Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

У лютому\~2022\~року позивачка\~звернулася до\~суду з\~даною позовною\~заявою,\~в якій\~просив стягнути\~з Товариства\~з додатковою\~відповідальністю СТРАХОВА\~КОМПАНІЯ Ю.ЕС.АЙ.\~страхове зобов`язання\~в розмірі\~9500,00\~грн.\~та суму\~4492,40\~грн.\~судових витрат.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~вказала на\~те,\~що 23\~березня 2021\~року о\~19:20\~год.\~у м.\~Дніпро по\~вул.\~Європейська,\~18А\~відбулося зіткнення\~автомобілів (ДТП)\~марки FORD\~Fiesta,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~позивача [PERSON] \~та марки\~БАЗ А079.14,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~під час\~керування [PERSON] .\~Цивільно-правова\~відповідальність позивача\~була застрахована\~ПрАТ «СК\~«Альфа Страхування»,\~поліс страхування\~цивільної відповідальності\~ЕР203262944.\~Цивільно-правова\~відповідальність щодо\~автотранспортного засобу\~під час\~керування [PERSON] ,\~який є\~винною особою\~у ДТП\~була застрахована\~в ТДВ\~«СК Ю.ЕС.АЙ»\~(власником\~транспорту є\~ТОВ «С.М.І.Т.»),\~поліс страхування\~цивільної відповідальності\~№202097429\~від 07.12.2020.\~Учасниками ДТП\~на місці\~складено спільне\~повідомлення про\~ДТП (Європротокол),\~з яким\~позивачка звернулася\~до відповідача,\~а згодом\~і заявою\~про виплату\~страхового відшкодування.\~Позивачка звернулася\~із заявою\~-\~повідомленням про\~дорожньо-транспортну\~пригоду до\~ТДВ «СК\~«Ю.ЕС.АЙ»,\~і відповідачем\~здійснено розгляд\~документів щодо\~відшкодування дорожньо-транспортної\~пригоди та\~підготовлено розрахунок-погодження\~розміру страхового\~відшкодування.\~Відповідно до\~погодження розміру\~страхового відшкодування\~між ТДВ\~«СК «Ю.ЕС.АЙ»\~та [PERSON] ,\~сума становить\~9500\~грн.\~Однак,\~досі жодних\~коштів від\~страховика позивачка\~не отримала.\~Спір між\~сторонами виник\~з приводу\~невиплати ТДВ\~«СК «Ю.ЕС.АЙ»\~позивачу,\~як потерпілому\~від ДТП,\~страхового відшкодування\~в порядку\~ст.\~22\~Закону України\~Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів,\~з огляду\~на те,\~що цивільно-правова\~відповідальність винної\~особи була\~застрахована у\~відповідача. Позивачка,\~особа,\~яка керувала\~автомобілем марки\~FORD\~Fiesta,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~як потерпіла\~особова,\~звернулася 29.03.2021\~року до\~ТДВ «СК\~«Ю.ЕС.АЙ»\~з повідомленням\~про дорожньо-транспортну\~пригоду у\~відповідні терміни.\~ТДВ «СК\~«Ю.ЕС.АЙ»\~повідомила позивачку\~про те,\~що страховою\~компанією прийнято\~рішення щодо\~виплати страхового\~відшкодування останній\~у розмірі\~9500,00\~грн. Отже, сторонами погоджено розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті відповідачем (страховиком) на користь позивача. Крім того, позивачка має право стягнути з [PERSON] на свою користь 3% річних від простроченої суми у розмірі 193,00 грн.; інфляційні втрати у розмірі 346,60 грн., а також пеню в розмірі 1 071,55 грн., у зв`язку із порушенням відповідачем грошового зобов`язання, що розраховано за період з 30.05.2021 року по 01.02.2022 року (247 днів прострочення). Позивачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, раніше надала заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі. А позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надано. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню по наступним підставам. В судовому засіданні встановлено, що згідно полісу №202097429, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу БАЗ А079.14, д.н.з. [NUMBER] , що належить ТОВ «С.І.М.Т.», - застраховано у ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» (а.с.10). 23 березня 2021 року о 19:20 год. у м. Дніпро по вул. Європейська, 18А відбулося зіткнення автомобілів (ДТП) марки FORD Fiesta, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням позивача [PERSON] та марки БАЗ А079.14, реєстраційний номер [NUMBER] , під час керування [PERSON] . Як вказує позивачка у позовній заяві, вона 14 травня 2021 року звернулася до генерального директора ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай», з заявою про виплату їй суми франшизи та витрати на пошкоджене майно у розмірі 9500,00 грн. Та повідомила, що після виплат страхового відшкодування, претензій до ТДВ «СК. «Ю.ЕС.АЙ» щодо суми страхового відшкодування мати не буде. Доказів звернення з відповідною заявою позивачкою не надано, також не надано доказів відмови ТДВ «СК. «Ю.ЕС.АЙ» у виплаті позивачці страхового відшкодування. Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої цієї статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Як визначено статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Таким чином, спір між сторонами виник з приводу невиплати ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» позивачці, як потерпілому від ДТП, страхового відшкодування в порядку статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з огляду на те, що цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у відповідача. Проте, як вбачається із матеріалів справи доказів звернення з відповідною заявою позивачкою до ТДВ «СК. «Ю.ЕС.АЙ» суду не надано (конвертів, фіскальні чеки, тощо). Відповідно до частин 1, 2 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У частині 3 статті 12, частинах 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Згідно зі статтею 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У частинах 2, 4 статті 83 ЦПК України зазначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Відповідно до частин 1, 2, 4-6 статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. При пред`явленні позову позивач згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Ці докази він збирає сам у позасудовому порядку. Позивачка в позовній заяві стверджує, що ДТП відбулося 23 березня 2021 року, проте з наданих доказів до позовної заяви вбачається, що ДТП сталося 24 березня 2021 року, тобто із-за наявних розбіжностей, суд не може встановити, за яке саме ДТП позивачка хоче стягнути страхове зобов`язання. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд встановив,\~що позивачкою\~не доведено обґрунтованість своїх позовних вимог. За таких обставин, оскільки надані позивачкою в обґрунтування своїх позовних вимог докази не є допустимими, суд вважає необхідним відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі. Крім того, суд вказує, що позивачка у позовній заяві вказує про нарахування інфляційних втрат у розмірі 346,60 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 1071,55 грн., 3% річних за користування грошовими коштами в розмірі 193,00 грн., проте в резолютивній частині позивачка не просить стягнути з відповідача 3% річних, інфляційних втрат, пені. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed