Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Позивач в особі свого представника звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно. В обґрунтування заявленого позову зазначили, що на початку червня 2022 року між позивачем та відповідачем після огляду будинку відбулася домовленість про продаж житлового будинку [ADDRESS] . Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці та складається з: літ. А1-1- житловий будинок, а2-1 - прибудова, житловою площею - 24,7 кв.м, загальною площею - 40,8 кв.м.; Г - літня кухня; Б - гараж; В - сарай; П - погріб; Д - вбиральня; № 1-2 огорожа. Враховуючи, що продавець на зазначений будинок ще не оформив право власності, являвся спадкоємцем, але ще не оформив спадщину, відбулась домовленість про сплату завдатку, а після оформлення документів буде сплата в повному обсязі. 19.07.2022 року продавець отримав спадщину. Відчужуваний житловий будинок належить відповідачу на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2022 року виданого Першою синельниківською державною нотаріальною за реєстровим № 216. Сторони домовились щодо усіх умов договору та вирішили звернутись до нотаріуса з приводу нотаріального посвідчення договору. Але нотаріусом було надано консультацію з приводу документів для оформлення договору, оскільки лише правовстановлюючих документів для оформлення договору недостатньо. А вже після зібрання необхідних документів звернутись знову. В зв`язку з тим, що відповідачу потрібні були гроші як найскоріше, відповідачем було запропоновано спочатку укласти договір у простій письмовій формі, а вже після того як будуть зібрані документи оформити договір купівлі - продажу нотаріально. На що позивач не заперечувала, оскільки вона хотіла одразу вселитись в будинок, наводити порядок, робити поточний ремонт тощо. 22.07.2022 року між позивачем, [PERSON] , та відповідачем, [PERSON] , було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу. Було остаточно сплачено за продаж будинку. Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася. Продаж житлового будинку було здійснено за домовленістю сторін за 60000 (шістдесят тисяч) гривень, які були отриманні продавцем від покупця до підписання договору. Сторони підтвердили факт повного розрахунку за проданий житловий будинок за вищевказаною адресою, проставивши свої підписи на договорі. Відповідачем були передані позивачу документи, ключі від житлового будинку. Через деякий час позивач знов звернулась до відповідача з метою оформлення договору купівлі-продажу нотаріально. Але відповідач почав ухилятися здійснити нотаріальне посвідчення договору, мотивуючи введенням воєнного стану в країні та не можливістю зібрати повний пакет документів необхідний для нотаріального посвідчення, браком часу, поганим самопочуттям тощо, що в свою чергу унеможливлює оформлення позивачем права власності на зазначену нерухомість в установленому законом порядку. Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 22.07.2022 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні, адвокат Миргородський В.П. підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує проти задоволення позову, пояснив що договір не посвідчили у нотаріуса, так як потрібні були ще деякі документи тому вирішили оформити через суд, при можливості він готовий договір оформити нотаріально. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст.\~220\~ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно із ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Статтею 657 ЦК України, встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2022 року, реєстровий номер 216, серія та номер: НСА 015222, виданого державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Монич Н.Д., що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №305274167 від 19.07.2022 року. 22.07.2022 року [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) уклали договір купівлі-продажу житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у простій письмовій формі, за домовленістю сторін продаж житлового будинку вчинено за 60000,00 грн., які продавець одержав в повному обсязі від покупця до моменту підписання цього договору. Нотаріально договір купівлі-продажу не складався і угода ніде не реєструвалася, оскільки, за твердженням позивачки, відповідач ухиляється від нотаріального оформлення домовленості. Однією з умов застосування ч. 2 ст.\~220\~ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. Відповідно до п. 13 постанови пленуму\~Верховного Суду\~України №\~9\~від 06\~листопада 2009\~року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. При цьому саме по собі небажання сторони нотаріально посвідчувати договір, її ухилення від такого посвідчення з причин відсутності коштів на сплату необхідних платежів та податків під час такого посвідчення не може бути підставою для застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України. Однак, на думку суду, позивачем не доведено факту безповоротного ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину та втрати можливості з будь-яких причин його посвідчити в нотаріальному порядку. А, відтак, у суду відсутні підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсним. Матеріали справи не містять доказів та в судовому засіданні сторонами не доведено того факту, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення спірного договору, та що така можливість була втрачена. Зазначене у повній мірі узгоджується з висновками Верховного Суду України в Постанові від 06 вересня 2017 року Справа №754/2339/16-ц. Оскільки відсутні підстави для визнання дійсним договору купівлі продажу домоволодіння, у зв`язку із чим відсутні підстави для визнання права власності на це майно, тому суд вважає, що необхідно відмовити у задоволенні вимог.

Outcome: dismissed