Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідачів та третіх осіб. Позивач [PERSON] просить суд визнати відповідачів [PERSON] , неповнолітню [PERSON] , 2005 року народження, такими, що втратили право користування житловими приміщеннями за адресою [ADDRESS] , кімнати 20 та 29. Позов обґрунтовано тим, що позивач є користувачем кімнат № 20 та 29 в гуртожитку за вказаною адресою. Відповідачі по справі [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані в займаних нею житлових кімнатах, однак не проживають з 2015 року, про точне місце їх фактичного проживання позивачу невідомо. Відповідачі відзиву на позовну заяву не подали. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради подав пояснення щодо позову, просив при прийнятті рішення по справі максимально врахувати інтереси неповнолітньої [PERSON] , 2005 року народження. Треті особи відділ реєстрації місця проживання Ужгородської міської ради, ДП «Житловий комплекс №1» ЗАТ «ЖПП» пояснень щодо позову не надали. Інші процесуальні дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2022 справу передано на розгляд на судді Голяні О.В. 19 липня 2022 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2022 відкрито провадження по справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, залучено орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, ДП «Житловий комплекс №1» ЗАТ «ЖПП» до участі у даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача. Заяви (клопотання) учасників справи. 28.07.2022 року позивачкою [PERSON] на виконання ухвали суду усунуті недоліки позовної заяви. 16.08.2022 представником позивача через канцелярію суду заявлено клопотання про розгляд справи без їх участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. 03.10.2022 представником відділу орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника такого відділу. Оскільки відповідачі, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було ухвалено розглядати справу в заочному порядку, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом. Договором найму житлового приміщення №20/29 від 18 квітня 2016 року стверджується, що позивач [PERSON] є наймачем житлової площі в гуртожитку [ADDRESS] , (кімнати 20,29); власником житлової площі являється ДП «ЖК №1 ЗАТ «ЖПП». Довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради №1786/18-06 від 30.09.2021 року стверджується, що за адресою [ADDRESS] зареєстровані особи не значаться; за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до даних акту про відсутність (непроживання) особи (осіб) за місцем реєстрації від 12.11.2021 року, складеного в присутності мешканців будинку [ADDRESS] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у приміщенні [ADDRESS] не проживають з 18.07.2016 року. Оцінка Суду. Так, стаття 71 ЖК встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 04 листопада 2015 року (№ 6-1166цс15) за змістом статті 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до статті 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею в гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами частини першої статті 71 ЖК щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутнім права на жиле приміщення протягом шести місяців слід застосовувати і в разі тимчасової відсутності особи, якій надавалася жила площа для проживання в таких гуртожитках (за відсутності підстав для виселення). На вказану правову позицію звертав увагу і Верховний Суд у постанові від 27 березня 2019 року по справі № 591/6301/17-ц, провадження № 61-47172св18. Тривала відсутність відповідачів свідчить про те, що вони з власної ініціативи покинули жиле приміщення, власником якого не являються, не здійснюють його утримання і не оплачують відповідні кошти, вони проживають в іншому місці, а тому визнання відповідачів втратившими право на користування жилим приміщенням не буде свідчити про втрату ними житла взагалі і в свою чергу буде захищати права користувача такого приміщення (позивача), що в сукупності з наведеним вище є свідченням того, що «втручання у право відповідача» є співрозмірним із переслідуваною законною метою, а відповідно є «необхідним у демократичному суспільстві». Відповідно до статей 12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачами докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для визнання відповідача, таким, що втратив право користування житловим приміщенням. З іншої сторони відповідачами в судове засідання не надано доказів, що вони проживають в спірному приміщені, користуються ним, доказів, які б підтверджували поважність причин непроживання в спірному житлі. Таким чином суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням [ADDRESS] , підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не вбачає підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням [ADDRESS] , оскільки у зазначеному приміщені відповідачі не зареєстровані, їх право користування цим приміщенням не доведено.

Outcome: partial