Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що на початку 2015 року громадянин Туреччини [PERSON] і громадянка України [PERSON] , [INFO] познайомилися через мережу інтернет та почали спілкуватися. Протягом 2015-2016 років [PERSON] декілька разів відвідувала Туреччину, а позивач приїжджав до неї в Україну. Під час зустрічей вони підтримували фактичні шлюбні відносини. Внаслідок цих стосунків [INFO] в м. Києві, у них народився син - [PERSON] . Проте, оскільки між [PERSON] та позивачем шлюб офіційно зареєстрований не був, батько дитини при реєстрації народження дитини записаний відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, прізвище та громадянство батька - проведено за прізвищем та громадянством - матері, а ім`я та по батькові зі слів матері. Позивач постійно піклувався про сина, цікавився його життям, забезпечував матеріально, а також постійно брав участь у його вихованні. Окрім того, [PERSON] разом з сином регулярно відвідували Туреччину, де тривалий час мешкали у будинку з позивачем як одна сім`я, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. [INFO] [PERSON] , померла. Після її смерті в зв`язку з відсутністю відомостей про батька дитини, Службою у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, дитину [PERSON] було поставлено на облік дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування та дітей залишених без батьківського піклування та присвоєно статус дитини-сироти. Встановлення факту батьківства йому необхідно, щоб він міг в повній мірі виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до своєї дитини - [PERSON] . З цих підстав просив визнати його батьком дитини - [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції у місті Києві виключити відомості з актового запису про народження [PERSON] [INFO] , про батька дитини: « [PERSON] , громадянина України», та внести відомості до актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] №1515 від 06.08.2016 року про батька дитини: « [PERSON] , громадянина Турецької Республіки». 30.07.2020 представник позивача - адвокат Сапегін В.В. подав клопотання про проведення судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи з метою встановлення біологічного батьківства (спорідненості) [PERSON] та дитини [PERSON] , яке було задоволено ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30.07.2020 року. Постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2020 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, вказану ухвалу суду з підстав невірного встановлення суб`єктного складу учасників справи скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому зазначено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.06.2020 р. у справі №756/2064/20 [PERSON] було усиновлено [PERSON] та [PERSON] та були внесені зміни в актовому записі про народження [PERSON] : прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] »; ім`я « [PERSON] » змінено на « [PERSON] »; по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] »; дата народження з « [INFO] » на « [INFO] »; у графі батьки було вказано [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з чим 24.02.2021 у судовому засіданні замінено особисті дані дитини [PERSON] , [INFO] , на [PERSON] , [INFO] . Позивач у судове засідання 25.08.2022 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Свої особисті пояснення він надав суду 10.02.2022, в яких повідомив про те, що йому як громадянину Турецької республіки були невідомі положення законодавства України щодо підтвердження батьківства, він думав, що офіційно і є батьком дитини. Вказує на те, що коли його дружина [PERSON] поїхала з сином в Україну, де проживала її мати - [PERSON] , яка є відповідачем у справі, вона була вагітна їх другою дитиною і внаслідок нещасного випадку вона померла. Він приїжджав, коли [PERSON] знаходилась у лікарні, надавав кошти на її лікування. Потім вирішив повернутись до Туреччини, оскільки їй ставало краще, щоб заробити гроші. Від її матері дізнався про смерть [PERSON] і коли він приїхав в Україну та висловив бажання забрати сина, відповідач [PERSON] повідомила про те, що він не є батьком [PERSON] , що дуже його здивувало. Тоді ж він звернувся до адвоката, який роз`яснив йому вимоги законодавства і запропонував звернутись до суду з позовом про визнання батьківства. Вказує також на те, що не знав, що бабуся дитини буде вживати заходів для його усиновлення. Він ніколи не мав наміру обмежувати бабусю у спілкуванні з онуком, але вважає, що саме він є сім`єю хлопчика і вони мають бути разом. Зазначив, що він працевлаштований, має у власності житло в м.Стамбул. Коли вони з [PERSON] і сином проживали там, будь-яких вад здоров`я син не мав, неодноразово оглядався лікарями. Представниця позивача в судове засідання 25.08.2022 не з`явилася, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила проводити розгляд справи за її відсутності та позивача. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Представник відповідачки [PERSON] адвокат Кравцов В. в судові засідання призначені на 28.07.2022, 25.08.2022 року звернувся до суду з заявами про відкладення розгляду справи у зв`язку з введенням воєнного стану по всій території України. Відповідачем [PERSON] в судовому засіданні 09.12.2021 надані пояснення про те, що позивач ніколи не утримував [PERSON] та сина, вони проживали у бідності в Туреччині. Ніхто не опікувався здоров`ям дитини, вона мала вади розвитку. Після смерті [PERSON] вони з чоловіком вирішили усиновити онука для того щоб мати змогу займатись його лікуванням. Вважає, що встановлення батьківства необхідне позивачу для досягнення корисливих цілей, отримання пільг у Туреччині як батько-одинак. Представник відповідача - Оболонського районного у м. Києві Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву якою просив слухати справу у відсутності їх представника та постановити рішення згідно вимог чинного законодавства. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву якою просив слухати справу у відсутності їх представника та постановити рішення в інтересах дитини. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які приймають участь у справі. При цьому, визнає неповажною повторну неявку в судове засідання відповідачів та їх представника. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Згідно актового запису про народження №1515 від 06.08.2016 року складеного Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві [INFO] народився [PERSON] (а.с.3), в графі «батько» записаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Державна реєстрація народження проведена відповіно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, підстава запису про батька заява матері від 06.08.2016 року(а.с. 71). [INFO] [PERSON] , померла. 13.02.2020 позивач звернувся до суду з позовом про визнання батьківства. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15.06.2020 року у справі №756/2064/20 [PERSON] було усиновлено [PERSON] та [PERSON] та були внесені зміни в актовому записі про народження [PERSON] : прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] »; ім`я « [PERSON] » змінено на « [PERSON] »; по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] »; дата народження з « [INFO] » на « [INFO] »; у графі батьки було вказано [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визначене за рішення суду. Згідно висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи Юрченко О.В. №103-249-2021 від 29.10.2021 року, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,9%; за вимогами Другого Міжнародного Симпозіуму з Ідентифікації людини - біологічне батьківство вважається доведеним. З цих підстав, суд вважає позовні вимоги в частині визнання [PERSON] , громадянина Турецької Республіки батьком [PERSON] , [INFO] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених у ст.126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Оскільки, рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 15.06.2020 року у справі за ун. №756/2064/20 дитину було усиновлено [PERSON] та [PERSON] і на момент вирішення справи в актовому записі про народження батьками зазначені відповідачі, суд не вбачає можливим внесення змін до актового запису про народження. Це питання підлягатиме вирішенню додатково за умови перегляду питання про усиновлення. На підставі ст. ст. 122, 124, 126, 128 і 134 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial