Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 04 серпня 1989 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що стосунки між подружжям почали погіршуватись через відсутність порозуміння, довіри, різні інтереси, розходження поглядів на сімейні відносини, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства призводило до виникнення конфліктів. Сімейно-шлюбні відносини не підтримують. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] , 04 серпня 1989 року вступили в зареєстрований шлюб. (а. с. 4) Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як зазначає позивач, що підставою для розірвання шлюбу є те, що у сторін різні характери, відсутність між ними взаєморозуміння і довіри. Фактичні шлюбні відносини припинені та збереження сім`ї неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України) Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. А згідно з вимогами ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіру та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, примирення між сторонами неможливе, а тому зберегти сім`ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 992 гривень 40 копійок. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved