Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Позов мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі від якого народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , яка досягнула повноліття і навчається на 2 курсі Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, денної форми навчання, період навчання до 30.06.2025. Позивач зазначає, що у зв`язку із навчанням доньки вона потребує матеріальної допомоги батька, оскільки навчається на денній формі навчання й не має можливості працевлаштуватися. В зв`язку з досягненням донькою повноліття та вступом в вищий навчальний заклад збільшилися потреби на її утримання, а саме вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження тощо. При цьому, позивач самостійно забезпечити дитину всім необхідним змоги не має. А тому, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки у твердій грошовій сумі на період навчання по 5000 грн. щомісячно до закінчення навчання, а саме до 30.06.2025, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Представник відповідача адвокат Німак М.Я. подав до суду відзив на позов, згідно якого позов визнає частково. Зокрема вказав, що відповідач ніколи не ухилявся надавати допомогу своїм дітям та брати участь в їх вихованні та утриманні. Призначені судом аліменти сплачував вчасно та в повному обсязі. Відповідач офіційно не працевлаштований та немає високого та стабільного заробітку. Зазначає, що обов`язок утримувати дитину є рівним обов`язком як батька так матері, тому сума в 5000 грн. щомісячно є необгрунтованою, та не підтверджується належними письмовими доказами. Відповідач погоджується платити аліменти в такому ж розмірі , як платив до цього 2300 грн. щомісяця. Тому просить суд задоволити позов частково на вищевказану суму. Позивач своїм правом подання відповіді на відзив відповідно до норм ст.166 ЦПК України не скористалася. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] являється батьком [PERSON] (а.с. 10), яка зареєстрована та проживає з позивачем, що вбачається з довідки №17 від 08.09.2022 року виданої Новицькою сільською радою Калуського району (а.с. 11). На даний час [PERSON] досягла повноліття і навчається на 2 курсі Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, денної форми навчання, період навчання до 30.06.2025, що підтверджується довідкою за №95 від 02.09.2022 року виданої Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу (а.с. 13). У відповідності з вимогами ст. 199 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Також відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зміст\~ст. 200 Сімейного Кодексу\~вказує про те, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру\~\~аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність\~\~у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліменти витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує\~\~десятикратний розмір прожиткового\~\~мінімуму для працездатної особи, якщо платником\~\~аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини,\~\~що мають істотне значення. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , навчається на 2 курсі Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, денної форми навчання, що призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи. Отже, повнолітня [PERSON] об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, оскільки сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі №346/103/17 суд касаційної інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. При визначенні розміру аліментів, суд також враховує, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, працює за кордоном, де дохід є значно вищим, що свідчить про його платоспроможність, позовні вимоги визнав частково, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну допомогу доньці, оскільки остання продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність взагалі можливостей надавати таку допомогу, відповідачем не надано, інших утриманців не має. Поряд з цим, запропонована позивачем сума аліментів, на думку суду, є недоведеною не надано доказів про доходи відповідача за кордоном. Зважаючи на вище встановлені судом обставини, те що двоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітньої дитини сторін, яка продовжує навчатись, слід визначити у розмірі 4000 грн. щомісячно, до закінчення нею навчання, але не пізніше як досягнення 23-х річного віку. Стягнення аліментів у такому розмірі, на переконання суду, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні доньки, буде більш достатнім для забезпечення належного матеріального становища повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. У відповідності ст. 141 ЦПК судові витрати покласти на відповідача На підставі викладеного,

Outcome: partial