Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 09.09.2022\~року заявниця\~ [PERSON] ,\~звернулась до\~суду з\~вищезазначеною заявою,\~в якій\~просить суд: встановити факт належності заявниці - [PERSON] [INFO] заповіту від 23 липня 2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 221, посвідченого секретарем виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради Саратського району Одеської області Іванько С.С., складеного [PERSON] , [INFO] на ім`я, [PERSON] [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] . Свою заяву заявниця, обґрунтовує зокрема тим, що її баба, [PERSON] , померла [INFO] . 23 липня 2018 року [PERSON] , [INFO] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради Іванько С.С., зареєстрованим в реєстри за № 221, згідно якого все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, де би воно не знаходилось і з чого б воно не складалося заповідала заявниці - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] [INFO] , на день смерті, постійно проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Плахтіївської сільської ради № 372 від 23 серпня 2022 року. Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, що складається з земельних ділянок: розміром 4,42 гектарів, що знаходиться на території Плахтіївської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області- державний акт на право власності ЯЕ № 678348, розміром 4,53 гектарів, що знаходиться на території Плахтіївської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області- кадастровий № 5124584900:001:0926, Заявниця зазначає, що вона фактично прийняла спадщину після померлої [PERSON] , проте оформити її належним чином не може. В визначений законом строк, відповідно до п.1 ст. 1270 ЦК України заявниця [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Андрєєвої Т.М., щодо подачі заяви про прийняття спадщини та надала документи. Так заявниця вказує, що їй в нотаріальній конторі їй було відмовлено в оформленні спадщини, з тих підстав, що у заповіті, який був посвідчений секретарем Плахтіївської сільської ради від 23 липня 2018 зареєстрованого в реєстрі за № 221, допущена помилка у даті народження спадкоємця [PERSON] , а саме написано 25.08.1988 року замість 26.08.1988 року. 23 серпня 2022 року вона звернулася з заявою до секретаря виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради Іванько С.С. з заявою про виправлення помилки допущенної при складанні заповіту, а саме помилка у даті народження спадкоємця [PERSON] , а саме написано 25.08.1988 року замість [INFO] . Згідно листа Секретаря виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради Іванько С.С № 371 від 23.08.2022 року внесення змін та виправлень до заповіту заборонено та рекомендовано звернутися до суду. За таких обставин заявниця була вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй заповіту від 23 липня 2018 року за реєстровим № 221 посвідчений секретарем виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради Іванько С.С. Встановлення цього юридичного факту необхідно заявниці для оформлення спадщини після померлого. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 13.09.2022 року було відкрито провадження по справі, та призначено судове засідання по справі на 19.10.2022 року. У судове засідання призначене на 19.10.2022 року сторони не з`явились. Заявниця [PERSON] , подала до канцелярії суду заяву, відповідно до якої просила суд, розглядати справу без її участі, на задоволені заявлених вимог наполягає. Представник заінтересованої особи - Плахтіївська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області, в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся. Відповідно до вимог ч. 2ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини встановлені судом. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Саратським відділом держаної реєстрації цивільного стану у Білгород-Дністровському районі в Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) 03 грудня 2021 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з земельних ділянок: - розміром 4,42 гектарів, що знаходиться на території Плахтіївської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області - державний акт на право власності ЯЕ № 678348; - розміром 4,53 гектарів, що знаходиться на території Плахтіївської сільської ради, Білгород-Дністровського району Одеської області - кадастровий № 5124584900:001:0926. 23 липня 2018 року [PERSON] , [INFO] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради Іванько С.С., зареєстрованим в реєстри за № 221, згідно якого все своє майно, яке на день смерті буде їй належати, де би воно не знаходилось і з чого б воно не складалося заповідала заявниці - [PERSON] , [INFO] ідентифікаційний номер [NUMBER] . В визначений законом строк, відповідно до п.1 ст. 1270 ЦК України [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Андрєєвої Т.М., щодо подачі заяви про прийняття спадщини та надала документи. Судом встановлено, що нотаріальній конторі заявниці було відмовлено в оформленні спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Андрєєвої Т.М. 48/02-14 від 20.04.2022 року, з тих підстав, що у заповіті, який був посвідчений секретарем Плахтіївської сільської ради від 23 липня 2018 зареєстрованого в реєстрі за № 221, допущена помилка у даті народження спадкоємця [PERSON] , а саме написано 25.08.1988 року замість [INFO] . Судом встановлено, що згідно листа Секретаря виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради Іванько С.С № 371 від 23.08.2022 року внесення змін та виправлень до заповіту складеного [PERSON] від 23.07.2018 року заборонено, та було рекомендовано заявниці звернутися до суду. В матеріалах справи наявна заява секретаря Плахтіївської сільської ради Іванько С.С., від 23.08.2022 року з якої секретар зазначила наступне: «23.07.2018 року був складений заповіт [PERSON] , зареєстрованого в реєстрі за № 221, в даному заповіті було допущено помилку, а саме число народження [PERSON] , було вказано як 25.08.2022 року замість вірного [INFO] ». Як вбачається з матеріалів справи, заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй - [PERSON] [INFO] заповіту від 23 липня 2018 року за реєстровим № 221 посвідчений секретарем виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради Іванько С.С, в зв`язку з тім, що у позасудовому порядку виправити помилку в заповіті неможливо, так як заповідач помер. Судом встановлено, що факт народження заявниці - [PERSON] , [INFO] підтверджується: - свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER] від 19 вересня 1988 року виданого Плахтіївською сільською радою; - свідоцтвом про шлюб [NUMBER] [PERSON] з [PERSON] , згідно якого заявниці змінила прізвище на « [PERSON] », виданого Плахтіївською сільською радою; - карткою фізичної особи платника податків, згідно якої, заявницею - [PERSON] одержано ідентифікаційний номер [NUMBER] . Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановленняфактів, що мають юридичне значення. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньопороджує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. На підставі вказаних доказів, судом встановлено, що існує невідповідність між відомостями щодо спадкоємця які зазначені в заповіті від 23 липня 2018 року складеного [PERSON] , [INFO] , посвідченого секретарем виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради Іванько С.С., зареєстрованим в реєстрі за № 221, а саме у вказаному заповіті було помилково зазначено дату народження спадкоємиці, як « [INFO] , замість вірного « [INFO] . Відповідно до пп. 5.1 п. 5 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5 при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту. Перевірити його реєстрацію у спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє у його прийомі. Так, за положеннями п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Висновки суду. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення документів про прийняття спадщини за заповітом, тому суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі. Згідно п.24 зазначеної постанови при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами (зацікавленими особами) є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved