Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

До Красноградського районного суду Харківської області звернувся [PERSON] з позовом до Фермерського господарства "Шанс" (далі ФГ "Шанс") про розірвання договору оренди земельної ділянки №68 від 18.03.2016 року, який був укладений між ним та ФГ "Шанс". Позовна заява обгрунтована тим, що 18.03.2016 року між ним та ФГ " Шанс" було укладено договір оренди земельної ділянки № 68, за умовами якого позивач передав ФГ "Шанс" у оренду 1/2 частку земельної ділянки площею 10,0568 га. з кадастровим номером 6323385000:07:000:0052, що перебувала у спільній частковій власності ( по 1/2 частині) [PERSON] та [PERSON] . Влітку 2021 року позивачем, у відповідності з чинним законодавством, було здійсненовиділ належної йому 1/2 частки земельної ділянки з земельної ділянки з кадастровим номером 6323385000:07:000:0052. Виділеній позивачу земельній ділянці розміром 5,0284 га. присвоєний новий кадастровий номер 6323385000:07:000:0362. Про виділ земельної ділянки [PERSON] письмово повідомив відповідача. У зв`язку з тим, що земельна ділянка, що була предметом укладеного між сторонами договору оренди землі, юридично перестала існувати, а отже суттєво змінилися обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору оренди землі, [PERSON] звернувся до відповідача з письмовою пропозицією припинити дію договору оренди землі шляхом його розірвання за згодою сторін та укласти новий договір оренди, предметом якого буде новостворена земельна ділянка площею 5,0284 га. з кадастровим номером 6323385000:07:000:0362, з новою нормативно-грошовою оцінкою. У грудні 2021 року позивач отримав від ФГ "Шанс" повідомлення з відмовою припинити дію договору оренди земельної ділянки [NUMBER] та укласти новий договір оренди новоствореної земельної ділянки, внаслідок чого [PERSON] звернувся до суду з позовом про припинення договору оренди земельної ділянки шляхом його розірвання. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув. Від представника позивача [PERSON] надішло клопотання про слухання згідно наданих пояснень, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, крім того зазначено, що договір оренди земельної ділянки №68 від 18.03.2016 року між орендарем [PERSON] та ФГ "Шанс" виконується, орендна плата позивачу сплачується за належну йому частину земельної ділянки площею 5,0284 га., виділ [PERSON] частини орендованої земельної ділянки площею 5,0284 га. не впливає на права та обов`язки орендаря ФГ "Шанс", оскільки об`єкт оренди залишився незмінним. Законодавством не передбачено розірвання договору оренди у разі зміни кадастрового номеру земельної ділянки при незмінності об`єкта оренди та виконання умов договору оренди. Суд, дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1,2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені в ч.2 ст.16 ЦК України, відповідно до п.7 якої, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Матеріалами справи встановлено, що 18.03.2016 року між [PERSON] та ФГ "Шанс" було укладено договір оренди земельної ділянки № 68 від 18.03.2016 року строком на 15 років, за умовами якого позивач передав у оренду 1/2 частку земельної ділнки площею 10,0568 га. з кадастровим номером 6323385000:07:000:0052, що перебувала у спільній частковій власності (по 1/2 частині) [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 23.03.2021 року [PERSON] виділено в натурі частину земельної ділянки площею 5,0284 гектарів, що належала йому на праві спільної часткової власності, із загальної площі 10,0568 гектарів, що розташована на території Петрівської сільської ради Красноградського району Харківської області, кадастровий номер 6323385000:07:000:0052, цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Припинено право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 10,0568 гектарів, що розташована на території Петрівської сільської ради Красноградського району Харківської області. Згідно копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [PERSON] зареєстрував за собою право приватної власності на земельну ділянку, площею 5,0284 га кадастровий номер 6323385000:07:000:0362. [PERSON] звернувся до орендаря ФГ "Шанс" з пропозицією переукладення договору оренди земельної ділянки № [NUMBER] , у зв`язку з припиненням права спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером 632385000:07:000:0052, площею 10.0568 га., та визнанням за ним права власності на земельну ділянку площею 5,0284 га, кадастровий номер 6323385000:07:000:0362. ФГ "Шанс" листом від 25.11.2021 року відмовило [PERSON] з підстав того, що договір оренди ними виконується належним чином. У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, зокрема у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" врегульовано правовідносини щодо припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендаря орендодавець має право на отримання орендної плати на землях сільськогосподарського призначення за шість місяців, а на землях несільськогосподарського призначення - за рік, якщо протягом зазначеного періоду не надійшло пропозицій від інших осіб на укладення договору оренди цієї ж земельної ділянки на тих самих умовах, за винятком випадків, коли розірвання договору було обумовлено невиконанням або неналежним виконанням орендодавцем договірних зобов`язань. У разі розірвання договору оренди землі з ініціативи орендодавця (крім випадків розірвання договору у зв`язку з неналежним виконанням орендарем своїх обов`язків) орендар має право на відшкодування витрат на поліпшення орендованої земельної ділянки, здійснених за згодою орендодавця, та збитків, завданих розірванням договору. У разі розірвання договору оренди землі за погодженням сторін кожна сторона має право вимагати в іншої сторони відшкодування понесених збитків відповідно до закону. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка передається в оренду для закладання та/або вирощування багаторічних насаджень (плодових, ягідних, горіхоплідних, винограду), не може містити положень про зміну його умов або припинення договору у зв`язку з переходом права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізацією юридичної особи. Згідно договору № 68 від 18.03.2016 року в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 10,0568 га, у тому числі рілля - 10,0568 га (1/2 частина паю) дорівнює 5,0284 га. (п. 2.1 договору). У п. 3.1 договору сторони погодили, що договір укладено на 15 років, починаючи з дати його державної реєстрації. Відповідно до п. 5.1 договору земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з п. 5.2 договору цільовим призначенням земельної ділянки є землі сільськогосподарського призначення.Умови збереження стану об`єкта оренди використання за цільовим призначенням (п. 5.3 договору). Як передбачено п.11.4, дія договору припиняється у разі: закінчення строку його дії; придбання земельної ділянки у власність орендарем або його засновником; систематичної несплати орендної плати в установлений цим Договором термін; примусового викупу (вилучення) земельної ділянки з мотивів суспільних потреб у порядку, встановленому законами України. На підставі п.11.5, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню. Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно ст. 13 вищевказаного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ч.5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. З огляду на дані положення законодавства, враховуючи, що договір оренди земельної ділянки від 18.03.2016 року підписаний як позивачем так керівником ФГ "Шанс" Пересада Г.П., при цьому право оренди належним чином зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем по справі на підставі вказаного договору, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклали договір оренди та останній набув чинності. Сторонами не оспорювалося укладення вказаного договору та його чинність. Позивач стверджував, що вагомою причиною для розірвання договору є здійсненнявиділу належної йому 1/2 частки земельної ділянки з земельної ділянки з кадастровим номером 6323385000:07:000:0052. Після чого, земельній ділянці розміром 5,0284 га. присвоєний новий кадастровий номер 6323385000:07:000:0362. Так, законодавством України передбачено досить багато різноманітних підстав для розірвання договору оренди земельної ділянки. Серед них можна виокремити дві групи - підстави, за наявності яких розірвання договору здійснюється у судовому порядку та підстави, які передбачають позасудовий порядок розірвання договору. Розірвання договору у судовому порядку можливе в разі - істотного порушення договору другою стороною (ч.2 ст.651 ЦКУ); недосягнення згоди у випадку істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору ( ч.1 ст. 652 ЦК України); невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст. ст. 24, 25 Закону України "Про оренду землі", невиконання сторонами умов, передбачених договором оренди землі , випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки (ст. 32 Закону України "Про оренду землі"); використання земельної ділянки не за цільовим призначенням ( ст.141, 143 ЗКУ); систематична несплата орендної плати ( ст.141 ЗКУ). Розірвання договору в позасудовому порядку можливе за згодою сторін після укладення договору оренди шляхом підписання відповідної угоди; у разі зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору; випадках, закріплених у договорі, в тому числі, розірвання договору в односторонньому порядку. Отже, слід дійти висновку, що чинним законодавством передбачається можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку у разі, якщо це передбачено умовами такого договору. Наявність відповідної умови в договорі є вирішальною для розгляду справи. Отже, сторони у договорі мають чітко визначити можливість розірвання договору в односторонньому порядку та механізм (процедуру) такого розірвання (шляхом підписання відповідної угоди, тощо). Таке визначення має бути чітким та недвозначним, закріплювати всі умови співпраці. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору. Положеннями ст. 31 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Тобто, для можливості розірвання договору в односторонньому порядку дане має бути чітко передбачено договором. Крім того, згідно ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Таким чином, з огляду на вищевикладене, аналіз норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що укладеним між сторонами договором оренди землі чітко не визначено можливості розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку та механізму (процедури) реалізації такого розірвання, при цьому п. 11.3 договору однозначно визначає, що сторони не мають права відмовитися від виконання умов цього договору в односторонньому порядку, тобто неможливість розірвання договору в односторонньому порядку. Зважаючи, що жодних інших окремих підстав, як в сукупності так і окремо, необхідних та достатніх для розірвання договору оренди землі передбачених законом стороною позивача в судовому засіданні не наведено, при цьому єдиною підставою, якою користується позивач є здійсненнявиділу належної [PERSON] 1/2 частки земельної ділянки з земельної ділянки з кадастровим номером 6323385000:07:000:0052 та присвоєння земельній ділянці розміром 5,0284 га. кадастрового номеру 6323385000:07:000:0362, суд не вбачає правових підстав для розірвання договору та не є окремою підставою, визначною законом для розірвання договору оренди землі. Суд зауважує, що свобода договору не є абсолютною та безмежною, оскільки при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням ЦК України та інших актів цивільного законодавства, враховуючи, що не можуть на власний розсуд врегулювати у договорі свої відносини у випадках коли така домовленість суперечить суті відносин між сторонами. З огляду назазначене , суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Оскільки, позовні вимоги задоволенню не підлягають, підстав для відшкодування судових витрат по справі позивачеві не вбачається.

Outcome: dismissed