Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

19.04.2021\~р.\~до\~Жовтневого\~районного суду\~м.\~Запоріжжя\~надійшла\~позовна заява\~Концерну\~«Міські\~теплові мережі»\~до\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] \~про\~солідарне стягнення\~заборгованості\~за\~комунальні послуги\~за\~період\~з 01.04.2016\~р.\~по\~28.02.2021\~р.\~в\~розмірі\~43\~047,66\~грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що приміщення за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстровані відповідачі, підключено до централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, особовий рахунок № [NUMBER] . За період з 01.04.2016 р. по 28.02.2021 р. року відповідачам надано послуги з централізованого опалення у приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , на загальну суму 46 399,53 грн., з якої сплачено 343,40 грн., сума субсидії складає 3\~008,47 грн., отже сума заборгованості складає 43 047,66 грн. У зв`язку з викладеним, просить суд стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Концерну Міські теплові мережі заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 43 047,66 грн. та судовий збір. Заочним рішенням суду від 23 липня 2021 року позов Концерну «Міські теплові мережі» задоволено; стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Концерну Міські теплові мережі заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.04.2016 р. по 28.02.2021 р. в сумі 43\~047,66 грн. (а.с. 53-56). Не погоджуючись\~з\~вказаним\~заочним рішення,\~відповідачі 17.09.2021 року звернулися до суду із заявою про перегляд заочного рішення (а.с. 63-66). \~Ухвалою суду від 17 вересня 2021 року заяву про перегляд заочного рішення прийнято до провадження та призначено до розгляду (а.с. 71). \~Ухвалою суду\~від 29\~вересня 2021\~року заяву\~про перегляд\~заочного рішення\~суду задоволено;\~заочне рішення\~по справі скасовано; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче\~судове засідання (а.с. 90-91). 13.10.2021 р. від відповідачів до суду надійшла заява про застосування строків позовної давності та відзив. В обґрунтування заперечень зазначено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться інша цивільна справа № 331/3868/21 за позовом Концерну МТМ до них про солідарне стягнення суми боргу за опалення та гаряче водопостачання за цією ж адресою за період з 01.03.2014 р. по 31.05.2021 р. Відповідач [PERSON] зареєстрована в спірній квартирі тільки з 21.06.2019 р., тому сума боргу з неї підлягає стягненню тільки з цієї дати. Окрім того відповідачі не погоджуються з нарахуваннями вартості послуг. А саме, позивач нараховує вартість за теплову енергію виходячи з площі квартири 56,74 кв.м., однак реальна площа складає 56,13 кв.м. Також вартість гарячого водопостачання нараховується на трьох користувачів, але позов пред`явлено тільки до двох. Також відповідачі просять суд застосувати строк позовної давності до вимог про солідарне стягнення боргу за період з 01.04.2016 року по 19.04.2018 р. (а.с. 100-113). 02.11.2021 р. від представника позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких він не погоджується із заявою про застосування строків позовної давності через часткову сплату заборгованості у грудні 2017 року, що свідчить про визнання боргу та відновлює строки позовної давності. Щодо розгляду в суді іншої справи про солідарне стягнення боргу з тих самих відповідачів та на тих же підставах відповідач пояснив, що за заявою користувача [PERSON] з 2008 року квартира за адресою: [ADDRESS] має два особових рахунки: - № [NUMBER] на площу 23,38 кв.м. - 0 зареєстрованих осіб; - № 26405126 на площу 33,36 кв.м. 3 зареєстровані особи. Справа № 331/3868/21 стосувалася особового рахунку № [NUMBER] , дана справа стосується особового рахунку № [NUMBER] . Щодо площі квартири, позивач зазначає, що відповідачі не звертались до позивача із заявами про зміну площі у квартирі, а тому нарахування проведено відповідно до даних, що є в наявності у позивача. Стягнення заборгованості з боржника [PERSON] за період до її реєстрації в спірній квартирі представник позивача вважає законним через те, що власник зобов`язаний утримувати своє майно та сплачувати комунальні послуги. Окрім того, згідно відомостей про реєстрацію осіб, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 25.03.2006 р. 21.05.2019 р. та з 21.06.2019 р. по теперішній час. На підставі викладеного, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 115-116). Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду (а.с. 124). Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , кожен в окремості, в судове засідання не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Говіна Л.В. в судовому засіданні проти позову заперечувала. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, доводи відповідачів, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного. Правовідносини з приводу постачання теплової енергії і гарячої води регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», Цивільного Кодексу України (далі ЦК), а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі Правила). Відповідно до\~ст.\~317\~ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно\~із ст. 322 ЦК\~України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 3 статті 9 Закону України\~"Про\~житлово-комунальні\~послуги" встановлено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.ст.7,8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", виконавець зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів, а споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 18 Правил «Надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, плата за послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення вноситься щомісячно. Згідно рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року „Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.09 року, виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн „МТМ в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну „МТМ (п. 1.2. Рішення). Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з витягом з реєстру територіальної громади міста Запоріжжя [PERSON] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Відповідно до листа Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг ЗМР [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно витягу з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 248947910 від 19.03.2021 р. квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] в розмірі 141/200 часток, [PERSON] в розмірі 59/200 часток (а.с. 7). Концерн «МТМ» надає послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Згідно розрахунку позивача за період з 01.04.2016 р. по 01.02.2021 року Концерн МТМ надав відповідачам житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , за особовим рахункам № [NUMBER] на площу 33,36 кв.м., на якій зареєстровано 3 особи на загальну суму 46 399,53 грн., оплата - 343,40 грн., субсидія 3\~008,47 грн., заборгованість складає 43 047,66 грн. (а.с. 4). Доводи представника відповідача про те, що позивачем проводиться нарахування за послугу централізованого опалення за невірною площею квартири, яка не відповідає технічній документацій, з урахуванням площі балкону, є необґрунтованими на підставі такого. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 331/3868/21 від 18.11.2021 року, яке набрало законної сили встановлено, що за адресою: [ADDRESS] на ім`я [PERSON] відкрито два особових рахунки, а саме: № [NUMBER] (цивільна справа №331/1972/21) та № [NUMBER] ( цивільна справа №331/3868/21). Відповідно до кожного особового рахунку розподілено опалювальну площу вказаної квартири. Так по особовому рахунку № [NUMBER] нарахування за послугу централізованого опалення здійснюється на опалювальну площу - 33,36 кв.м., по особовому рахунку № [NUMBER] - 23,38 кв.м. Таким чином, загальна площа квартири 56,74 кв.м. З правовстановлюючих документів, наданих позивачем, вбачається, що [PERSON] і [PERSON] придбали 19/50 часток квартири у спільну сумісну власність на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 02.04.1999 р. в порядку приватизації житла. Так, у спільну сумісну власність зазначених осіб перейшла кімната 4 площею 19,49 кв.м., кладовка 5 площею 0,50 кв.м., балкон площею 0,66 кв.м. Підсобні приміщення спільного користування коридор 1 площею 9,91 кв.м, кухня 6 площею 8,48 кв.м., туалет 7 площею 1,44 кв.м., ванна кімната 8 площею 3,26 кв.м., залишились в спільному користуванні. Крім того,\~ [PERSON] \~придбала ј\~частки квартири\~в особисту\~приватну власність,\~на підставі\~договору купівлі\~ продажу\~від 10.06.1999.\~Право власності\~зареєстровано 07.07.1999\~за №37503,\~що підтверджується\~реєстраційним посвідченням.\~За цим\~договором [PERSON] \~в особисте\~користування перейшла:\~кімната № [NUMBER] \~площею 13,66\~кв.м.,\~в загальне\~користування:\~коридор №1\~площею 9,91,\~кладова №5\~площею 0,5,\~кухня №6\~площею 8,48\~кв.м.,\~туалет №7\~площею 1,44,\~ванна №8\~площею 3,26. Загальна площа всіх приміщень квартири за правовстановлюючими документами станом на 1999 рік становила 57,4 кв.м., а без врахування балкону (0,66 кв.м.) опалювальна площа складала 56,74 кв.м., що повністю співпадає з опалювальною площею, яка обліковується у Концерну МТМ за двома особовими рахунками в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту, виданого 03.06.2019 р. ТОВ ЗМБТІ загальна площа квартири зменшилась і становить - 56,13 кв.м, в тому числі балкон (0,63 кв.м.). Матеріали справи не містять докази того, що відповідачі належним чином повідомили Концерн МТМ про зміну опалювальної площі. Таким чином, послуга з централізованого опалення оплачується виходячи з показників опалювальної площі квартири, без врахування площі балкону. Також рішення суду, яке набрало законної сили встановлено та не підлягає доказуванню, що за вказаною адресою зареєстровані три споживача: [PERSON] , 1960 р.н., [PERSON] , 1989 р.н., [PERSON] , 2008 р.н. Отже, через те, що третій користувач послуг - [PERSON] є неповнолітнім, МТМ вірно звернулося із позовною заявою до двох повнолітніх користувачів послуг. Заперечення відповідачів щодо неправильності нарахування за послуги через те, що відповідач [PERSON] деякий час не була зареєстрована у спірному приміщенні, суд не приймає до уваги на підставі такого. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Непроживання особи у квартирі, яка належить їй на праві власності, та факт\~відсутності її реєстрації в цій квартирі не звільняє особу від обов`язку нести\~витрати з оплати житлово-комунальних послуг (постанова Верховного Суду від 02 квітня 2020 року у справі\~№ 757/29813/17-ц (провадження № 61-2066св19)).\~ Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі\~оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому\~квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких\~послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі № 757/29813/17-ц). Як встановлено судом [PERSON] набула право власності на частину квартири 02.04.1999 р. Отже, вищенаведене свідчить про те, що позивачем правильно заявлено вимоги до відповідача [PERSON] , як до співвласника квартири. Щодо строків позовної давності слід зазначити таке Відповідач [PERSON] , [PERSON] заявили клопотання про застосування строків позовної давності за період з 01.04.2016 р. по 19.04.2018 р. При вирішенні питання щодо застосування строку позовної давності суд виходить з такого. Згідно зі\~ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оплата за послуги повинна вноситись щомісячно, за надані послуги за минулий місяць. Відповідно до ст. 256 ЦПК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з вимогами ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 2 ст. 267 ЦК\~України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 1 ст.\~264\~ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, а в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. Позивач звернувся до суду з позовом 19.04.2021 р. з вимогами про солідарне стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.04.2016 р. по 28.02.2021 р. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875- IV (яка була чинна до набрання чинності Законом №2189-VIII) плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Оплата періодичного платежу не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин боргу (постанова ВСУ від 22.03.2017 р. № 761/12553/15-ц, постанова Верховного Суду від 23.12.2020 № 127/23910/14-ц). Виходячи із цього суд не приймає до уваги заперечення представника позивача про переривання строку позовної давності на підставі такого. Згідно з п.п.18,20 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Як вбачається з розрахунку позивача відповідачами за період з квітня 2016 р. по квітень 2018 р. оплачено тільки одна сума у грудні 2017 р. 343,40 грн., що є меншою за суму нарахування за відповідний місяць, тому ця сума є сплатою поточного платежу. Однак, відповідно до пункту 5 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби СОVID-19» від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 року, Розділ «Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пункт 12. Відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Згідно із постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2» в Україні встановлено карантин з 12 березня 2020 року, який діє по теперішній час, а тому позовна давність на території України подовжується на строк дії карантину. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, починаючи з дня набрання чинності Закону України від 30.03.2020 №540-IX тобто саме з 02.04.2020 року діє положення про продовження строків позовної давності на період дії карантину. Строк позовної давності за вимогами про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за місячними платежами починаючи з березня 2017 р. спливає 21.04.2020 року, проте в силу п.12 Прикінцевих та перехідні положення Цивільного кодексу України позовна давність продовжується на строк дії карантину, тобто по теперішній час. Враховуючи вищевикладене, заява представника відповідача про застосування строку позовної давності до позовних вимог про солідарне стягнення заборгованості за період з квітня 2016 р. по 19.04.2018 р. підлягає частковому задоволенню. А саме: період з квітня 2016 р. по лютий 2017 року підлягає задоволенню, через прострочення строку позовної давності. Період з березня 2017 р. по квітень 2018 р. - не підлягає задоволенню, через призупинення строків позовної давності до скасування карантину. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт надання послуг відповідачу і наявності заборгованості, однак позов підлягає частковому задоволенню. Стягненню з відповідачів підлягає сума заборгованості за надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з березня 2017 р. по лютий 2021 року, в сумі 36\~803,58 грн., яка складається з 18\~342,31 грн. центральне опалення + 21\~813,14 грн. за мінусом оплати 343,40 грн. та субсидії - 3\~008,47 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial