Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 15 травня 2015 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві. В шлюбі було народжено дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER] . Відповідно до рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15.05.2019, справа № 759/19923/18, шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано. Під час розгляду справи про розірвання шлюбу жодних питань щодо поділу майна, набутого ними з відповідачем спільно протягом перебування у шлюбі, не вирішувалось. Зважаючи на те, що між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо поділу майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, Позивач вирішив звернутися до суду щодо вирішення зазначеного спору. Протягом шлюбу позивачем та відповідачем за спільні кошти подружжя було придбане наступне майно: - квартира, загальною площею - 43.4 кв.м, житлова площа - 21,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , загальною вартістю - 176 000 (сто сімдесят шість тисяч гривень 00 копійок). Даний факт підтверджується договором купівлі - продажу майнових прав № П23/90 від 28.08.2015 року, який укладено між Позивачем та ТОВ «Доброград інвест». Зважаючи на викладене позивачка просила суд визнати за позивачем (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) право власності на 1/2 квартири, загальною площею - 43.4 кв.м, житлова площа - 21.9 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1177592732224. Визнати за відповідачем (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) право власності на 1/2 квартири, загальною площею - 43.4 кв.м, житлова площа - 21.9 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 1177592732224. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про слухання справи у її відсутності, в якій просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання, не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 травня 2015 року між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] , відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві. В шлюбі було народжено дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, серія [NUMBER] . Відповідно до рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15.05.2019, справа № 759/19923/18, шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано. Протягом шлюбу позивачем та відповідачем за спільні кошти подружжя була придбана квартира, загальною площею - 43.4 кв.м, житлова площа - 21,9 кв.м. за адресою: [ADDRESS] , загальною вартістю - 176 000 (сто сімдесят шість тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується договором купівлі - продажу майнових прав № П23/90 від 28.08.2015 року, який укладено між Позивачем та ТОВ «Доброград інвест». Відповідно до вимог ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2\~ст. 372 ЦК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Статтею 60 СК України\~встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1\~ст. 61 СК України\~встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Статтею 163 СК України\~встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною 1\~ст. 69 СК України\~встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2\~ст. 70 СК України\~встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України\~встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених\~Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Зі змісту п. п. 23, 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Таким чином, враховуючи, що спірна квартира набута сторонами за час шлюбу, то така є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд доходить висновку про її поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 частині кожному квартири [ADDRESS] . На підставі ст. 141 ЦПК України суд зобов`язує [PERSON] сплатити на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 1 760,00 грн. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved