Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.07.2018 з нього стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 2500,00 грн. щомісяця, починаючи з 01.10.2015 та до закінчення ним навчання. 10.09.2018 на підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист, який за заявою стягувача передано для примусового виконання до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та відкрито виконавче провадження № 59006315. Зазначає, що заборгованість зі сплати аліментів на даний час становить 107500,00 грн., яка виникла внаслідок обставин, які мають істотне значення, в тому числі обставин, які значно погіршили його матеріальне становище. Крім цього, він розраховував, що виконавчою службою буде стягнуто в його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 395736,26 грн., однак цього не сталося. 27.07.2022 відповідач [PERSON] подав до виконавчої служби заяву про повернення йому виконавчого листа та припинення стягнення аліментів. Проте заборгованість в сумі 107500,00 грн. так і продовжує існувати. Вказує, що на даний час він перебуває в скрутному матеріальному становищі, єдиним джерелом його доходу є пенсія, розмір якої становить 2837,34 грн. на місяць, крім того він є внутрішньо переміщеною особою. Посилаючись на викладене, просить суд звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 107500,00 грн. у виконавчому провадженні № 59006315. Ухвалою судді від 14.09.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі та відстрочено позивачу [PERSON] сплату судового збору до ухвалення в справі судового рішення. До початку розгляду справи, представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшло клопотання про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріли справи та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Відповідно до ст.\~198\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що можуть надавати матеріальну допомогу (ст. 199 СК України). Як випливає з виконавчого листа виданого 10.09.2018 Луцьким міськрайонний судом Волинської області, ухвалено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] , який продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2015, на період навчання, до досягнення ним 23 років. Зазначений виконавчий лист, в подальшому було пред`явлено Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Із матеріалів справи вбачається, що у позивача наявна заборгованість по сплаті аліментів з 01.10.2015 в сумі 107500,00 року (а.с. 11). Згідно з ч. 2\~ст. 197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. У відповідності до ч. 4\~ст. 273 ЦПК України\~якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Судом встановлено, що [PERSON] є особою пенсійного віку та перебуває на обліку в Луцькому об`єднаному управління ПФУ в Волинській області, де отримує пенсію за віком,загальний розмір якої з лютого 2022 року по липень 2022 року становить 9530,44 грн. 08.08.2022 виконавчий лист про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] , який продовжує навчання, аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2015, на період навчання, до досягнення ним 23 років, повернуто стягувачу згідно п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа). З матеріалів справи випливає, що [PERSON] за період з 1 кварталу 2022 року по 2 квартал 2022 року не отримував доходів. Відповідно до довідки № 1316-7000917904 від 18.04.2022 він взятий на облік як внутрішньо переміщена особа. Таким чином, судом встановлено, що матеріальне становище платника аліментів є скрутним, що має істотне значення для погашення ним заборгованості. Отримувач аліментів не заперечує щодо звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, оскільки така виникла у зв`язку обставини, що мають істотне значення для її погашення. Крім цього, сам виконавчий лист було повернуто саме за заявою стягувача. Враховуючи наведене, суд вважає, що достатнім для захисту прав позивача буде звільнення його від обов`язку сплати заборгованості за аліментами, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову. Як було встановлено судом, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.09.2022 [PERSON] відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Частиною першою\~статті 142 ЦПК України\~визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, з нього слід стягнути судовий збір в сумі 496,20 грн. на користь держави, що становить 50 відсотків судового збору.

Outcome: approved