PERSON] не чинить перешкоди [PERSON] у спілкуванні із дитиною, створила всі належні умови проживання дитини з нею та дбає про його благополуччя, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач за первісним позовом просив заявлені вимоги задоволити, в задоволенні зустрічного, - відмовити, не заперечує проти встановлення два тижні перебування дитини з ним, а два тижні з матір`ю. В судовому засіданні відповідачка та її представник просили відмовити в задоволенні позову за безпідставністю такого. Зустрічний позов,- задоволити. В судовому засіданні представник третьої особи просила визначити місця проживання дитини два тижні з матір`ю, два тижні з батьком, згідно висновку Франківської районної адміністрації від 11.10.2021 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, приходить до наступних висновків. Відповідно дост. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1 ст. 5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статтей 12,80,81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч. 1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 09.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації ьактів цивільного стану Львівського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів 2012 року зроблено відповідний актовий запис №846. У шлюбі в сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу сторони спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 08.10.2018 року розірвано шлюб між сторонами. Після розірвання шлюбу син залишився проживати за адресою: [ADDRESS] . 04.10.2019 головою Франківської районної адміністрації прийнято розпорядження №574 «Про встановлення [PERSON] днів та годин зустрічей з дитиною [PERSON] , [INFO] ». Відповідно до п. 1 вказаного розпорядження [PERSON] встановлено такі дні та години зустрічей з дитиною [PERSON] , [INFO] : -перша субота місяця з 10.00 до 18.00 першої неділі місяця; -третя субота місяця з 10.00 до 18.00 третьої неділі місяця; -відвідування гуртків та секцій з 17.00 до 20.00 за погодженням з мамою; -26 листопада з 12.00 до 16.00 за погодженням з мамою; -від 5 до 30 днів відпустки тата за погодженням з мамою; -01.03, 28.06, 11.09, 02.01, 08.01, 09.01, другий день Великодня за погодженням з мамою. Так, у висновку «Служба у справах дітей» Франківського району про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з мамою [PERSON] » від 04.10.2021 р. визначено за доцільне проживання малолітнього [PERSON] з мамою, [PERSON] . Водночас, у Висновку Франківської районної адміністрації від 11.10.2021 року про роз`яснення спору щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , 26.11.2012 р., визначено за доцільне місце проживання малолітнього [PERSON] , 26.11.2012 р. два тижні з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , два тижні з батьком за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Принцип 6 Декларації прав дитини, зокрема, закріплює, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно зі статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України", заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини "Хант проти України" від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь- кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною у мовою для передачі йому дитини. Крім цього, відповідно до ч.ч.4, 5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Судом встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою батьком створені добрі умови для проживання дитини. Квартира складається із однієї кімнати, для дитини відведене спеціальне спальне місце, наявна шафа для одягу, письмовий стіл. Згідно наявної у матеріалах справи довідки від 18.08.2020 р. №33-ви-63736, виданої Личаківською районною адміністрацією, за адресою: [ADDRESS] зареєстровано шестеро осіб. Так, згідно рішення Франківського районного суду м. Львова від 20.10.2020 р. визначено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 11.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Загальний дохід [PERSON] у період з березня до серпня 2021 року складає 132 838 грн. Судом встановлено, що позивач приймає активну участь у вихованні власної дитини. Даний факт не заперечується сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] разом із сином. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою створені відмінні умови для проживання дитини, відведена окрема кімната, яка облаштована всім необхідним для гармонійного розвитку. При спілкуванні спеціаліста відділу «Служба у справах дітей» Франківського району, в присутності фахівця з соціальної роботи Франківського району з малолітнім [PERSON] , останній вказав, що хоче і надалі проживати з матір`ю, на вихідні та свята бачитися з батьком. [PERSON] дбає про фізичний та духовний розвиток дитини. Відповідно до ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. В судовому засіданні малолітній [PERSON] зазначив про те, що йому добре проживати із матір`ю та батьком. Проте, вказав, що проживаючи з матір`ю, в нього є окрема кімната та багато друзів, які проживають поряд. Він добре ладить із молодшою сестрою, в них склалися гарні тісні відносини. У батька однокімнатна квартира, де, зі слів дитини, проживає четверо дорослих. Під час перебування [PERSON] у батька, останній повідомив, що спить на розкладному кріслі. Суд наголошує на тому, що батьки мають рівні права щодо своїх дітей, саме обмеження цих прав, може негативно впливати на розвиток дітей, які стають очевидцями скандалів та сварок. Судом встановлено, що [PERSON] жодним чином не становить перешкоди у спілкуванні батька із дитиною. Даний факт доводиться наступними доказами: -Довідкою №49 від 18.08.2020 року, виданою закладом дошкільної освіти №31, згідно якої [PERSON] , 26.11.2012 року відвідував заклад дошкільної освіти з жовтня 2015 року по червень 2019 року. У садочок дитина приходила вчасно, а також її вчасно забирали додому. Хлопчик ходив у садочок охайний та доглянутий. Участь у вихованні брали двоє батьків, зауважень до яких не було. -Характеристикою від 17.08.2020 року, згідно якої [PERSON] , учень 2 класу Ліцею міжнародних відносин імені В.Стуса, Програмний матеріал 1 класу засвоїв на високому рівні. Батько приділяє належну увагу синові, цікавиться його успіхами, часто спілкується із педагогами, які навчають сина. Факт відсутності будь-яких перешкод у спілкуванні батька із дитиною також підтверджується довідкою, виданою громадською організацією «ФК ПРАЙД» від 19.08.2020 р.; довідкою уролога та пульмолога, характеристикою. У період з 19.07.2020 р. до 05.08.2020 р. син відпочивав з батьком на морі, а також гостював разом з батьком у родичів позивача. Отже, позивачем не доведено факту чинення перешкоди [PERSON] у баченні із дитиною. Крім того, суд, з урахуванням всіх обставин справи, вважає за необхідне відійти від висновку Франківської районної адміністрації щодо визначення місця проживання дитини по два тижні кожним із батьків та визначити місця проживання дитини із матір`ю, виходячи з наступного. Так, суд не заперечує той факт, що як позивач так і відповідач прагнуть надати синові теплоту, любов, достаток, фізичний та духовний розвиток. Однак, при розгляді даної справи, з урахуванням інтересів дитини, саме побутові умови та наявність тісного зв`язку із сестрою, друзями, стали ключовими чинниками щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, що має вагоме значення в забезпеченні нормального розвитку дитини, його емоційного стану та взаємодії із суспільством. Суд звертає увагу на те, що таким рішенням він не позбавляє можливості бачення батька із дитиною, який безсумнівно відіграє важливу роль у його житті та розвитку, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я сина, стан його розвитку, незалежно від того з ким він буде проживати. В свою чергу, суд приходить до переконання про задоволення зустрічного позову, щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матір`ю, так як [PERSON] створила відмінні умови для проживання сина, дбає про його фізичний та духовний розвиток. Прийняте таке рішення не суперечить волі дитини. Обставини які б вказували на те, що [PERSON] не справляється із вихованням дитини, не сумлінно відноситься до своїх батьківських обов`язків, її поведінка негативно впливає на фізичний та духлвний розвиток дитини, що б зумовило неможливість проживання сина з матір`ю, до суду не надано. Таким чином, суд, при встановленні всіх обставин справи, які базуються на повноті, всебічності та справедливості розгляду даної справи, з урахуванням позицій двох сторін, а також позиції самої дитини, з урахуванням наявних висновків, щодо визначення місця проживання дитини, приходить до переконання про відмову у задоволенні первинного позову [PERSON] та задоволенні зустрічного позову [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved