Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про усунення перешкод у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, в якій просив суд усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати відповідача надавати час для систематичних побачень та спілкування з дитиною - батьку [PERSON] згідно графіку: щосуботи з 08.00 години до неділі 18.00 години, з можливістю спільного відпочинку, з відвідуванням дитиною місця його проживання під час такого спілкування. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з відповідачкою по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з вересня 2011 року. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони по справі мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження дитини, де у відповідних графах, матір`ю та батьком записані сторони по справі. Малолітня [PERSON] , після розлучення, проживає разом з матір`ю за іншим місцем проживання. Фактично, з часу розлучення, між колишнім подружжям почалися непорозуміння з приводу прийняття участі у вихованні та спілкуванні з дочкою. На даний час позивач позбавлений можливості вільно спілкуватися з дитиною, що зашкоджує як його інтересам, так і інтересам малолітньої [PERSON] . Крім того, позивач за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, працює прохідником у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», сплачує аліменти, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягався. Відповідно до акту комісії служби у справах дітей Павлоградської міської ради від 20.01.2022 року позивач проживає у двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , в якій створені належні умови для виховання та розвитку дитини. Ухвалою судді від 26 травня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального провадження. Ухвалою судді від 08 вересня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду, а також зобов`язано [PERSON] забезпечити явку малолітньої дитини. У порядку ст. 178 ЦПК України відповідачкою відзив на позовну заяву не надавався. У зв`язку з розглядом зазначеної справи, третьою особою - Органом опіки та піклування Павлоградської міської ради було надано висновок про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , відповідно до якого, враховуючи вік дитини, режим дня, діючи виключно в інтересах дитини, зроблений висновок за № 1145/0/2-22 від 10.08.2022 року про доцільність визначити спосіб участі батька у вихованні малолітньої дитини за таким порядком: щосуботи з 10.00 год. до 18.00 год., без присутності матері, за взаємною попередньою домовленістю, враховуючи стан здоров`я дитини, її зайнятість та бажання. У судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позовні вимоги на доводах та підставах, викладених у позові, просили його задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала частково, а саме погодилась з висновком органу опіки та піклування в частині визначення спілкування дитини з батьком у суботу з 10.00 год. до 18.00 год., без присутності матері, за взаємною попередньою домовленістю, враховуючи стан здоров`я дитини, її зайнятість та бажання. Але, з періодичністю два рази на місяць, а не кожної суботи. Доводила це тим, що вона працює та за загальними умовами праці, в неї субота та неділя вихідні дні, а тому їй буде замало часу для спілкування, відпочинку з дитиною, а також її виховання. Сторони у судовому засіданні погодились провести розгляд справи без участі малолітньої [PERSON] , яка на час розгляду справи захворіла, та її відсутність не зашкодить її інтересам у разі ухвалення рішення суду. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, відповідно до наданої заяви від 28.09.2022 року просив розглядати справу без його участі, з ухваленням рішення суду виключно в інтересах малолітньої дитини [PERSON] . Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2011 року. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони по справі мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження дитини, де у відповідних графах, матір`ю та батьком записані сторони по справі. Спір між сторонами, які розлучені, окремо проживають один від одного виник з приводу прийняття участі батька у спілкуванні і вихованні малолітньої [PERSON] . За матеріалами справи судом встановлено, що батько малолітньої [PERSON] [PERSON] за місцем проживання та реєстрації характеризується позитивно, працює прохідником у ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», сплачує аліменти, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягався. Відповідно до акту комісії служби у справах дітей Павлоградської міської ради від 20.01.2022 року позивач проживає у двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] , в якій створені належні умови для виховання та розвитку дитини. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і частини четвертої статті 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог про усунення перешкод у спілкуванні батька з дитиною. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У рамках зазначеної цивільної справи, Органом опіки та піклування Павлоградської міської ради було надано висновок № 1145/0/2-22 від 10.08.2022 року про визначення способу участі батька [PERSON] у вихованні малолітньої дитини [PERSON] , відповідно до якого, враховуючи вік дитини, режим дня, діючи виключно в інтересах дитини, зроблений висновок про доцільність визначити спосіб участі батька у вихованні малолітньої дитини за таким порядком: щосуботи з 10.00 год. до 18.00 год., без присутності матері, за взаємною попередньою домовленістю, враховуючи стан здоров`я дитини, її зайнятість та бажання. Суд погоджується із зазначеним висновком Органу опіки та піклування Павлоградської міської ради, так як він якнайкраще враховує інтереси малолітньої [PERSON] у спілкуванні з батьками та її виховання. Суд не може погодитися з доводами позивача щодо спілкування з дочкою впродовж двох вихідних днів, з врахуванням нічного часу, кожного тижня, так як зазначений час спілкування буде обмежувати інтереси як матері, так і дитини, яка є дівчинкою 8 років, та в силу малолітнього віку потребує більш ретельного догляду з боку матері. Не можуть бути прийняті судом доводи і відповідачки щодо спілкування дитини з батьком два дні на місяць, так як зазначений час спілкування буде обмежувати інтереси як батька, так і дитини, яка прихильна та прив`язана психоемоційно як до матері, так і до батька. У разі зміни обставин у відносинах сторін спору, а також встановлення можливості доброзичливого спільного спілкування колишнього подружжя та проведення часу з дитиною, визначений порядок участі у спілкуванні з дитиною може бути змінений як за згодою батьків, так і в судовому порядку. З огляду на викладене, вважаю, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з визначенням позивачу наступного порядку участі у спілкуванні з його малолітньою дитиною - [PERSON] , [INFO] , а саме, кожної суботи з 10-00 год. до 18-00 год. без присутності матері за попередньою взаємною домовленістю, з урахуванням стану здоров`я та потреб дитини. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial