Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

07 липня 2022 року Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та стягнення аліментів на її користь на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що відповідач разом із дружиною [PERSON] за рішенням суду були оголошені усиновлювачами малолітньої [PERSON] , [INFO] , на підставі чого внесені відповідні зміни до актового запису про народження і видано нове свідоцтво про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , де відповідач вказаний батьком дитини. Шлюб між відповідачем та [PERSON] було розірвано. На даний час за заявою матері [PERSON] від 17 вересня 2020 року неповнолітня [PERSON] перебуває у КЗ «Балтська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №1 І-ІІІ ступенів» і знаходиться на утриманні держави, як дитина, яка потребує корекції розвитку. 18.03.2021 року рішенням суду скасовано усиновлення [PERSON] малолітньої [PERSON] та виключені відомості про неї, як про матір дитини. Оскільки відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, так як між ним з дочкою відсутні теплі родинні стосунки і він не має можливості займатися її вихованням і утриманням, позивач звернувся з даним позовом до суду. Після надходження позовної заяви суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 29 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 05 вересня 2022 року закрито підготовче провадження. Сторони в засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в її відсутності, про підтримання позовних вимог і прийняття рішення з урахуванням прав та інтересів дитини. Відповідач надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутності, не заперечував проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки, але просив суд врахувати його доходи при визначені розміру аліментів, на підтвердження чого надав суду довідку про розмір пенсії. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутності, а також зазначила, що підтримує позовні вимоги Суворовської райадміністрації. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2007 року по справі № 2-о-185/07 [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , оголошено усиновлювачами та дозволено їм усиновлення громадянки України, [PERSON] , [INFO] , а їх вказано батьками дитини. На підставі рішення суду до актового запису № 268 про народження дитини третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції були внесені відповідні зміни та видано нове свідоцтво про народження дитини - [PERSON] , [INFO] , де батьками дитини зазначені - [PERSON] та відповідач - [PERSON] . Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.09.2013 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.04.2017 р. по справі № 520/11707/16-ц за позовом [PERSON] [PERSON] , [INFO] , позбавлений батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , але ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.04.2021 р. рішення суду від 12.04.2017 р. було скасовано, а рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.09.2021 у задоволенні позову [PERSON] було відмовлено. З 17.09.2020 р. за заявою матері [PERSON] неповнолітня [PERSON] , [INFO] , була влаштована на навчання у КЗ «Балтська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат № 1 І-ІІІ ступенів» Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації та знаходиться на утриманні держави як дитина, яка потребує корекції розвитку, і не перебуває на повному державному забезпеченні. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.03.2021 р. по справі № 947/4170/21 скасовано усиновлення [PERSON] , [INFO] , малолітньої [PERSON] (до усиновлення - [PERSON] ), [INFO] (до усиновлення [INFO] ), актовий запис про народження № 268 від 25.07.2007 року (до усиновлення дата реєстрації народження дитини - [INFO] ), яке відбулось на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 31.05.2007 року у справі №2-о-185/07. На виконання рішення суду Третім Приморським відділом ДРАЦС Одеського міського управління юстиції внесені зміни до актового запису про народження дитини № 268 від 25.07.2007 року, відомості про [PERSON] , [INFO] , громадянки України, місце проживання - [ADDRESS] , як матері дитини, виключено. 19 серпня 2021 року неповнолітню [PERSON] поставлено на первинний облік дітей, які залишилися без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до частини першої статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Якщо усиновлювач був записаний матір`ю, батьком усиновленої ним дитини, він може бути позбавлений батьківських прав за наявності підстав, встановлених у статті 164 цього Кодексу (ч. 1 ст. 242 СК України). Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради ухвалила висновок, згідно з яким вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , оскільки відповідач не бажає займатися вихованням і утриманням дитини, посилаючись на відсутність теплих родинних стосунків між ними. Згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Згідно з нормами ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Підстав для сумніву у достовірності висновку спеціалістів, його компетентності або об`єктивності у суду не має. У відповідності до положення пунктів 15 та 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтується на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід застосовувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оцінивши усі докази в сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні безперечно встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню своєї доньки і на цих підставах повинен бути позбавлений батьківських прав. Однак, разом з тим позбавлення батьківських прав не звільняє відповідача від виконання обов`язку утримання дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України (ст. 193 СК України). Відповідач перебуває на обліку у Суворовському об`єднаному управлінні ПФУ в м. Одесі та отримує пенсію за вислугу років. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, встановлено наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07 липня 2022 року. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, враховуючи вказану норму, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 992,4 грн. щодо розгляду вимог нематеріального характеру про позбавлення батьківських прав та 992,4 грн. щодо вимог матеріального характеру про стягнення аліментів - всього в сумі 1984.8 грн.

Outcome: approved