Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

18.06.2021 року до суду надійшла позовна заява ГУ ПФУ в м. Києві до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти (пенсію) у сумі 4290,95 грн. В обґрунтування позову представник зазначає, що на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві як отримувач пенсії перебувала [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Виплата пенсії [PERSON] , за її бажанням, проводилась через АТ «Укрпошта» та була припинена у зв`язку з її смертю [INFO] . Відповідно до графіку виплати пенсій датою виплати пенсії [PERSON] за доставочною дільницею № 50 поштового зв`язку 03061 встановлено 12-е число місяця. У зв`язку з встановленням факту отримання пенсії [PERSON] за грудень 2018 року після дати її смерті управлінням було направлено лист від 31.12.2020 року № 2600-0501-8/186636 до АТ «Укрпошта» з проханням надати інформацію щодо отримання цієї пенсії. Відповідно до листа від 26.01.2021 року № 35-0124 пенсія померлої за грудень 2020 року була виплачена 15.12.2020 року за дорученням. Згідно фотокопії доручення від 12.11.2020 року отримувати пенсію [PERSON] уповноважено відповідача. Управлінням, з метою досудового врегулювання спору, було направлено лист відповідачу від 23.02.2021 року № 2600-0504-8/30023, проте, він був проігнорований та без достатньої правової підстави бюджетні кошти повернуті не були. Враховуючи викладене, просить задовольнити позов та стягнути витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 10.08.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Відповідач у встановлений судом строк жодних документів до суду не подав. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.07.2022 року призначено справу до розгляду в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторона позивача подано заяву, зі змісту якої вбачається, що представник позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому процесуальним законом. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно рішення № 930090194049 від 23.04.2020 року на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві (Солом`янський район) як отримувач пенсії перебувала [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Виплата пенсії [PERSON] , за її бажанням, проводилась через АТ «Укрпошта» та була припинена у зв`язку з її смертю [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ). Відповідно до графіку виплати пенсій датою виплати пенсії [PERSON] за доставочною дільницею № 50 поштового зв`язку 03061 встановлено 12-е число місяця. Позивачем було встановлено факт отримання пенсії [PERSON] за грудень 2020 року, тобто після дати її смерті. За змістом листа АТ «Укрпошта» від 26.01.2021 року № 35-0124 на запит ГУ ПФУ в м. Києві пенсія померлої за грудень 2020 року в сумі 4290,95 грн. була виплачена 15.12.2020 року за дорученням. Згідно фотокопії доручення від 12.11.2020 року [PERSON] уповноважила відповідача отримувати її пенсію на поштовому відділенні в період з листопада 2020 року по 30.04.2021 року. Позивачем було направлено лист відповідачу від 23.02.2021 року № 2600-0504-8/30023 щодо повернення надміру виплачених коштів, який був проігнорований. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ст. 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами. За змістом ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 47 цього Закону пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності. Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч. 2 ст. 36 Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1 ст.52). За доводами позивача, пенсія померлої за грудень 2020 року не є недоотриманою та була отримана відповідачем за довіреністю безпідставно. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі смерті особи, яка видала довіреність. Так, відповідно до ст. 1212 ЦК України (глава 83) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Аналіз цієї статті дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. Вiдсутнiсть правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Враховуючи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved