Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , покликаючись на те, що 19.09.2002 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Рішенням суду від 20.01.2015 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них є дитина - [PERSON] , 2003 року народження. З 01.09.2019 року син навчається на денному відділені ВПУ-СОТ, строк закінчення навчання 30.06.2022 року. Враховуючи те, що син навчається на стаціонарній формі навчання у закладі, не має ніякого джерела доходів, а знаходиться на утриманні матері, він потребує матеріальної допомоги. Відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, а тому зобов`язаний та має можливість утримувати свою повнолітню дитину - сина, який продовжує навчання та потребує допомоги. Позивачка просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 01.01.2022 року і до закінчення навчання до 30.06.2022 року. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, відповідно до якої просить розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причину неявки суду не повідомлено. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у сторін є син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 20 січня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у Відділі РАГС Івано-Франківського міського управління юстиції 19 вересня 2002 року, актовий запис № 1274, розірвано. Неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишено на проживання з [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] , навчається у ДПТНЗ «Івано-Франківське вище професійне училище сервісного обслуговування техніки» на денній формі навчання 3 курсу. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2022 року (а.с. 3). Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення віку 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Нормою ч. 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до абзацу 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З наведених норм чинного законодавства вбачається, що підставою для сплати аліментів на навчання є досягнення дитиною повноліття, факт продовження навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , навчається на денній формі у ДПТНЗ «Івано-Франківське вище професійне училище сервісного обслуговування техніки», що призводить до неможливості студента офіційно працювати та отримувати доходи у період його навчання. Отже, повнолітній [PERSON] об`єктивно потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, оскільки сама по собі денна форма навчання позбавляє повнолітню дитину сторін можливості працювати та утримувати себе самостійно і за таких умов дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. У постанові Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 346/103/17 суд касаційної\~ інстанції, зокрема, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дитина сторін навчається на денній формі, у зв`язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, а отже потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання. При цьому, на переконання суду, несправедливим є покладення обов`язку по матеріальному утриманню повнолітнього сина сторін, який навчається та потребує у зв`язку із цим матеріальної допомоги, лише на матір дитини, на утриманні якої перебуває син. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище повнолітнього [PERSON] , який навчається на денній формі навчання, безспірно потребує матеріальної допомоги, перебуває на утриманні позивачки, особу відповідача, який є особою працездатного віку. В той же час, позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, на період його навчання, починаючи з 01.01.2022 року і до закінчення навчання до 30.06.2022 року. Положеннями статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позивачка звернулася до суду із позовною заявою 22.06.2022 року, отже стягнення аліментів повинно здійснюватися з цієї дати. Зважаючи на вище встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що аліменти на утримання повнолітнього сина сторін, який продовжує навчатись, слід визначити у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви з 22.06.2022 року, до закінчення ним навчання до 30.06.2022 року. Стягнення аліментів у такому розмірі, на переконання суду, поряд з аналогічним обов`язком матері брати рівнозначну фінансову участь в утриманні доньки, буде більш достатнім для забезпечення належного матеріального становища повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відтак, позовні вимоги є підставними та підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки позивачка звернулася до суду 31.12.2021 року, тому аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати. Задовольняючи позов, на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: partial