Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування вимог зазначає, що відповідно до Наказу директора КП «Луцькводоканал» №118/3-04 від 30 травня 2022 року вона була звільнена з посади прибиральника виробничих приміщень в групі з благоустрою та прибирання виробничих будівель і територій на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України (за прогули без поважних причин). Вказує, що звільнення вчинене під час воєнного стану, оголошеного в Україні, відповідно до чого, відсутність працівника на робочому місці під час неодноразових оголошень повітряних тривог є поважною причиною та не може розцінюватись як порушення трудової дисципліни. Оскаржуване звільнення сталось по причині конфлікту з завідувачем господарством [PERSON] . З посиланням на неправомірність та незаконність, просить суд скасувати зазначений наказ про звільнення №118/3-04 від 30 травня 2022 року, поновити її на роботі на посаді прибиральника виробничих приміщень в групі з благоустрою та прибирання виробничих будівель і територій та стягнути з відповідача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з розрахунку 6554,87 грн. на місяць. Ухвалою суду від 07 липня 2022 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження. 16 серпня 2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, в якому останній вказує, що позивач була прийнята на роботу відповідно до наказу КП «Луцькводоканал» № 44/3-04-996 від 05 лютого 2021 року. Робоче місце [PERSON] було визначено на території об`єктів Гнідавського водозабору КП «Луцькводоканал» за адресою: вул. Мамсурова в м. Луцьку. Режим роботи працівників затверджений Колективним трудовим договором, крім того з 26 лютого 2021 року на об`єктах відповідача діє пропускний режим (у кожного працівника наявна магнітна перепустка). Позивач неодноразово була відсутня на роботі без поважних причин більше трьох годин та притягувалась до відповідальності за ці порушення. Зокрема, 05.04.2022 року вона була відсутня на робочому місці з 07:45 год. до 11:30 год. (про причини відсутності повідомити відмовилась, відповідно до наказу №1-с від 08.04.2022 року за вказаним фактом їй було оголошено догану, день 05.04.2022 року вважався прогулом). З 06.04.2022 року по 17.04.2022 року [PERSON] перебувала на лікарняному. Згідно даних програмного забезпечення автоматизованої пропускної системи щодо обліку входу на територію 18.04.2022 року о 08:45 год., перебувала на робочому місці до 10:40 год. Позивач вийшла на роботу та була викликана до адміністративного приміщення КП «Луцькводоканал» (м. Луцьк, вул. Дубнівська 26) для ознайомлення з наказом № 1-с від 08.04.2022 року. Вказаний наказ остання підписуватись відмовилась, у зв`язку з чим працівниками відповідача було складено відповідний акт. Надалі, з 18.04.2022 року по 26.04.2022 року [PERSON] знову перебувала на лікарняному, на роботу повернулась 27.04.2022 року. Відповідно до інформації системного програмного забезпечення автоматизованої пропускної системи, позивач була відсутня на робочому місці: 27.04.2022 року 5:38 год. (з 10:22 год. по 17:00 год.), 28.04.2022 року 3:26 год. (з 13:34 год. по 17:00 год.), 29.04.2022 року 4:32год. (з 11:28 год. по 16:00 год.). Від запропонованої можливості надання пояснень щодо причин відсутності на роботі у вказані дні 02.05.2022 року [PERSON] відмовилась, про що працівниками відповідача було складено відповідний акт. Відповідно до наказу відповідача №2-с від 03.05.2022 року прибиральниці виробничих приміщень [PERSON] було оголошено догану, дні 27.04.2022 року, 28.04.2022 року та 29.04.2022 року вирішено вважати прогулами. Для забезпечення своєчасного приходу на роботу 03.05.2022 року, позивач напередодні 02.05.2022 року передала свою магнітну перепустку охоронцю Гнідавського водозабору [PERSON] з проханням зафіксувати її вчасний прихід на роботу (о 07:45 год. 03.05.2022 року). Вказане встановлено завідувачем господарства [PERSON] 03.05.2022 року з відеозапису камер спостереження та в подальшому з письмових пояснень охоронця (магнітна перепустка була вилучена та передана на зберігання завідувачу господарством зі складенням відповідного акту). З 03.05.2022 року по 29.05.2022 року позивач перебувала на лікарняному. 30.05.2022 року остання повернулась на роботу, від ознайомлення з наказом №2-с «При притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 02.05.2022 року відмовилась, про що відповідальними працівниками відповідача було складено акт. Відсутність [PERSON] на робочому місці без поважних причин 05.04.2022 року, 27.04.2022 року, 28.04.2022 року, 29.04.2022 року зафіксовано в Табелі обліку робочого часу за квітень 2022 року. Про припинення трудових відносин позивача було повідомлено 30.05.2022 року із проведенням повного розрахунку з нею (від ознайомлення з наказом остання відмовилась). [PERSON] отримала трудову книжку та ознайомилась з наказом про припинення трудового договору 17.06.2022 року. Відповідно до вказаного, КП «Луцькводоканал» отримано всіх вимог законодавства при звільнені особи. З приводу зазначення позивачем факту оголошення повітряних тривог як причини відсутності на роботі 05.04.2022 року, 27.04.2022 року - 29.04.2022 року, відповідач зауважує, наступне: 05.04.2022 року повітряна тривога була оголошена поза часом відсутності позивача на робочому місці, 27.04.2022 року тривога тривала 25 хв. (позивач залишила робоче місце під час тривоги та була відсутня на роботі понад 5 год.), 28.04.2022 року та 29.04.2022 року повітряних тривог у межах м. Луцька та території Волинської області оголошено не було. З огляду на вказане, позовні вимоги є безпідставними та не підлягають до задоволення. В письмовій заяві від 27 вересня 2022 року представник відповідача просить здійснювати розгляд справи без її участі та повністю відмовити у задоволенні позову. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до наказу КП «Луцькводоканал» № 44/3-04 від 05.02.2022 року [PERSON] було прийнято на роботу на посаду прибиральника виробничих приміщень в групу з благоустрою та прибирання будівель і територій з 08.02.2021 року з окладом в розмірі 4722 грн. (а.с.36). Відповідно до умов Колективного трудового договору на підприємстві затверджено наступний режим роботи: понеділок-четвер з 07:45 год. до 17:00 год.; п`ятниця з 08:00 год. по 16:00 год.; субота та неділя вихідні дні; обідня перерва з 12:00 год. до 13:00 год. Згідно наказу директора підприємства №32/3-05 від 26.02.2021 року в КП «Луцькводоканал» з 01.03.2021 року були запроваджені нові Правила пропускного та внутрішньооб`єктового режиму на об`єктах охорони (а.с.37-41), відповідно до яких кожному працівнику з метою обліку робочого часу та контролю за дотриманням норм робочого часу та правил внутрішнього трудового розпорядку видається магнітна перепустка. Під час прийняття на роботу позивача було ознайомлено з правилами трудового розпорядку та видано магнітну перепуску. З акту, складеного комісією в складі завідуючого господарством Качмар В.В., майстра цеху насосного обладнання свердловин водозабору [PERSON] , озеленювача [PERSON] від 05.04.2022 року вбачається, що 05.04.2022 року прибиральник виробничих приміщень [PERSON] була відсутня на робочому місці без поважних причин з 07:45 год. по 11:30 год. (а.с.42). Відповідно до наказу директора підприємства №1-с від 08.04.2022 року (на підставі службової записки завідувача господарством [PERSON] (а.с.43) позивачу оголошено догану, день 05.04.2022 року рахується прогулом (а.с.44). Згідно акту від 18.04.2022 року [PERSON] ознайомилась із вказаним наказом (о 15:05 год.), від підпису відмовилась (а.с.45). З службової записки завідувача господарством [PERSON] на ім`я директора КП «Луцькводоканал» вбачається, що [PERSON] була відсутня на робочому місці 27.04.2022 року з 10:22 год. по 17:00 год., 28.04.2022 року з 13:34 год. по 17:00 год., 29.04.2022 року з 11:28 год. по 16:00 год.(а.с.49). Відповідно до\~акту від 02.05.2022 року, складеного комісією в складі завідуючого господарством [PERSON] , майстра цеху насосного обладнання свердловин водозабору [PERSON] , юрисконсульта [PERSON] , прибиральника територій [PERSON] , від надання пояснень причин відсутності на робочому місці [PERSON] відмовилась (а.с.47). Згідно наказу №2-с від 02.05.2022 року прибиральнику виробничих приміщень [PERSON] оголошена догана, дні 27,28,29 квітня 2022 року рахуються прогулом (а.с.48). Позивач була ознайомлена з даним наказом 30.05.2022 року, однак від підпису про ознайомлення відмовилась, що стверджується актом від 30.05.2022 року (а.с.55). Відсутність [PERSON] на робочому місці без поважних причин 05.04.2022 року, 27.04.2022 року, 28.04.2022 року, 29.04.2022 року зафіксовано в Табелі обліку робочого часу за квітень 2022 року (а.с.56-57), а також стверджується копією витягу з програми обліку робочого часу працівника КП «Луцькводоканал» (а.с. 46). 30 травня 2022 року директором підприємства було винесено наказ №118/3-04 «Про припинення трудового договору», відповідно до якого позивач була звільнена з посади притиральна виробничих приміщень за п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули без поважних причин (а.с.58). В той же день на адресу [PERSON] було направлено повідомлення щодо явки у відділ кадрів підприємства для отримання трудової книжки та повного розрахунку (отримано позивачем особисто 02.06.2022 року (а.с.59). Копія наказу №118/3-04 від 30.05.2022 року отримана позивачем 17.06.2022 року (а.с. 58). Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у ст. 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи. Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків. Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такі заходи стягнення як догана або звільнення. Пунктом четвертим частини першої статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Прогул - це відсутність працівника на роботі без поважних причин більше трьох годин (безперервно чи загалом). Для звільнення працівника на такій підставі власник або уповноважений ним орган повинен мати докази, що підтверджують відсутність працівника на робочому місці більше трьох годин упродовж робочого дня (постанова Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі N 761/30967/15-ц). Отже, визначальним фактором для вирішення питання про законність звільнення позивача з роботи за п. 4 ст. 40 КЗпП України є з`ясування поважності причин його відсутності на роботі. У постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі N 235/2284/17 (провадження N 61-72св17) зроблено висновок, що основним критерієм віднесення причин відсутності працівника на роботі до поважних є наявність об`єктивних, незалежних від волі самого працівника обставин, які повністю виключають вину працівника. Законодавством не визначено перелік поважних причин відсутності на роботі, тому, вирішуючи це питання щодо працівника на роботі, звільненого за пунктом 4 частини першої статті 40 КЗпП України, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати докази із числа передбачених ЦПК України. Згідно вищевказаних актів, складених комісією з працівників підприємства від 05.04.2022 року, 18.04.2022 року та 02.05.2022 року [PERSON] від надання пояснень щодо причин відсутності на робочому місці 05.04.2022 року, 27.04.2022 року, 28.04.2022 року та 29.04.2022 року відмовилась (а.с.42,45,47). У позовній заві позивач звертає увагу на часте оголошення повітряних тривог як підставу поважності відсутності на робочому місці та неможливості виконання своїх трудових обов`язків, на що суд зауважує наступне. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні (із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан (строком на 30 діб). Указами Президента України №133/2022 від 14 березня 2022 року строк дії воєнного стану в Україні було продовжено (з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб), № 259/2022 від 18 квітня 2022 року ( з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб), № 341/2022 від 17 травня 2022 (з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб (до 23 серпня 2022 року). Відповідно до Указу Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року строк дії воєнного стану в України продовжується з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб (до 23 листопада 2022 року). З матеріалів справи вбачається, що при будівництві приміщень Гнідавського водозабору (робоче місце позивача) вимоги щодо обладнання приміщень цивільних споруд захисними приміщеннями-бомбосховищами не встановлювались. Всі працівники КП «Луцькводоканал» на час повітряних тривог зобов`язані перейти в найближче укриття або скористатись правилом «двох стін», по закінченню повітряної тривоги повернутись на робоче місце (відповідь відповідача на заяву позивача від 13.07.2022 року №163/1-04). З відповіді Управління з питань цивільного захисту Волинської обласної військової адміністрації Волинської обласної державної адміністрації №305/01-10/2-22 від 11.08.2022 року, скерованої на ім`я директора КП «Луцькводоканал», вбачається наступна тривалість оголошених повітряних тривог у м. Луцьку: 05.04.2022 року (оголошено повітряну тривогу о 05:32 год., відбій тривоги 06:14 год.; крім того, оголошення та відбій тривог був також з 16:08 год. по 16:54 год., з 22:17 год. по 23:07 год.), 27.04.2022 року (оголошено повітряну тривогу о 10:16 год., відбій тривоги 10:41 год.), 28.04.2022 року (оголошено повітряну тривогу о 18:52 год., відбій тривоги 21:21 год.), 29.04.2022 року (оголошено повітряну тривогу о 23:26 год., відбій тривоги 23:34 год.) (а.с.60). Відповідно до інформації системного програмного забезпечення автоматизованої пропускної системи підприємства, позивач була відсутня на робочому місці: 05.04.2022 року 3:45 год. (з 07:45 год. до 11:30 год.), 27.04.2022 року 5:38 год. (з 10:22 год. по 17:00 год.), 28.04.2022 року 3:26 год. (з 13:34 год. по 17:00 год.), 29.04.2022 року 4:32год. (з 11:28 год. по 16:00 год.) (а.с.46). При співставленні тривалості повітряних тривог та часу відсутності [PERSON] на робочому місці (згідно даних програми обліку робочого часу працівника підприємства), встановлено, що 05.04.2022 року повітряну тривогу було оголошено поза часом відсутності позивача на роботі, 27.04.2022 року позивач залишила роботу під час повітряної тривоги, після її закінчення (тривалість тривоги 25 хв.) не повернулась на робоче місце та була відсутня понад 5 год., 28.04.2022 року та 29.04.2022 року повітряна тривога оголошена поза межами робочого часу підприємства. Позивачем до матеріалів справи також долучено Виписки з медичної картки амбулаторного хворого КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» датованої 17.08.2022 роком, в якій зазначено 05.04.2022 року «ФОГК (флюрографія грудної клітки) дифузний пневнофібріоз», а також Виписку від 29.04.2022 року про те, що 27.04.2022 року по 29.04.2022 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні (засвідчені підписом та печаткою лікаря [PERSON] ). Вказані Виписки не можуть вважатись судом належним доказом, оскільки викликаюсь сумнів їх достовірності по причині невідповідності положенням пп.1 п. 12 Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 587 від 28 лютого 2020 року (медичні записи не містять інформації про дату, час прийому медичним працівником пацієнта). Крім того, з відповіді КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади» №2481/2822 від 05 вересня 2022 року на запит представника відповідача вбачається, що в медичній карті амбулаторного хворого [PERSON] відсутня інформація про факт звернення останньої до сімейного лікаря 05.04.2022 року та 29.04.2022 року. З огляду на встановленні судом факти на обставини справи, поважність причин відсутності [PERSON] на роботі 05.04.2022 року, 27.04.2022 року, 28.04.2022 року та 29.04.2022 року судом не встановлено. Вказані обставини є підставою для висновку про вчинення позивачем прогулу без поважних причин. Відтак, звільнення позивача із посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, є законним, порушення норм законодавства при звільненні особи з боку роботодавця не встановлено. Правові підстави для поновлення особи на посаді судом відсутні. Враховуючи наведене, вимоги про поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за час прогулу, які безпосередньо пов`язані із фактами порушення норм законодавства при звільненні, також не підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Таким чином, інші доводи сторін не впливають на вищевказані висновки суду щодо встановлення судом факту дотримання відповідачем вимог чинного законодавства при звільненні позивача з роботи. За таких обставин, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи по суті та не ґрунтуються нормах чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову повністю. \~ \~ \~ \~При цьому, відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, з врахуванням тієї обставини, що позивача звільнено від сплати судового збору, судові витрати по сплаті судового збору компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed