Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

В липні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, в обгрунтування якого вказала, що 23 червня 2019 року між відповідачем та нею укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у подружжя народився син - [PERSON] , [INFO] . Однак, сторони тривалий час не проживають разом, відповідач не бере участь у вихованні та утриманні власної дитини, що вказує на порушення з його сторони власних обов`язків. Догляд та утримання сина здійснює виключно вона, а тому у суду є достатньо підстав для стягнення аліментів на утримання сина. Також зазначила, що відповідач є батьком дитини, яка мешкає разом із матір`ю, яка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від відповідача, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст.84 СК України. З врахуванням наведенного позивач просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання: сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; на її утримання, в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) [PERSON] , щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задоволити, суду пояснила, що відповідач перераховував їй чотири місяці по 995грн. двічі на місяць, але цих коштів не достатньо для утримання дитини. Вона на даний час не працює, має підробіток але не постійно, винаймає житло у м.Вінниця. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, в частині стягнення аліментів на утримання дитини, при цьому просили врахувати розмір заробітної плати відповідача та те, що він до вересня 2022 року добровільно сплачував аліменти на утримання дитини. В частині позовних вимог про стягнення коштів на утримання дружини заперечили, оскільки після сплати аліментів на утримання дитини, доходів відповідача не вистачить на утримання дружини. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, його представника дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 23.06.2019 року Хмельницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №830. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказані обставин підтверджуються: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ; свідоцтвами про народження серії [NUMBER] ; актом про фактичне місце проживання від 19.07.2022 року. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, обов`язковими умовами для отримання аліментів до досягнення дитиною трьох років дружиною є проживання дитини разом із нею і можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] працює в ТзОВ «Віст Груп», де отримує заробітну плату в мінімальному розмірі близько 6000грн. на місяць, за період з березня 2022р. по серпень 2022 року розмір нарахованої йому заробітної плати (з вирахуванням обов`язкових платежів) склав 35049,65грн. З червня 2022 року по 08.09.2022р. [PERSON] перераховував на картковий рахунок [PERSON] по 1000грн. двічі на місяць, що підтверджується квитанціями АТ «Альфа-Банк», та в судовому засіданні не заперечувалось позивачем. Враховуючи наведене,\~те,\~що відповідач\~являється особою\~працездатного віку,\~офіційно працевлаштований,\~отримує заробітну\~плату в\~мінімальному розмірі,\~позовні вимоги\~визнав частково,\~добровільно сплачував\~аліменти з\~червня 2022р.\~по 08.09.2022р.,\~а також\~вік дитини,\~виходячи з\~мінімальних потреб\~дитини та\~її належного\~забезпечення,\~матеріальне становище\~позивачки,\~яка не\~працює,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволенню\~і з\~відповідача слід\~стягнути \~на користь\~позивачки \~аліменти:\~ на\~утримання дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , в\~розмірі 1/4\~частини заробітку\~(доходу)\~відповідача щомісячно,\~але не\~менше ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи з\~01.09.2022\~року і\~до повноліття\~дитини;\~ на її утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 26.07.2022 року і до досягнення сином - [PERSON] , [INFO] , трьох років. В задоволенні решти позовних вимог, слід відмовити, враховуючи розмір заробітної плати відповідача, а також те, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини в повному обсязі, а позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач взмозі сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), має інший дохід, окрім заробітної плати за місцем роботи. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.. На підставі ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265, 430 ЦПК України, ст.ст.84,180-182, 184 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: partial