Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

1.Позиція сторони позивачів. У листопаді\~2021\~року позивач\~ [PERSON] звернувся\~до Заводського\~районного суду\~міста Дніпродзержинська\~Дніпропетровської області\~із позовом\~до Територіальної\~громади міста\~Кам`янське\~в особі\~Кам`янської міської\~ради,\~третя особа:\~Друга Кам`янська\~державна нотаріальна\~контора «про\~визнання фактів,\~що мають\~юридичне значення,\~про визнання\~права власності\~на квартиру\~в порядку\~спадкування за\~законом». Згідно до змісту позовних вимог просить: -встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, тобто до дня її смерті, що настала [INFO] ; -встановити той факт, що померла [INFO] [PERSON] є матір`ю [PERSON] та рідною бабусею [PERSON] ; -визнати за [PERSON] в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті бабусі\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив наступне. [INFO] померла рідна бабуся позивача, мати його батька - [PERSON] , про що в книзі реєстрації смертей Баглійського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області 25 липня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за №846, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого 25 липня 2005 року серії [NUMBER] (оригінал у позивача), яка заповіту не залишила. Спадковим майном після її смерті є квартира [ADDRESS] загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., що належала їй на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 06 травня 1995 року Відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому Дніпродзержинської міської Ради народних депутатів (оригінал у позивача). Право власності [PERSON] на вказану квартиру зареєстровано органом державної реєстрації (на той час) ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» на паперових носіях в книзі № 125 за реєстровим № 21368. Спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги був її син і, відповідно, батько позивача [PERSON] , який спадщину після смерті своєї матері не приймав, оскільки із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, спільно зі своєї матір`ю на день її смерті постійно не проживав. [INFO] батько позивача [PERSON] помер, про що 21 січня 2015 року складено відповідний актовий запис № 61, місце державної реєстрації: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (оригінал у позивача). Позивач [PERSON] є спадкоємцем бабусі за законом п`ятої черги відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України та фактично прийняв спадщину після її смерті, оскільки, не зважаючи на те, що він на час відкриття спадщини був постійно зареєстрованим в квартирі [ADDRESS] , де мешкали його батьки, але з дня свого народження ( [INFO] ) він постійно проживав разом зі своєю бабусею [PERSON] в належній останній квартирі [ADDRESS] (на той час місце Дніпродзержинськ). Батьки позивача також після його народження декілька років проживали разом із [PERSON] в її квартирі, але в 1992 році вони переїхали в квартиру [ADDRESS] , яку отримали в порядку покращення житлових умов, а свого сина залишили постійно проживати разом із бабусею в її квартирі. Так, [PERSON] з 1-го по 11-й клас в період з 01 вересня 1993 року по 20 червня 2003 року навчався в гімназії №11, розташованій за адерсою: [ADDRESS] , тобто неподалік від квартири бабусі, а не у школі в лівобережній частині міста, де знаходилася квартира його батьків. Усю адресовану позивачу кореспонденцію: листи, телеграми, поздоровні відправлення, а також медичну допомогу він отримував за місцем свого фактичного мешкання, тобто за адресою розташування квартири [PERSON] . В амбулаторній медичній картці позивача, як місце його проживання значиться лише одна адреса: [ADDRESS] . Позивач постійно мешкав разом з бабусею до дня її смерті, що сталася [INFO] , та залишився проживати в її квартирі по теперішній час. Фактично квартира бабусі є його єдиним постійним місцем проживання з дня його народження по теперішній час. Квартира батьків позивача ними продана, там зареєстровані та проживають інші особи її нові власники, а [PERSON] з цієї квартири виписаний 21 березня 2016 року та на цей час ніде не зареєстрований. Звернувшись в вересні 2015 року до приватного нотаріуса, на той час Дніпродзержинського міського нотаріального округу, [PERSON] з приводу оформлення спадщини після смерті бабусі [PERSON] , позивач 02 жовтня 2015 року отримав письмове роз`яснення, яким йому фактично відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про оформлення права на спадщину, що залишилася після його бабусі, та встановити його фактичне постійне мешкання разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ., при цьому нотаріус зазначила, що Акт № 293 від 25 серпня 2015 р. про те, що заявник постійно та спільно мешкав разом з бабусею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , складений працівниками дільниці №3 КЖЄО «Оріон» та сусідами і затверджений начальником дільниці, нею не приймається до уваги, оскільки він (заявник) не подавав нотаріусу заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Разом з тим, нотаріусом проведена перевірка про наявність спадкової справи, яка відсутня згідно інформаційної довідки № 41409760 від 05 вересня 2015 р. та заповітів, який відсутній, згідно інформаційної довідки № 41409767 від 05 вересня 2015 р., тобто, до подачі заяви [PERSON] , у зв`язку з чим нотаріусом встановлено, що інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Також після надання [PERSON] 02 жовтня 2015 р. письмового роз`яснення причин відмови в оформленні спадщини після смерті його бабусі приватний нотаріус Татарець Т.К. додатково перевірила надані позивачем документи та в усній формі роз`яснила, що він має ще одну перешкоду в оформленні спадщини після смерті [PERSON] , яка не відображена у роз`ясненнях, а саме: наявність плутанини в написанні імені його бабусі в правовстановлюючих документах, що унеможливлює позасудове доведення факту родинних стосунків між [PERSON] , її сином і, відповідно, батьком позивача [PERSON] та самим позивачем. Так, позивач надав нотаріусу свідоцтво про його народження, з якого вбачається, що його батьком є [PERSON] , та свідоцтво про народження його батька [PERSON] , з якого вбачається, що його матір`ю була «(Щербань) [PERSON] (російською [PERSON] » (саме так написано у свідоцтві). Отже, у свідоцтві про народження батька позивача ім`я його матері помилкового зазначено, як « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Окрім того, позивач також надав свідоцтво про встановлення батьківства, видане 06 вересня 1977 року відділом РАГС м. Дніпродзержинська, з якого вбачається, що батьком народженої [PERSON] [INFO] дитини [PERSON] є [PERSON] . Таким чином, в свідоцтві про встановлення батьківства ім`я матері батька позивача, тобто його бабусі, - вказано вірно як « [PERSON] ». Оскільки два правовстановлюючих документи свідоцтво про народження батька позивача та свідоцтво про встановлення батьківства щодо батька позивача містять різні відомості щодо імені матері позивача « [PERSON] »-« [PERSON] », то нотаріус не змогла прийняти їх в сукупності до уваги у зв`язку з вказаною різницею. Позивач намагався в позасудовому порядку вирішити питання про доведення родинних стосунків між його батьком та його (позивача) бабусею, і, відповідно, між ним і його бабусею [PERSON] , у зв`язку з чим 02 листопада 2021 року отримав Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, з якого вбачається, що матір`ю його батька [PERSON] , народженого [INFO] , зареєстрована [PERSON] , а батьком [PERSON] . Одержання будь-яких інших документів, що підтверджували б родинні стосунки позивача з його померлою бабусею є неможливим у зв`язку з її смертю та у зв`язку з розбіжностями щодо імені бабусі ( [PERSON] ) в правовстановлюючих документах. За таких обставин позивач позбавлений можливості позасудового доведення факту родинних відносин між її бабусею [PERSON] і її сином [PERSON] , а також між [PERSON] і позивачем, як її онуком, у зв`язку з чим позбавлений можливості в позасудовому порядку оформити своє право на спадщину. У даній справі позивач представлений адвокатом Фесюком Ю.О., який здійснює представництво на підставі договору про надання правової допомоги від 28 вересня 2021 року (а.с. 28), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1237 від 10 лютого 2004 року (а.с. 29), ордеру серії ДП № 225/016 від 28 вересня 2021 року (а.с. 29). 10 листопада 2021 року адвокатом Фесюком Ю.О., який діє в інтересах позивача [PERSON] подано заяву «про витребування доказів» (а.с. 44-45). 09 грудня 2021 року адвокатом Фесюком Ю.О., який діє в інтересах позивача [PERSON] подано заяву «про витребування доказів» (а.с. 57-58). 21 квітня 2022 року через канцелярію суду адвокатом Фесюком Ю.О. подано заяву згідно до змісту якої просить закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті, дане питання вирішити без участі позивача та його представника (а.с. 73). 11 травня 2022 року адвокатом Фесюком Ю.О. подано клопотання про виклик свідків. 11 жовтня 2022 року адвокатом Фесюком Ю.О. подано заяву про долучення доказів, а саме додаткових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] . 2. Позиція відповідача. Відповідач, Територіальна громада міста Кам`янське, в особі Кам`янської міської ради про дату, час та місце судових засідань повідомлена належним чином. 07 грудня 2021 року через канцелярію суду представником відповідача Кам`янської міської ради Богатої М.М., яка діє на підставі довіреності від 08 липня 2021 року № 01/1-06/1/670вих. (а.с. 55) подано клопотання згідно до змісту якого просить проводити розгляд справи № 208/9307/21 без участі представника Кам`янської міської ради; прийняти рішення згідно з нормами чинного законодавства (а.с. 54). 3. Позиція третьої особи. За даним позовом третьою особою зазначена приватний нотаріус Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Т.К. Згідно до відповіді Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 25 березня 2022 року № 304/01-21 приватний нотаріус Татарець Т.К. померла (а.с. 72). 4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. У листопаді\~2021\~року позивач\~ [PERSON] звернувся\~до Заводського\~районного суду\~міста Дніпродзержинська\~Дніпропетровської області\~із позовом\~до Територіальної\~громади міста\~Кам`янське\~в особі\~Кам`янської міської\~ради,\~третя особа:\~Друга Кам`янська\~державна нотаріальна\~контора «про\~визнання фактів,\~що мають\~юридичне значення,\~про визнання\~права власності\~на квартиру\~в порядку\~спадкування за\~законом». Згідно до змісту позовних вимог просить: -встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, тобто до дня її смерті, що настала [INFO] ; -встановити той факт, що померла [INFO] [PERSON] є матір`ю [PERSON] та рідною бабусею [PERSON] ; -визнати за [PERSON] в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті бабусі\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2021 року цивільну справу №\~208/9307/21 передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 41). Ухвалою від 10 листопада 2021 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 42). Одночасно з позовною заявою до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області адвокатом Фесюком Ю.О., який діє в інтересах позивача, [PERSON] подано матеріали клопотання про витребування доказів в порядку статті 81 ЦПК України (а.с. 44-45), в якому позивач просить: -витребувати від приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Таїсії Костянтинівни, що знаходиться за адресою: 51922, місто Кам`янське, вулиця Михайла Грушевського, будинок № 23 належним чином завірену копію спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 10 листопада 2021 року заяву «про витребування доказів» задоволено повністю (а.с. 46-47). 07 грудня 2021 року через канцелярію суду представником відповідача Кам`янської міської ради Богатої М.М., яка діє на підставі довіреності від 08 липня 2021 року № 01/1-06/1/670вих. (а.с. 55) подано клопотання згідно до змісту якого просить проводити розгляд справи № 208/9307/21 без участі представника Кам`янської міської ради; прийняти рішення згідно з нормами чинного законодавства (а.с. 54). 13 грудня 2021 року адвокатом Фесюком Ю.О., який діє в інтересах позивача, [PERSON] подано матеріали клопотання про витребування доказів в порядку статті 81 ЦПК України (а.с. 57-58), в якому позивач просить: -витребувати від Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, що знаходиться за адресою: 49102, місто Дніпро, вулиця Данила Галицького, будинок № 14 належним чином завірену копію спадкової справи, що заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року заяву «про витребування доказів» задоволено повністю (а.с. 59-60). 07 квітня 2022 року на виконання ухвали суду від 13 грудня 2022 року від Державного нотаріуса Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області надійшла відповідь згідно до змісту якої зазначено, що надати копію спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , не має можливості, оскільки згідно до витягу зі Спадкового реєстру спадкова справа за № 22/2015 від 05 вересня 2015 року була заведена приватним нотаріусом Дніпродзержинського (Кам`янського) МНО Татарець Т.К., яка померла. Архів нотаріальних документі приватного нотаріуса Кам`янського міського нотаріального округу Татарець Таїсії Костянтинівни, належним чином не сформований, що сповільнює роботу архіву, а саме формування акту прийому-передачі нотаріальних документів (справ), які вчиняла приватний нотаріус Татарець Т.К. (а.с. 72). 21 квітня 2022 року через канцелярію суду адвокатом Фесюком Ю.О. подано заяву згідно до змісту якої просить закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті, дане питання вирішити без участі позивача та його представника (а.с. 73). 11 травня 2022 року адвокатом Фесюком Ю.О. подано клопотання про виклик свідків. Ухвалою суду від 20 червня 2022 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. 11 жовтня 2022 року адвокатом Фесюком Ю.О. подано заяву про долучення доказів, а саме додаткових пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судове засідання призначене на 11 жовтня 2022 року сторони по справі не прибули, надали відповідні заяви про розгляд справи без їх участі. Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. ст.\~12,\~13 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 223\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України визначені наслідки неявки учасника справі у судове засідання. Зокрема, згідно з частиною 3\~статті 223 Цивільного процесуального кодексу України\~якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності сторін. Судом враховано, що в силу вимог частини 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі. Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. 5. Фактичні обставини та висновки суду. Як вбачається з матеріалів справи, спадкове майно, а саме: квартира [ADDRESS] , набута у право приватної власності [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 06 травня 1996 року, посвідченого Відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво про право власності на житло зареєстровано у реєстрі книг за № 21368 (а.с. 11). Також, згідно до довідки ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» від 15 жовтня 2021 року вих.№ 2429 підтверджено, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності від 06 травня 1995 року народження, виданого Відділом обліку та розподілу житлової площі міськвиконкому згідно з розпорядженням № 084 від 06 травня 1995 року (а.с. 10) та копією технічного паспорту (а.с. 12-13). [INFO] [PERSON] померла у віці 71 року, про що в Книзі реєстрації смертей 25 липня 2005 року зроблено відповідний актовий запис № 846, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 14). Як встановлено в ході судового розгляду, на час смерті [PERSON] у склад спадщини відкритої на час її смерті, увійшло право власності померлої на зазначену квартиру. На час смерті [PERSON] , були наявні спадкоємці: - син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 18), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 125, 133, 135 СК України (а.с. 19); свідоцтвом про встановлення батьківства від 06 вересня 1977 року (а.с. 20); - онук [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с. 17). Як встановлено в ході судового розгляду, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] і по 09 вересня 2015 року, тобто до звернення [PERSON] до приватного нотаріуса Татарець Т.К. з заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі, спадкова справа не заводилася. Згідно до роз`яснень наданих приватним нотаріусом Татарець Т.К. за № 193/02-14 від 02 жовтня 2015 року, [PERSON] був обізнаний що його заява була зареєстрована в спадковому реєстрі № витягу 41409851 від 05.09.2015 року, та проведена перевірка наявності відкриття спадкової справи, яка відсутня згідно до інформаційної довідки № довідки 41409760 від 05.09.2015 року та заповітів, який відсутній, згідно інформаційної довідки № 41409767 від 05.09.2015 року, до звернення [PERSON] від 05 вересня 2015 року. Також нотаріус Татарець Т.К. встановила що інші спадкоємці із заявами до нотаріуса не зверталися щодо спадкування після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Таким чином, із заявленого кола осіб як спадкоємців після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , є її син - [PERSON] , [INFO] , є спадкоємиць першої черги згідно до ст. 1261 ЦК України. В той час, як онук [PERSON] , [INFO] , у разі проживання із спадкодавцем протягом п`яти років на час смерті, не може бути віднесений до четвертої черги спадкування, згідно до 1264 ЦК України, як ним заявлено, так як зазначена норма права може бути застосована у разі якщо такий строк мав місце з час набуття ЦК України чинності і до часу смерті спадкодавця. Згідно до п. 4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦПК України - Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, судом враховується, що ЦК України і зазначена норма ст.1264 ЦК України, набули чинності лише 01 січня 2004 року, а тому в період з 01 січня 2004 року і по час смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , не може складати передбачений ст. 1264 ЦК України строку - п`ять років до часу відкриття спадщини. Тому, позивач, як онук [PERSON] , [INFO] , може бути віднесений лише до п`ятої черги спадкування. Також матеріали справи не містять відомостей щодо кола осіб які були зареєстровані та проживали на час смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , разом із нею за адресою квартирі [ADDRESS] . А тому не є можливим встановити, чи проживав син спадкодавця [PERSON] , [INFO] , разом із своєю матір`ю на час її смерті, та чи прийняв він фактично в порядку спадкування за законом в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відкриту спадщини після смерті своєї матері. Також, як встановлено батько позивача - [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть. В той же час, з боку сторони позивача не подано доказів чи відкривалася спадщина після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , на надано доказу щодо кола осіб які є спадкоємцями після померлого (дружина, батьки, діти, тощо). Відповідно до ст.1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За правилом ст.1218 ЦК, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. А тому для вирішення питання щодо наявності права у позивача на спадкування, необхідним встановити факт прийняття спадщини від спадкодавця, та наявність прав ті підстав для заявленого спадкування, в передбаченому ЦК України порядку. Враховуючи що зазначених доказів, які б були достатніми, допустимими та належними, в розумінні ст.ст. 76-80 ЦПК України, з боку позивача не надано, а тому в частині позовних вимог про визнання за [PERSON] в порядку\~спадкування за\~законом після\~смерті бабусі\~ [PERSON] ,\~померлої [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 43,1 кв.м., житловою площею 28,5 кв.м., не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про: - встановлення факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, тобто до дня її смерті, що настала [INFO] , - встановлення факту родинних зв`язків, що померла [INFO] [PERSON] є матір`ю [PERSON] та рідною бабусею [PERSON] ; то зазначені обставини позивачем обґрунтовуються наступними доказами, а саме: -актом № 380 від 20 жовтня 2021 року складеного КП КМР «Добробут» (а.с. 22), згідно до якого зазначено що у квартирі [ADDRESS] дійсно мешкав [PERSON] , [INFO] , без реєстрації з [INFO] разом з бабусею [PERSON] , [INFO] , до дня її смерті [INFO] , та мешкає по теперішній час, про що свідчать та підписуються сусіди [PERSON] та [PERSON] . -копією акту № 316 від 08 жовтня 2015 року (а.с. 23); -письмовими поясненнями свідка [PERSON] , відібраними адвокатом Фесюк Ю.О., згідно до яких свідком повідомлено про те, що вона,\~ [PERSON] \~проживає за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~з дня\~свого народження,\~тобто з\~1961\~року по\~теперішній час. Достатньо добре знає\~мешканця квартири\~ [ADDRESS] \~даного будинку\~-\~ [PERSON] ,\~який з\~моменту свого\~народження постійно\~проживав в\~цій квартирі\~разом зі\~своєю рідною\~бабусею [PERSON] ,\~якій ця\~квартира належала\~на праві\~власності,\~оскільки вона\~її приватизувала\~ще в\~дев`яностих роках. Свідок навіть\~пам`ятає,\~як [PERSON] \~няньчився з\~її сином\~ [PERSON] ,\~після його\~народження в\~1989\~році.\~ [PERSON] є\~матір`ю батька\~ [PERSON] \~ [PERSON] .\~ [INFO] бабуся\~померла,\~а [PERSON] \~після її\~смерті продовжив\~проживати в\~цій квартирі.\~ Батьки\~ [PERSON] \~ батько\~ [PERSON] та\~мати [PERSON] ,\~які на\~теперішній час\~померли,\~після народження\~ [PERSON] також\~деякий нетривалий\~час проживали\~в квартирі\~ [ADDRESS] ,\~але це\~продовжувалося не\~довго,\~оскільки на\~початку 90-х\~років батьки\~ [PERSON] отримали\~квартиру на\~лівому березі\~м.\~Кам`янське,\~на той\~час Дніпродзержинська,\~та перебралися\~до неї,\~а [PERSON] \~залишили проживати\~разом з\~бабусею.\~Бабуся [PERSON] \~фактично займалася\~його вихованням,\~оскільки його\~батьки залишили\~сина у\~неї,\~а самі\~проживали окремо. [PERSON] навіть до 2003 року навчався в гімназії №11, яка розташована неподалік від їхнього будинку, у зв`язку з чим квартира бабусі була і є його єдиним постійним місцем проживання з дня його народження. Також бабусю [PERSON] звали саме [PERSON] , це було відомо усім мешканцям будинку, і під час особистого спілкування вона ніколи не називалася іншим ім`ям, а свідок завжди до неї зверталася: [PERSON] . Окремо зазначає, що дані показання не спотворюють того, що відбувалося в дійсності і всі зазначені обставини є правдивими; -письмовими поясненнями\~свідка [PERSON] ,\~відібраними адвокатом\~Фесюк Ю.О.,\~згідно до\~яких зазначено\~ що\~свідок проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~з дня\~свого народження,\~тобто з\~1989\~року по\~теперішній час. Йому добре\~знайомий мешканець\~квартири [ADDRESS] \~даного будинку\~-\~ [PERSON] ,\~який також з дня свого народження постійно проживав в цій квартирі разом зі своєю рідною бабусею [PERSON] , яка є матір`ю батька [PERSON] [PERSON] , та якій ця квартира належала на праві власності, оскільки вона її приватизувала ще в дев`яностих роках, незадовго після того, як приватизація була дозволена відповідним законом. В літку 2005 року бабуся померла, а [PERSON] після її смерті продовжив проживати в цій квартирі. Мені також відомо, що батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , які на теперішній час померли, після народження [PERSON] також проживали в квартирі [ADDRESS] , але проживали вони там не довго, оскільки на початку 90-х років отримали квартиру на лівому березі м. Кам`янське, на той час Дніпродзержинська, та перебралися до неї, а [PERSON] залишили проживати разом з бабусею. Вихованням [PERSON] фактично займалася бабуся, а не його батьки, він навіть до 2003 року навчався в гімназії № 11, яка розташована неподалік від їхнього будинку, у зв`язку з чим квартира бабусі була і є його єдиним постійним місцем проживання з дня його народження. Також зазначає, що бабусю [PERSON] звали саме [PERSON] , оскільки усім мешканцям будинку це було загальновідомо, і під час його з нею особистого спілкування вона ніколи не називалася іншим ім`ям. Окремо зазначає, що дані покази не спотворюють того, що відбувалося в дійсності і всі зазначені обставини є правдивими. На підставі\~зазначених доказів,\~суд вважає\~що заявлені\~вимоги в\~цій частині\~знайшли своє\~підтвердження в\~ході судового\~розгляду,\~та підтверджені\~ належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Виходячи з вище наведеного, суд приходить до висновку що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Згідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ;\~2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачами вимога про відшкодування судових витрат не заявлялася, вони покладаються на позивача. На підставі ст. ст. 15, 16, 316, 328, 1217, 1221, 1264, 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial