Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

В серпні 2022 року до суду звернувся позивач з вищевказаним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого вказує, що 22 вересня 20007 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центрально-Міським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, з липня 2021 року, стосунки між сторонами втратили сімейний сенс і набули неродинного характеру, внаслідок чого подружжя припинило шлюбні стосунки та проживають окремо. Подружнє життя між позивачем та відповідачем фактично закінчено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, тому позивач просив задовольнити позов. Позивач просив розглянути справу у відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення, просить після розірванняшлюбу залишити існуюче прізвище. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам\~ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 22 вересня 20007 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Центрально-Міським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що було здійснено відповідний актовий запис № 682, що підтверджено свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідно до ч.3\~ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги\~ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу, - не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч.2 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст.114 СК України,у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст.\~115\~Сімейного кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Позивачем при пред`явленні позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 992,40 гривень, однак позивач не заявляв клопотання про стягнення на його користь з відповідача понесених судових витрат, отже суд вирішив судові витрати залишити за ним.

Outcome: approved