Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалася на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2006 року. У зв`язку з тим, що подружнє життя не склалося, Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 15.06.2020 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. Батько добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка зазначає про те, що у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, у зв`язку з чим позивачка просить стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 10 000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, оскільки вона самостійно не має можливості надати дитині необхідне і достатнє утримання. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти часткового задоволення позову в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач надав суду відзив на позов (а.с.54-58), відповідно з яким позовні вимоги визнав частково, зазначивши, що 02.04.2020 року він подарував Ѕ частину належної йому квартири [ADDRESS] , своєму синові - [PERSON] , [INFO] . Відповідач зазначає про те, що він подарував належну йому частину майна неповнолітній дитини, а позивачка зобов`язалася не звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів. Крім того, по можливості відповідач надає матеріальну допомого своєму синові, однак у зв`язку з погіршенням його майнового стану, він може надавати допомогу на утримання сина в розмірі 1 006,50 грн. Крім того посилався на те, що на теперішній час він створив нову сім`ю та на його утриманні знаходиться ще його дружина та її дитина від попереднього шлюбу, яких він забезпечує. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.10.2006 року. У зв`язку з тим, що подружнє життя не склалося, Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 15.06.2020 року шлюб між ними було розірвано (а.с.11-12). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.10). Неповнолітній [PERSON] , [INFO] має алергені захворювання у зв`язку з чим потребує лікування. Крім того, дитина відвідує с курси англійської мови та спортивні тренування, що також потребує певних матеріальних витрат (а.с.167-170). Відповідно до нотаріально посвідченого договору між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дитини від 14.04.2020 року, [PERSON] та [PERSON] домовилися про те, що місцем проживанням неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є місце проживання його матері за адресою: [ADDRESS] . У разі зміни місця проживання, позивачка зобовязана попередити про це відповідача. Крім того, сторони визначилися з навчальним закладом, який відвідує дитина, порядком зустрічей батька з дитиною та інше (а.с.13-16). Відповідно до договору про поділ майна подружжя від 25.03.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С., реєстровий №926, [PERSON] та [PERSON] сторони домовилися щодо розподілу спільно набутого ними під час перебування у шлюбі майна (а.с.17-20). Відповідно до договору дарування від 02.04.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С., реєстровий №983, відповідач [PERSON] безоплатно передав у власність, а його син - [PERSON] прийняв у власність Ѕ частину належної йому квартири [ADDRESS] (а.с.61-62). Крім того, з наданих відповідачем копій квитанцій вбачається про те, що [PERSON] сплачував позивачці аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.63-66). Відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем (а.с.126-127). З наданої відповідачем довідки з Українського бюро кредитних історій, станом на 01.10.2021 року, вбачається про те, що у відповідача існують боргові зобов`язання перед фінансовими установами (а.с.69-87). 24 серпня 2021 року відповідач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.105). У [PERSON] є непорвнолітня дитина від попереднього шлюбу - [PERSON] , [INFO] , батьком якоє є [PERSON] (а.с.106). Відповідно до довідки ОК «Жемчужина на Фонтане» від 23.11.2021 року, відповідач [PERSON] проживає разом з дружиною [PERSON] та неповнолітньою [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.104). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України визначено, що при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд критично ставиться до заперечень відповідача, щодо врахування при визначенні аліментів того, що на його утриманні знаходиться його дружина - [PERSON] та її неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] , оскільки дружина є працездатною особою, а батьком дитини є не відповідач, а [PERSON] , який зобов`язаний утримувати свою неповнолітню доньку. Крім того, суд не приймає до уваги, посилання відповідача на те, що в рахунок сплати аліментів він 02.04.2020 року подарував Ѕ частину належної йому квартири [ADDRESS] , своєму синові - [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається про те, що відповідно до договору дарування від 02.04.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Писаренком Є.С., реєстровий №983, відповідач [PERSON] безоплатно передав у власність, а його син - [PERSON] прийняв у власність Ѕ частину належної йому квартири [ADDRESS] (а.с.61-62), жодних доказів на підтвердження того, що вказаний договір укладений в рахунок сплати аліментів, відповідачем не надано. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивачки підлягають задоволенню частково. Визначаючи розмір аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», щодо встановлення прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.07.2021 року у розмірі 2 510 гривень, з 01.12.2021 року у розмірі 2 618 гривень, з 01.01.2022 року у розмірі 2 481 гривень, з 01.07.2022 року у розмірі 2 600 гривень. З урахуванням обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоров`я батька та матері дитини, матеріального становища платника, та враховуючи те, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України) суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання дитини, який підлягає стягненню з відповідача має становити 2 510 грн., тобто прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, який діяв на момент подачі позову та який при виконанні рішення суду має підвищуватись та корегуватися органами державної виконавчої служби у зв`язку із підвищенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Можливість відповідача сплачувати аліменти у визначеній позивачкою сумі (10 000 грн.) належними доказами не підтверджено. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, допускає негайне його виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн

Outcome: partial