Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Вступ. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є подружжям, чоловік виявив бажання розірвати шлюб, тому звернувся до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з відповідною позовною заявою. Стислий виклад позицій учасників справи. Позовна заява обґрунтована, тим що з 22.06.2013 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] . Від шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейні відносини припинені. Спору про визначення місця проживання дитини не має. Вважає за недоцільне подальше спільне проживання з відповідачем та на примирення не згодний. Відповідач відзив на позов не подав. Заяви ( клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, просив його задовольнити. На примирення не згоден. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. На примирення не згодна. Рух справи. До Маловисківського районного суду Кіровоградської області 26.08.2022 року надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 22.06.2013 Смолінською селищною радою Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис № 16. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.08.2022 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Кратка Д.М. Судом в порядку частини 6 статті 187 ЦПК направлялись запити щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь зазначений запит надійшла 1.09.2022 року. Ухвалою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 2.09.2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (частина 2 статті 247 ЦПК України). Встановлені судом обставини справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що 22.06.2013 між сторонами у справі: [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований 22.06.2013 Смолінською селищною радою Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис № 16 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 9.09.2013 року. Позивач стверджує, що подружнє життя виявилось невдалим. Сімейні стосунки припинено з 10.08.2022 року. Питання щодо визначення місця проживання дитини, прийняття участі у вихованні, буде вирішено за взаємною згодою сторін. Позивач наголошує, що збереження шлюбу суперечить його інтересам, примирення та подальше збереження шлюбу між сторонам неможливе. Мотиви суду. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. За змістом частини 1 статті 100 та статті 112 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Позивач скористався наданим правом та звернувся до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Сторони не виявили бажання примиритись. Згідно з положеннями частини 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) викладена правова позиція відповідно до якої: «Згідно із статтю 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Одночасно згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення, як це визначено частиною 7 статті 240 ЦПК України. Отже,\~шлюб може\~бути розірвано\~в судовому\~порядку лише\~за умови,\~якщо встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя,\~збереження шлюбу\~суперечитиме інтересам\~одного з\~них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.». Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з частиною 2 саттті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат. У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується. На підставі викладеного,

Outcome: approved