Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

До Яготинського районного суду Київської області звернулися [PERSON] та [PERSON] в особі представника - адвоката Лещенка Сергія Олександровича із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просять встановити, що заявниці є рідними племінницями [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування своїх вимог заявниці зазначили, що [INFO] , у віці 80 років, померла їх рідна тітка (з боку батька) - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 травня 2022 року. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого майна: - земельних ділянок з кадастровими номерами 3225586500:04:002:0329, 3225586500:01:003:0245, 3225586500:01:005:0038, розташованих на території Сотниківської сільської ради Бориспільського району Київської області, що належали спадкодавцю на праві власності. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За час життя, спадкодавець не склала заповіт як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, а тому спадкування всіх її прав та обов`язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості. Заявниці [PERSON] та [PERSON] (дівочі прізвища « [PERSON] ») є спадкоємцями за правом представлення відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України. Згідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Спадкоємців першої черги після смерті спадкодавця немає. Інші спадкоємці після смерті спадкодавця є: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (заінтересовані особи). Спадщину заявниця-1 прийняла, звернувшись в передбачений ст. 1270 ЦК України термін, із заявою про прийняття спадщини до Овчаренко І.Ж. , приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 69030090 від 25.05.2022, з якого вбачається, що у Спадковому реєстрі за № 6931238 зареєстрована спадкова справа за №69/2022 після смерті [PERSON] . Заявниця-2 написала заяву до вказаного нотаріуса про відмову від прийняття спадщини на користь заявниці-1. Але нотаріус роз`яснила, що не має можливості перевірити факт родинних відносин між Заявницями та Спадкодавцем, з причини втрати свідоцтва про народження останньої, з якого вбачається родинний зв`язок з заявницями як спадкоємцями за законом. Ухвалою від 29.08.2022 року заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 31.08.2022 року представником заявниць надано заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 05.09.2022 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в порядку окремого провадження. Одночасно, вказаною ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж. копію спадкової справи за № 69/2022, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судовому засіданні сторона заявниць підтримала заяву, надали пояснення аналогічні викладеним в ній, просили заявлені вимоги задовольнити у повному обсязі та встановити факт родинних відносин. Заінтересовані особи в судовому засіданні 21.09.2022 року проти задоволення позовних вимог не заперечили, підтвердивши, що заявниці є рідними племінницями [PERSON] , яка померла [INFO] . Допитані в судовому засіданні 21.09.2022 року свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що дійсно заявниці є рідними племінницями [PERSON] , яка померла [INFO] . Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із частиною першою та другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Таким чином, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. За умовами п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , у віці 80 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 травня 2022 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина та приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж. заведено спадкову справу за № 69/2022 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] . Копія зазначеної спадкової справи надійшла на адресу суду 14.09.2022 року на виконання ухвали суду. Із копії зазначеної спадкової справи вбачається, що [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області. [PERSON] подала заяву до нотаріуса про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж. не задовольнила вимоги заявниць щодо видачі свідоцтва про право власності у зв`язку з неможливістю підтвердження родинних відносин. Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявниці зазначили, що померла [PERSON] була рідною сестрою їх батька, а їм доводилася тіткою. Зазначений факт, крім показань свідків, підтверджується копіями: - свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] серії [NUMBER] від 19.11.1988 р., з якого вбачається зміна дівочого прізвища « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] » (рос. мовою « [PERSON] »); - свідоцтва про народження заявниці-1: [PERSON] ([PERSON]) серії [NUMBER] від 25.07.1966 р., згідно з яким її батько: « [PERSON] »; - свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] від 04.09.1982 р., з якого вбачається зміна дівочого прізвища « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] »; - свідоцтва про народження заявниці-2: [PERSON] ([PERSON]) серії [NUMBER] від 14.09.1963 р., з якого вбачається, що її батько: « [PERSON] »; - свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.09.1991 р. батька заявниць: [PERSON] , який помер [INFO] ; - свідоцтва про народження батька заявниць: [PERSON] , серії [NUMBER] від 27.12.1957 p., з якого вбачаються батьки: мати « [PERSON] », українка, та батько « [PERSON] », українець; - довідки про народження спадкодавця: [PERSON] , від 22.07.1967 №28-7, з якої вбачаються батьки: мати « [PERSON] », українка, та батько « [PERSON] », українець; - державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 528307, який виданий на ім`я [PERSON] . Отже, зазначені документи підтверджують, що померла [PERSON] , [INFO] , була сестрою [PERSON] , [INFO] . У свою чергу, заявниці, як зазначено в копіях їх свідоцтв про народження, є доньками померлого [PERSON] , [INFO] , та, відповідно, є племінницями померлої [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. За змістом ст. ст. 76, 89, 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки. Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 320/948/18, Верховного Суду у постановах від 08 грудня 2021 року по справі № 543/271/20, від 24 грудня 2021 року по справі № 935/1386/20, від 26 січня 2022 року по справі № 568/310/21, від 26 січня 2022 року по справі № 282/976/20, п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення". Із наданих заявницями та досліджених вищезазначених документів, суд вважає, що такі знайшли свого підтвердження родинного зв`язку між заявниками та померлою [PERSON] . Крім цього, факт родинних відносин підтверджується й показами свідків, допитаних в судовому засіданні. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що померла [INFO] [PERSON] ( [INFO] ) є тіткою заявниць, а заявниці є її рідними племінницями. З огляду на викладене, зважаючи на те, що заявниці не мають іншої можливості, крім в судовому порядку, встановити факт родинних відносин, встановлення якого надасть їм можливість одержати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved