Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

представник - адвокат Ільків М.М. звернувся у Дубенський міськрайонний суд в інтересах [PERSON] та [PERSON] з позовом до СК «ЕТАЛОН», в якому просить стягнути страхове відшкодування, моральну шкоду, пеню, три відсотки річних та інфляційні втрати, а також витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 19.12.2021 близько 19:40 год мала місце ДТП, під час якої водій автомобіля марки "Skoda Octavia", д.р.н. [NUMBER] , [PERSON] , рухаючись а/д Доманово-Ковель-Теребляча, в смт Смига, Дубенського району, Рівненської області зі сторони м. Дубно в напрямку м. Кременець здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці події. За фактом ДТП 19.12.2021 були внесені відомості до ЄРДР за №12021180000000395 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність водія на момент ДТП була застрахована у СК«ЕТАЛОН» згідно з Полісом АР1193080. 17.01.2022 на адресу СК «ЕТАЛОН» було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері потерпілого - [PERSON] 25.01.2022 на адресу СК «ЕТАЛОН» було надіслано заяву про долучення документів та виплату страхового відшкодування, а саме долучено квитанцію від 20.12.2022, свідоцтво про державну реєстрацію ФОП [PERSON] , свідоцтво платника єдиного податку щодо ФОП [PERSON] . Сума страхового відшкодування з урахування встановленого ліміту страхового відшкодування складала 45820 грн, з яких: 39000 грн - моральна шкода та 6820 грн витрати на поховання. 08.02.2022 на адресу СК «ЕТАЛОН» було надіслано заяву про доручення документів та виплату страхового відшкодування, у якій збільшено вимоги про виплату страхового відшкодування в частині батька потерпілого [PERSON] . Відтак, сума страхового відшкодування з урахування встанвленого ліміту, складала 84820 грн, з яких: для матері потерпілого [PERSON] : 39000 грн моральної шкоди та 6820 грн витрати на поховання; для батька потерпілого [PERSON] : 390000 грн моральної шкоди. 25.07.2022 на адресу відповідача було надіслано запит про надання інформації. 28.07.2022 на адресу СК «ЕТАЛОН» було надіслано досудову вимогу про виплату страхового відшкодування. Жодної відповіді на вказані заяви позивачам не надходило, розрахунків з позивачами здійснено не було. Таким чином, невиплата СК «ЕТАЛОН» страхового відшкодування потерпілим у визначений законом строк є протиправною та порушує права останніх на отримання страхового відшкодування. Ухвалою від 23.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачем 13.09.2022 подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначає, що з боку ПрАТ СК «ЕТАЛОН» жодних прав позивачів порушено не було. За фактом ДТП, яка сталася 19.12.2021 року були внесені відомості до ЄРДР за №12021180000000395 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбачено ч.2 ст. 286 КК України. Відтак, ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» законно прийняло рішення про зупинення перебігу строків на час досудового розслідування. Враховуючи викладене, строк виконання відповідачем свого обов`язку з прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та виплати страхового відшкодування або ж про відмову у виплаті, не настав. Вважає, що ПрАТ «СК «ЕТАЛОН» не прострочило виплату страхового відшкодування, тому нарахування пені, 3% річних та інфляційних витрат є незаконним. Крім того, в залежності від фактів, які будуть встановлені під час розгляду кримінальної справи за ДТП, яка сталася 19.12.2021, можуть виявитися обставини, які будуть підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування, зокрема, якщо шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, вона не підлягає відшкодуванню. Просить в задоволені позовних вимог відмовити. 26.09.2022 представником-адвокатом Ільківим М.М. в інтересах [PERSON] та [PERSON] подано відповідь на відзив, згідно якого вважає, що доводи, які відповідачем викладені у відзиві на позовну заяву, жодним чином не обґрунтовані. Просить позовні вимоги задовільнити у повному обсязі. В судове засідання позивачі та їхній представник не з`явилися. Представник позивачів- адвокат Ільків М.М. подав до суду заяву, згідно якої розгляд справи просить проводити у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи подання представником відповідача відзиву та належне повідомлення про час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та позивач [PERSON] є батьками [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 12). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 13). Згідно довідки про причину смерті №148 від 20.12.2021 року, [PERSON] помер внаслідок закритої тупої травми шиї з ушкодженням зчленування між 1 та 2 шийними хребцями (а.с. 15). Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №112021180000000935 від 19.12.2021, 19.12.021 о 19 год 40 хв водій [PERSON] , [INFO] , керуючи автомобілем "Skoda Octavia", реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись автодорогою Доманово-Ковель-Теребляча, в смт Смига, Дубенського району, Рівненської області зі сторони м. Дубно в напрямку м. Кременець здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , [INFO] , який рухався на зустріч по його смузі руху, змінив напрямок рузу праворуч, в сторону транспортного засобу. В результаті ДТП пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події (а.с. 25). Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР1193080 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Skoda Octavia", реєстраційний номер [NUMBER] , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в страховій компанії Страхова компанія «ЕТАЛОН» (а.с. 16). Витрати на поховання [PERSON] склали 6820 грн, що підтверджується квитанцією №2012 від 20.12.2021 (а.с. 19). Згідно довідки №344/03-15 від 21.12.2021, виданої Смизькою селищною радою Дубенського району Рівненської області, [PERSON] постійно проживала з сином [PERSON] до дня його смерті в [ADDRESS] та похоронила його за власний рахунок (а.с. 11). 17 січня 2022 року представником [PERSON] та [PERSON] - директором ТОВ «Центр автовиплат поліс» Шелепінським О.М. на адресу СК "ЕТАЛОН" було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері потерпілого - [PERSON] в розмірі 39000 грн моральної шкоди (а.с. 8). 25 січня 2022 року представником [PERSON] та [PERSON] - директором ТОВ "Центр автовиплат поліс" Шелепінським О.М. на адресу СК "ЕТАЛОН" було надіслано заяву про долучення документів та виплату страхового відшкодування. Сума страхового відшкодування з урахування встановленого ліміту страхового відшкодування складала 45820 грн, з яких: 39000 грн - моральна шкода та 6820 грн - витрати на поховання (а.с.18). 08 лютого 2022 року представником [PERSON] та [PERSON] - директором ТОВ "Центр автовиплат поліс" Шелепінським О.М. на адресу СК "ЕТАЛОН" було надіслано заяву про доручення документів та виплату страхового відшкодування, у якій збільшено вимоги про виплату страхового відшкодування в частині батька потерпілого [PERSON] . Відтак, сума страхового відшкодування з урахування встановленого ліміту, складала 84820 грн, з яких: для матері потерпілого [PERSON] : 39000 грн - моральна шкода та 6820 грн - витрати на поховання; для батька потерпілого [PERSON] : 39000 грн - моральна шкода (а.с. 22). 28 липня 2022 року представником [PERSON] та [PERSON] - директором ТОВ "Центр автовиплат поліс" Шелепінським О.М. до СК "ЕТАЛОН" подано досудову вимогу про виплату страхового відшкодування у розмірі 84820 грн, а саме: для матері потерпілого [PERSON] : моральна шкода 39000 грн, витрати на поховання 6820 грн; для батька потерпілого [PERSON] - моральна шкода 39000 грн (а.с. 27). Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частин першої і другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. З огляду на вказані положення статті 509 ЦК України та з урахуванням вимог статей 11, 22, 23, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди у повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник). За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу, при русі транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України). Статтею 1187 ЦК України передбачено об`єктивну (безвинну) цивільно-правову відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за шкоду, яка завдана внаслідок його експлуатації третій особі. Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) . Відповідно до ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. У ст. 5 Закону визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Відповідно до ст. 27 Закону України страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Відповідно до частини п`ятої статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду як невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки, так і ті, що завдали шкоди внаслідок необережності. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди. Під умислом потерпілого слід розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди. Подібні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах: від 05.06.2019 у справі № 466/4412/15-ц (провадження № 61-37654св18); від 15.08.2019 у справі № 756/16649/13-ц (провадження № 61-26702св18); від 02.10.2019 у справі № 447/2438/16-ц (провадження № 61-26195св18); від 11.12.2019 справі № 601/1304/15-ц (провадження № 61-33216св18). Відповідачем не доведено, що дорожньо-транспортна пригода трапилась внаслідок умислу потерпілого або непереборної сили, а тому володілець джерела підвищеної небезпеки за встановлених обставин зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що володільцем джерела підвищеної небезпеки - автомобіля "Skoda Octavia", реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , відповідальність якого була застрахована відповідачем СК "ЕТАЛОН", була завдана шкода потерпілим [PERSON] та [PERSON] , позивачам у справі, яка пов`язана зі смертю їхнього сина [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за його участі, а також моральна шкода. Відповідно наступає обв`язок страховика, який хоч і не завдав шкоди, виплатити страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Отже, з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню витрати на поховання сина [PERSON] на загальну суму 6820 грн. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» мінімальна заробітна плата з 1 грудня 2021 року становить 6500 гривень. Відповідно, загальний розмір відшкодування моральної шкоди становить 78000 грн (12 мін. заробітних плат x 6500 грн), яка має бути розділена на 2 рівні частини між батьком та матір`ю потерпілого. Таким чином, стягненню підлягає страхове відшкодування моральної школи на користь [PERSON] у розмірі 39000 грн та на користь [PERSON] у розмірі 39000 грн. Згідно п. 35.1 ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 35.2 ст.35 Закону до заяви додаються: а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа; б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником; в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа; г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну; ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого; д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого; е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника; є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності). Подання інших документів, в тому числі вироку суду, яким встановлено вину водія забезпеченого транспортного засобу в скоєнні ДТП цією статтею не передбачено. Судом встановлено, що представник позивачів в інтересах [PERSON] та [PERSON] звернувся до відповідача СК "ЕТАЛОН" із заявою про виплату страхового відшкодування та надав відповідні документи передбачені ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідно до ст. 36 вказаного Закону страховик

Outcome: approved