Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] , [PERSON] , заінтересована особи, яка не заявляє самостійних вимог: Дунаєвецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Хмельницький) про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини та встановлення факту батьківства. Позов мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2006 року, який було розірвано 12 листопада 2019 року. Однак з 2014 року позивачка проживала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в його будинку [ADDRESS] . Від спільного проживання у них народився син - [PERSON] та у свідоцтві про народження син записаний як [PERSON] , так як позивачка перебувала в шлюбі з [PERSON] 10 грудня 2022 року помирає цивільний чоловік та біологічний батько малолітнього [PERSON] , [INFO] . На даний час виникла необхідність у встановленні фатку батьківства, малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Оскільки, позивачка з 2014 року зареєстрована і проживає в будинку свого померлого чоловіка [PERSON] , його мати відповідачка [PERSON] бажає щоб її онук - [PERSON] , був визнаний сином померлого [PERSON] носив фамілію " [PERSON] " і по-батькові " [PERSON] ". Крім того, позивачці необхідно встановлення факту батьківства для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини, зокрема для отримання пенсії по втраті годувальника, тому вона звернулася з відповідним позовом до суду. Ухвалою судді від 30 червня 2022 року відкрито провадження в справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 25 серпня 2022 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду. Позивачка та її представник адвокат Наталюк Н.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає повністю та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надіслав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає повністю та просить задовольнити. Представник заінтересованої особи - Дунаєвецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Хмельницький) в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника. Заслухавши позивачку, представника позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи представника позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Положеннями статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 10 жовтня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 55. 12 листопада 2019 року шлюб було розірвано на підставі рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області, в якому вказано, що сторони припинили спільне проживання в 2010 році. З 2014 року позивачка проживала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в його будинку [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №108/1 від 06 квітня 2022 року Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , батьками записані: батько - [PERSON] ; мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане Дунаєвецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис № 181. Статтею 122 СК України встановлено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документу закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ст.133 Сімейного кодексу України якщо дитина народилась у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (стаття 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір"ю дитини (статті 126, 127 СК). Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК),- шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК),- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Пунктами 2.13, 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства Юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не є біологічним батьком [PERSON] [INFO] і відповідно 17 лютого 2022 року написав заяву, в якій просив виключити з актового запису про народження [PERSON] [INFO] його батьківство тому, що він не є біологічним батьком [PERSON] та надає згоду на заміну його прізвища на [PERSON] та по батькові - [PERSON] , дана заява засвідчена приватним нотаріусом Подільського районного нотаріального округу Одеської області Смірновою Наталією Станіславівною і зареєстровано в реєстрі за №116. Щодо вимоги позивачки про встановлення факту батьківства слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Стаття 130 Сімейного кодексу України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу (матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття. Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження. Пленум Верховного Суду України абз. 3 п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до абз. 1 п. 15 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Відповідно до ст.53 КпШС України (яка діяла на момент виникнення правовідносин), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки Смотрицької селищної ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області № 108/1 від 06 квітня 2022 року [PERSON] , [INFO] на день смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , який помер помер [INFO] вона постійно проживала разом з ним за адресою [ADDRESS] , вели спільне господарство і похоронила його за власний рахунок. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 18 квітня 2022 року складеного старостою Балинського старостинського округу Смотрицької селищної ради в житловому будинку по [ADDRESS] , який належить [PERSON] , постійно проживали і були зареєстровані з 2014 року [PERSON] , [INFO] - син [PERSON] , його цивільна дружина - [PERSON] , [INFO] та їх син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживала однією сім`єю з [PERSON] , як чоловік та дружина, вели спільне господарство. Після народження сина [PERSON] визнавав сина за свого, доглядав його, піклувався, постійно допомагав матеріально. Те, що [PERSON] визнавав себе батьком дитини [PERSON] , народженого [PERSON] , також підтверджується наявними в матеріалах справи фотокартками. Крім того, у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] вказали, що являються сусідами заявниці [PERSON] , знають їх вже десять років, вони приїхали в село та купили хату, і їм достовірно відомо, що [PERSON] проживала однією сім`єю як дружина та чоловік з [PERSON] , від спільного проживання мають сина [PERSON] та [PERSON] є хресною мамою [PERSON] . Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Таким чином, суд приходить до висновку, що факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON] знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, встановлення якого має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для отримання пенсії по втраті годувальника. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 №52/5 при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження.

Outcome: approved