Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

У липні 2022 року позивач звернулася в суд із означеним позовом до відповідача, вказавши, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 05.11.2010 року розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час син є повнолітнім та навчається у Вінницькому торгівельно-економічному інституті, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Через наведену обставину син позбавлена можливості працевлаштуватись та отримувати заробіток, тому позивач, посилаючись на ст. 199 СК України та навівши доводи щодо спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення сином двадцяти трьох років за умови, що він буде продовжувати навчання. Ухвалою судді від 15.07.2022 року відкрито провадження у справі за даним позовом та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. У встановлений судом строк відповідач без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України. В судове засідання позивач та третя особа не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, у розмірі 1500 грн. щомісячно, вказавши, що не має можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, оскільки на даний час хоча і працює, проте має невисокий дохід та крім того сплачує аліменти на утримання ще однієї дитини. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.07.2003 року, який розірвано 05.11.2010 року. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Відповідач є батьком [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. Довідкою Вінницького торговельно-економічного інституту Державного тоговельно-економічного університету від 29.06.2022 року №240 підтверджується, що [PERSON] є студентом вказаного навчального закладу за спеціальністю «соціальне забезпечення» форма навчання денна терміном з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року за договором про надання платної освітньої послуги на факультеті економіки, менеджменту та права. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 червня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час син сторін [PERSON] є повнолітнім, оскільки на час розгляду справи судом йому виповнилося повних 18 років, він продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, будь-якого іншого самостійного доходу він не має. Вирішуючи спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, судом враховується, що відповідач працює на посаді майстра виробничого навчання в ДНЗ «Деражнянський центр професійної освіти» та в період з лютого по липень 2022 року його загальний дохід склав 68922,09грн. Крім того, з огляду на довідку про доходи відповідача №268 від 16.08.2022 року, в означений період ним сплачувалися аліменти в загальному розмірі 18494,08грн. При цьому, судом встановлено, що 31.10.2018 року рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області змінений розмір аліментів, встановлений рішенням цього ж суду від 03.09.2009 року та в подальшому стягнуто з відповідача на користь позивача на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд враховує, що відповідач має нормальний стан здоров`я, що, зокрема, підтверджено ним в судовому засіданні. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про наявність у відповідача, як батька можливості надавати матеріальну допомогу на утримання його повнолітнього сина. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182та ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Із урахуванням наведеного, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, а також визнання відповідачем позовних вимог в розмірі 1500 грн., наявність ще одного сина на утриманні, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1700 грн. щомісячно. В силу вимогч.1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позовних вимог на 56,67%, з відповідача підлягають стягненню в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 562,39 грн., решту судового збору в розмірі 430,01 грн. віднести на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved