Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

У червні 2020р. позивачка [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суд м. Києва з позовом до відповідачів: Приватного виконавця Пишного А.В. (далі по тексту - відповідач 1), ДП «СЕТАМ» (далі по тексту - відповідач 2), ТОВ «РЕК ГАММА» (далі по тексту - відповідач 3), треті особи: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (далі по тексту - третя особа 1), Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. (далі по тексту - третя особа 2), в якому просила суд: -визнати недійсними електронні торги ДП «СЕТАМ» від 08 жовтня 2018р. за лотом № 302525 (далі по тексту - вимога № 1); -визнати недійсним протокол ДП «СЕТАМ» № 361321 про проведення електронних торгів до лоту № 302525 (далі по тексту - вимога № 2); -визнати недійсним акт Приватного виконавця Пишного А.В. про реалізацію предмета іпотеки від 16 жовтня 2018р. (далі по тексту - вимога № 3); -визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію, проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З., обєкта нерухомості за адресою: [ADDRESS] на ТОВ «РЕК ГАММА» (далі по тексту - вимога № 4); -застосувати реституцію і повернути позивачці об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] (далі по тексту - вимога № 5). Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовувала ти, що 08 жовтня 2018р. у межах виконавчого провадження № 57101949 відбулися електронні торги на яких було реалізовано вище зазначену квартиру, яка належить на праві власності позивачці. На думку сторони позивача торги були проведенні з грубим порушенням законодавства, переможцем торгів було визнано відповідача 3, який в подальшому зареєстрував за собою право власності. Оскільки в досудовому порядку вирішити спір неможливо, позивачка вимушена була звернутись до суд з вказаним позовом для захисту своїх прав. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 червня 2020р. відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 16 листопада 2020р. 09 листопада 2020р. до суду надійшли пояснення від третьої особи1, в яких третя особа просила відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що передача майна на реалізацію за ціною визначеному у рішенні суду відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 41, 43 Закону України «Про іпотеку» та п. 21 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень; поданий позивачем звіт про оцінку майна не містить достовірної інформації щодо об`єктивної ринкової вартості майна. Третя особа також посилалася, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018р. у справі № 761/4494/13-ц, яка набрала законної сили, було відмовлено у задоволенні скарги [PERSON] на постанови приватного виконавця Пишного А.В. у виконавчому провадження № 57101949, було встановлено правомірність дій приватного виконавця, а також факт повідомлення й обізнаності [PERSON] про ціну предмета іпотеки та його подальшу реалізацію. Сам факт недійсності звіту про оцінку не може бути безумовною підставою для визнання електронних торгів недійсними без доведеності порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, тобто позивача. 16 листопада 2020р. на адресу суду надійшов відзив від відповідача 3, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, вважає їх безпідставними та надуманими зважаючи на те, що дії приватного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний порядок та спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання результатів прилюдних торгів недійсними; безпідставним вважає твердження позивачки про відсутність повідомлень про проведення торгів у місцевих засобах масової інформації з продажу арештованого майна; не доведено порушення прав чи інтересів позивачки під час підготовки та проведення електронних торгів. Разом із відзивом, відповідачем також було подано заяву про застосування строків позовної давності, яка обґрунтована тим, що позивачка звернулось з вказаним позовом до суду лише 23 червня 2020р. із пропуском спеціального строку визначеного ст. 48 Закону України «Про іпотеку», оскільки перебіг тримісячного строку розпочався для позивачки 22 жовтня 2018р. після отримання постанови про закінчення виконавчого провадження № 57101949, в якому вона є боржником. 16 листопада 2020р. до суду надійшов відзив відповідача 2, в якому останній просив суд застосувати строки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив ДП «СЕТАМ» обґрунтований тим, що електронні торги проведені з дотриманням положень відповідного Порядку, Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про іпотеку». Також зазначає, що порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» має місце тільки на стадії підготовки та передачі майна на реалізацію, обов`язки з виконання яких покладено на приватного виконавця дії якого мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними; стороною позивача не надано до суду доказів на підтвердження порушення Порядку в ході проведення електронних торгів, що ці порушення вплинули на результат торгів, та що під час торгів були порушені права позивача. Відповідач 1 та третя особа 2, відзив на позов не подавали. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 березня 2021р. закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті. У судове засідання 12 жовтня 2022р., сторони, треті особи не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, своїх представників до суду не направили. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки один з представників сторони позивача не в змозі прийняти участь в засіданні. Решта учасників процесу не повідомили поважності причин неявки. Суд, визнає неявку учасників процес без поважних причин, і в силу положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦК України, вважає, за можливе продовжити розгляд справи у відсутність учасників процесу. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 14 вересня 2017р. Шевченківським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 761/4494/13-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 24 грудня 2007р. у сумі 540810,65 дол. США, що еквівалентно згідно курсу НБУ 4319995,47 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження; встановити початкову ціну предмета іпотеки в розмірі 4038742,0 грн., для його подальшої реалізації. 20 вересня 2017р. старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л. було відкрито виконавче провадження № 54738155 за виконавчим листом № 761/4494/13-ц від 14 вересня 2017р. та 27 серпня 2018р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. 21 вересня 2018р., згідно відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження та Єдиного реєстру боржників позивачці стало відомо про відкриття відповідачем 1 виконавчого провадження № 57101949 від 29 серпня 2018р. Також стороні позивача стало відомо, що 29 вересня 2018р., відповідач 1 відкрив виконавче провадження за заявою третьої особи 1, а також виніс постанову про опис та арешт майна. 28 вересня 2018р. до Шевченківського районного суду м. Києва позивачкою було подано до суду скаргу на дії відповідача 1, з підстав порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині відкриття виконавчого провадження та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 листопада 2018р. у задоволенні скарги відмовлено. Відповідно до відомостей електронного сайту ДП «СЕТАМ» об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] з 07 вересня 2018р. був виставлений на аукціон за номером лоту 3025250, а 8 жовтня 2018р. реалізований за стартовою ціною 4038742,0 грн. Протоколом електронних торгів № 361321 від 08 жовтня 2018р. переможцем за публічними торгами за лотом № 302525 визнано відповідача 3. 22 жовтня 2018р. від відповідача 1 позивачкою отримано постанову про закінчення виконавчого провадження № 57101949, якою встановлено, що приватним виконавцем у межах процедури виконавчого провадження описано та передано на реалізацію квартиру боржника за адресою: [ADDRESS] ; у відповідності до протоколу № 361321 від 08 жовтня 2018р. вищевказана квартира продана через електронні торги за ціною 4038742,0 грн., відповідачем 1 видано акт про реалізацію предмета іпотеки від 16 жовтня 2018р. для подальшого оформлення права власності на квартиру; коштів отриманих від реалізації квартири недостатньо для задоволення вимог кредитора відповідно до виконавчого провадження. Звертаючись до суду з вказаним позовом, сторона позивача зазначала, що електронні торги відбулись з порушенням відповідачем 1 вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час підготовки документів для передачі арештованого майна на реалізацію; у матеріалах виконавчого провадження № 571019499 відсутні будь-які відомості про повідомлення її про відкриття виконавчого провадження, опис та арешт майна і направлення заяви про реалізацію арештованого майна, а також вона не була повідомлена про дату, час та місце проведення прилюдних торгів та початкову ціну реалізації майна; на момент передачі майна на реалізацію звіт про оцінку втратив чинність, а визначена вартість в розмірі 4038742,00 грн. є заниженою; позивачка не знайшла жодного повідомлення про проведення торгів у місцевих засобах масової інформації. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. ( ч. 2 ст. 15 ЦК України ) Частиною 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України від 01 грудня 2004р. № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009р. у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France, ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, у провадженні відповідача 1 перебувало виконавче провадження № 57101949 з примусового виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 761/4494/13 від 14 вересня 2017р. на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 15 серпня 2017р., відповідно до якого вирішено у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 24 грудня 2007р. у сумі 540810,65 дол. США, що еквівалентно згідно курсу НБУ 4319995,47 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] на праві власності шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Встановити початкову ціну предмета іпотеки в розмірі 4 038 742 грн. 00 коп., для його подальшої реалізації. Частиною 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Відповідно до пункту 2 розділу VII Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом МЮ України № 2831/5 від 29 вересня 2016р., реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку». Частиною 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» (в редакції чинній на момент проведення спірних торгів) визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Згідно із ч. 2 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки. Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу відповідно до закону, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Відповідно до ч. 1 розділу І Порядку, веб-сайт реалізації майна (далі - Веб-сайт) - електронний торговий майданчик організатора електронних торгів, торгів за фіксованою ціною чи партнера організатора електронних торгів, через який прямо або опосередковано відображаються технічні процеси центральної бази даних системи електронних торгів арештованим майном, а саме: розміщення організаційно-методичних матеріалів, інформаційних повідомлень про електронні торги (торги за фіксованою ціною), результатів їх проведення, здійснення реєстрації користувачів, подання заяв на участь в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною), забезпечення доступу спостерігачів та проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною). Веб-сайт функціонує у цілодобовому режимі та є доступним усім користувачам мережі Інтернет. Реалізація майна здійснюється шляхом проведення Організатором електронних торгів або торгів за фіксованою ціною (ч. 2 розділу І Порядку). 05 вересня 2018р. відповідачем 1 направлено заявку № 1298 на адресу відповідача 2 на реалізацію арештованого майна з електронних торгів, а саме квартири за адресою: [ADDRESS] , за початковою ціною в розмірі 4038742,0 грн., яка визначена рішенням суду. 07 вересня 2018р. на Інтернет-сайті відповідача 2 розміщено повідомлення про проведення 08 жовтня 2018р. торгів з продажу нерухомого арештованого майна по лоту № 302525 за стартовою ціною 4038742,00 грн. Відповідно до ч. 2 Порядку, реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до вимог цього Порядку з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом та Законом України «Про іпотеку». Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про іпотеку» організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку прилюдних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки, а у разі проведення електронних торгів - також на веб-сайті проведення електронних торгів, повідомлення про проведення таких торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію. Судом встановлено, що у друкованих засобах масової інформації в газеті «Метро» від 17 вересня 2018р. № 72 та в газеті «Улюблена газета» від 20 серпня 2018р. № 354 було опубліковано оголошення про продаж квартири [ADDRESS] із- зазначенням датою торгів 08 жовтня 2018р. о 09:00 год. Листом № 9044/18-18-18 від 14 вересня 2018р. відповідач 2 повідомив відповідача 1, третю особу 1 та позивачку про реалізацію предмета іпотеки на електронних торгах, що призначені на 08 жовтня 2018р. 08 жовтня 2018р. відбулись електронні торги по лоту № 302525 з реалізації арештованого нерухомого майна та відповідно до протоколу № 361321 про проведення електронних торгів оформленого відповідачем 2 переможцем став учасник № 5 - відповідач 3, надавши цінову пропозицію в розмірі 4038742,00 грн. За змістом ст. 650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Outcome: dismissed