Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Генеральний директор Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради Шкробот В.В. звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу без її згоди. В обґрунтування\~заявлених вимог\~покликається на\~те,\~що у\~ [PERSON] наявний\~психічний розлад,\~який обумовлює\~її небезпеку\~для себе\~та оточуючих,\~а також\~суттєву шкоду\~її здоров`ю\~внаслідок погіршення\~психічного стану,\~у разі,\~якщо особі\~не буде\~надана психіатрична\~допомога.\~Підставою для\~висновку про\~необхідність госпіталізації\~є відомості\~про поведінку [PERSON] ,\~які надійшли\~від її\~тітки [PERSON] .\~На підставі\~цих відомостей\~ [PERSON] \~була \~оглянута лікарем-психіатром\~Косовським В.В.,\~який підтвердив\~висновок про\~необхідність госпіталізації [PERSON] . Направлення на госпіталізацію було видане лікарем-психіатром бригади швидкої допомоги, який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації, у зв`язку із наявністю психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих, а також суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. У судовому засіданні представник Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради лікар-психіатр Чолач Ю.Б. заяву підтримав та наголосив, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, що встановлено комісією лікарів-психіатрів, у зв`язку із чим потребує лікування лише в закритому психіатричному стаціонарі, однак внаслідок психічного розладу вона не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування, у зв`язку із чим просить заяву задовольнити. Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного закладу без її згоди. Законний представник [PERSON] її тітка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її племінниця [PERSON] хворіє тяжким психічним розладом, останнім часом проявляє агресію, не спить, поводить себе неадекватно. Особа, щодо якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги [PERSON] у судовому засіданні вказала, що почуває себе хворою та згідна пройти курс лікування. Судом установлено: [PERSON] 12 жовтня 2022 року була госпіталізована у п`яте психіатричне відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради у супроводі бригади швидкої допомоги та працівників поліції, у зв`язку із проявами агресії та неадекватної поведінки. \~ \~ \~ \~Направлення на госпіталізацію було видане лікарем бригади швидкої допомоги, який після особистого огляду [PERSON] зробив висновок про необхідність її госпіталізації, у зв`язку із наявністю психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. \~ \~ \~ \~Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку [PERSON] , які надійшли від її тітки [PERSON] . На підставі цих відомостей [PERSON] була оглянута лікарем-психіатром [PERSON] , який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації [PERSON] . Також, [PERSON] була оглянута комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: голови комісії Олександром Бондаренко, завідувачки кафедри психіатрії та медичної психології [PERSON] та лікуючим лікарем Юрієм Чолач. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України Про психіатричну допомогу та прийшла до висновку, що [PERSON] потребує примусової госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без її усвідомленої згоди, для обстеження та лікування. Згідно висновку\~комісії лікарів-психіатрів [PERSON] 12 жовтня 2022 року була госпіталізована в п`яте психіатричне відділення КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» Тернопільської обласної ради, у супроводі бригади швидкої допомоги та працівників поліції. Зі слів супроводжуючих осіб, у хворої з`явилась агресія до оточуючих, поводить себе неадекватно, не спить, мала намір йти вночі на вулицю. З анамнезу встановлено, що ранній розвиток [PERSON] без особливостей. Ходила в школу-інтернат для розумово-відсталих, фаху не здобула, не працює інвалід ІІ групи з дитинства по психічному захворюванню довічно. Батьки розлучені, пацієнтка проживає з матір`ю, яка онкологічно хвора - 4 стадія. Спадковість не обтяжена. Не заміжня, дітей немає. Дане поступлення пов`язане з неадекватною поведінкою пацієнтки: агресія до оточуючих, поводить себе неадекватно, не спить. Туберкульоз, венеричні захворювання, вірусний гепатит, черепно-мозкові травми заперечує, з дитинства відставала в розумовому розвитку від ровесників: говорити почала в 5 років, в школу пішла з 9 років. На обліку у психіатра з 1992 року. Неодноразово проходила стаціонарне обстеження та лікування в КНП "ТОКПЛ" ТОР". Психічний статус пацієнтки: В свідомості, мовному контакту доступна, неохайна, грубо орієнтована в датах та місці перебування, запас знань низький, судження примітивні, мислення за конкретно-образним типом. Зміст прислів`я та метафор пояснити не може, пам`ять та інтелект знижені, продуктивної психосимптоматики не виявляє. На запитання відповідає в межах запитання, однослівно, неохоче. Злобна, негативістична. Інструкції виконує вибірково. Емоції прості, легко збудлива, фон настрою знижений, критика до свого стану хвороблива, суїцидальних думок на час огляду не виказує. 12 жовтня 2022 року була оглянута комісією лікарів-психіатрів та у неї встановлено діагноз: Помірна розумова відсталість. Комісія прийшла до висновку, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та обумовлює суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, у зв`язку із чим потребує госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, відповідно до ст.14 Закону України "Про психіатричну допомогу". Згідно Довідки МСЕ №051020 у [PERSON] встановлено другу групу інвалідності з дитинства, довічно. Як убачається із Виписки з медичної карти амбулаторного хворого №275/4Д [PERSON] , [INFO] , у [PERSON] встановлено діагноз: Помірна розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю. Вперше звернулась до психіатра 25 березня 1992 року, лікувалась та обстежувалась стаціонарно в Тернопільській обласній комунальній клінічній психоневрологічній лікарні в 2002-2003 роках. Амбулаторно періодично отримує пірацетам. Згідно з вимогами ст. 340 ЦПК України у заяві про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали. В силу вимог ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд. Рішенням Конституційного Суду № 2-рп/2016 від 01 червня 2016 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" у взаємозв`язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. У відповідності до «Принципів захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги», схвалених Резолюцією Генеральної Асамблеї № 46/119 від 17 грудня 1991 року, в принципі 6 зазначено, що «будь-яка особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в якості пацієнта у примусовому порядку, або особа, вже госпіталізована як пацієнт у добровільному порядку, може триматися як пацієнт у психіатричному закладі у примусовому порядку тоді й тільки тоді, коли уповноважений для цієї мети відповідно до закону кваліфікований фахівець, який працює в області психіатрії, встановить відповідно до принципу 4, наведеного вище, що ця особа страждає на психічне захворювання, і визначить, що: (а) внаслідок цього психічного захворювання існує серйозна загроза заподіяння безпосередньої або неминучої шкоди цій особі або іншим особам, або (б) у випадку особи, чиє психічне захворювання є тяжким, а розумові здібності ослабленими, відмова від госпіталізації або тримання даної особи в психіатричному закладі може призвести до серйозного погіршення її здоров`я або унеможливить застосування належного лікування, яке може бути здійснене лише за умови госпіталізації до психіатричного закладу відповідно до принципу найменш обмежувальної альтернативи. Крім цього, згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» у випадках, коли госпіталізація особи до психіатричного закладу в примусовому порядку визнається доцільною, представник психіатричного закладу, в якому перебуває особа, протягом 24 годин направляє до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність такої госпіталізації. Аналізуючи в сукупності викладені обставини, вимоги законодавства та досліджені докази на підтвердження того, що [PERSON] хворіє важким психічним розладом, який обумовлює її небезпеку для себе і оточуючих та суттєву шкоду її здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для її примусової госпіталізації до психіатричного закладу, а тому заяву генерального директора КНП «ТОКПЛ» ТОР слід задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved