Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним, в якому вказував, що 11 лютого 2000 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач придбав в останньої житловий будинок, розташований по [ADDRESS] . В цей же день договір було зареєстровано у Вознесенській філії Універсальної Біржі «Південь» за реєстр. №17. Разом з тим, покупець зареєстрував право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували. Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме, продавець передала покупцю майно, а покупець прийняв його та сплатив за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору. В подальшому [PERSON] дізнався, що спірний договір є недійсним, що створює йому перешкоди в розпорядженні будинком. Враховуючи ухилення сторін договору від його нотаріального посвідчення на час укладення правочину та неможливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи (право власності на майно зареєстроване за покупцем, продавець майна померла), а тому [PERSON] просив суд визнати такий договір дійсним. Ухвалою суду від 01 серпня 2022 року відкрито провадження по справі та справу в порядку спрощеного позовного провадження призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року замінено у справі первісну відповідачку - [PERSON] на належну - [PERSON] . В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, проте останній надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, причину неявки суду не повідомила. Суд за письмовою згодою представника позивача вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 11 лютого 2000 року [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , уклавши та зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу у Вознесенській філії Універсальної Біржі «Південь», про що в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис за №17. Разом з тим, покупець зареєстрував право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього. [INFO] [PERSON] померла. Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи з об`єктивних причин неможливе (право власності на майно зареєстроване за покупцем, продавець майна померла), що перешкоджає позивачу належним чином розпорядитися придбаним будинком. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. При укладенні договору сторони угоди узгодили всі її істотні умови і виконали свої зобов`язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов`язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами) Пленум Верховного Суду України зазначив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб. Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що цивільне право позивача підлягає захисту, а позов - задоволенню.

Outcome: approved