Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, відповідно до якої просила встановити факт смерті [INFO] громадянина України [PERSON] , [INFO] , місце народження: місто Бердянськ, Запорізька область, Україна, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , причина смерті «Ішемічний інфаркт головного мозку». Вимоги заяви обґрунтовані тим, що [INFO] перебуваючи на тимчасово окупованій території, а саме в місті Бердянську Запорізької області помер її чоловік [PERSON] , [INFO] , причина смерті «Ішемічний інфаркт головного мозку», про що видано лікарське свідоцтво про смерть та довідку про причину смерті № 481 від 01 вересня 2022 року. До органів Державної реєстрації актів цивільного стану заявник не зверталася та відмову у державній реєстрації смерті чоловіка через те, що має документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження не отримувала. Встановлення факту смерті необхідне для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами, отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка та реалізації права на спадщину, що зумовило звернутись до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті в порядку ст.317 ЦПК України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 вересня 2022 року, головуючим суддею у розгляду вказаної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 27 вересня 2022 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у вказаній цивільній справі з призначенням до розгляду у відкритому судовому засіданні. У судове засідання заявник не з`явилася, натомість через канцелярію суду подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник Індустріального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, натомість начальник відділу надала суду лист про розгляд справи без участі їх представника. Просила ухвалити рішення на розсуд суду. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт родинного зв`язку заявниці з померлим підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 21 лютого 1996 року, з якої вбачається, що заявниця [PERSON] є дружиною [PERSON] . Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №481 від 01 вересня 2022 року, видане Комунальним некомерційним підприємством Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об`єднання», [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] із зазначенням причини смерті ішемічний інфаркт головного мозку. За приписами п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені\~ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення\~факту смерті\~особи на\~території,\~на якій\~введено воєнний\~чи надзвичайний\~стан,\~або на\~тимчасово окупованій\~території України,\~визначеній такою\~відповідно до\~законодавства,\~може бути\~подана членами\~сім`ї померлого,\~їхніми представниками\~або іншими\~заінтересованими особами\~(якщо\~встановлення факту\~смерті особи\~впливає на\~їхні права,\~обов`язки чи\~законні інтереси)\~до будь-якого\~місцевого суду\~України,\~що здійснює\~правосуддя,\~незалежно від\~місця проживання\~(перебування)\~заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. З 24.02.2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію російської федерації проти України. Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані), станом на 23 серпня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 в редакції наказу від 26.08.2022 № 193, Бердянська міська територіальна громада включена до вказаного переліку. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. За приписами ч. 2 та ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», зі змінами, які набули чинності з 07.05.2022 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Таким чином, вказаною нормою Закону передбачено виключення, у тому числі для документів, які видані органами та/або особами створеними, обраними чи призначеними у порядку, не передбаченому законом, зокрема, для документів які повинні додаватися до заяви про державну реєстрацію смерті. Таким чином, підставою для проведення державної реєстрації смерті особи є зокрема відповідний медичний документ, виданий закладом охорони здоров`я. Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території заявник надала копію лікарського свідоцтва про\~смерть та\~копію довідки\~про причину\~смерті,\~видане \~Комунальним некомерційним\~підприємством Бердянської\~міської ради\~«Бердянське територіальне\~медичне об`єднання» на бланках, які заповненні та видані відповідно до Інструкції щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о) затвердженої Наказом Міністерства охорони\~здоров`я від 08.08.2006\~року\~ №\~545, та завірені круглою печаткою закладу. Суду не надано доказів звернення з оригіналами зазначених документів до органів реєстрації актів цивільного стану в Україні, з метою реєстрації смерті, та доказів, що в реєстрації було відмовлено. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», сам по собі факт смерті у м. Бердянську Запорізької області не є перешкодою для здійснення державної реєстрації смерті у будь-якому іншому органі РАЦС, тож не є достатньою підставою для звернення до суду. Отже, заявником у заяві не обґрунтовано та не надано доказів неможливості зареєструвати реєстрацію смерті за умови подання до органу ДРАЦС оригіналу відповідного медичного документу. Суд не може підміняти державний орган, приймаючи рішення, та вирішувати питання, які належать до компетенції іншого суб`єкта владних повноважень. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2020 року в справі №287/167/18-ц (провадження № 14-505цс19) зазначено, що «для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би факт, що має юридичне значення, але йому в цьому було відмовлено (із зазначенням причин відмови)». У цьому контексті суд зауважує, що п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачає можливість встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. При вирішенні питання можливості (неможливості) здійснення державної реєстрації смерті визначальним є питання належності документів для здійснення такої реєстрації. Оскільки заявником не доведено, що вона не має належних документів для здійснення державної реєстрації смерті в органі ДРАЦС і відповідно не має можливості зареєструвати смерть особи у компетентних органах України, а також враховуючи, що законом визначено інший порядку їх встановлення,\~ суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Outcome: dismissed