Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.05.2019 року на перехресті вул.Київський шлях - вул.Робітнича в м.Бориспіль відповідач, керуючи автомобілем «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , здійснив ДТП, у результаті якої застрахований позивачем автомобіль «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Відповідно до довідки НПУ про ДТП та постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2019 року, ДТП мала місце з вини відповідача. Як зазначає позивач, за умовами договору страхування № 350585407.18 від 21.12.2018 року на підставі рахунків ФОП [PERSON] № [NUMBER] від 15.05.2019 року, № АС-00003009 від 25.06.2019 року та СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна - Мерседес-Бенц» № 2119003908 від 02.10.2019 року відповідно до страхових актів № 1966451 від 27.05.2019 року, № 2003292 від 26.06.2019 року та № 2215416 від 20.11.2019 року потерпілій особі було сплачено страхове відшкодування в розмірі 310 918,23 грн. відповідно до платіжних доручень № 6757 від 03.06.2019 року, № 8744 від 09.07.2019 року та № 15604 від 28.11.2019 року. Позивач зазначає і про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8112871 СК «Омега» з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну в розмірі 100 000 грн. Отже, відповідач має сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 210 918,23 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 210 918,23 грн., а також сплачену суму судового збору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 27.07.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання, в якому просить розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи достовірно обізнаним про розгляд даної справи та належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача в заочному порядку, проти чого не заперечував представник позивача у своїй заяві. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних матеріалів. Дослідивши матеріали справи, дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, що 21.12.2018 року між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та [PERSON] було укладено договір страхування № 350585407.18, за умовами якого позивач здійснив страхування майнових інтересів страхувальника, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядження транспортним засобом «Мерседес», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] 14.05.2019 року о 14.30 год. в м.Бориспіль на перехресті вул.Київський шлях - вул.Робітнича [PERSON] , керуючи автомобілем «Тойота», д.н.з. [NUMBER] , при повороті ліворуч на вул.Робітничу не надав перевагу в русі автомобілю «Мерседес-Бенц», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в зустрічному напрямку по рівнозначній дорозі прямо та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п.16.3 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2019 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вказану вище подію визнано страховим випадком, в зв`язку з чим на підставі рахунків ФОП [PERSON] № [NUMBER] від 15.05.2019 року, № АС-00003009 від 25.06.2019 року та СП у формі ТОВ «Автомобільний Дім Україна - Мерседес-Бенц» № 2119003908 від 02.10.2019 року відповідно до страхових актів № 1966451 від 27.05.2019 року, № 2003292 від 26.06.2019 року та № 2215416 від 20.11.2019 року позивачем потерпілій особі було сплачено страхове відшкодування в розмірі 310 918,23 грн. відповідно до платіжних доручень № 6757 від 03.06.2019 року, № 8744 від 09.07.2019 року та № 15604 від 28.11.2019 року. Судом також встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8112871 СК «Омега» з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну в розмірі 100 000 грн. За змістом ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма міститься у положеннях ст. 27 закону України «Про страхування». Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підтвердження розміру завданої шкоди, позивачем надано копію вищевказаного рахунку щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля потерпілої особи. Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у АСК «Омега» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/008112871 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну - 100 000 грн., то до позивача на підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України перейшло право вимоги до винної особи - відповідача [PERSON] , а у останнього на підставі ст. 1194 ЦК України виник обов`язок виплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 14.05.2019 року, набрала законної сили і на підставі даного рішення позивачем потерпілій особі відшкодована матеріальна шкода у розмірі 310 918,23 грн., у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] на суму різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що становить 210 918,23 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved