Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

30 серпня 2022 року представник ТОВ ФК «Кредит-капітал» звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 22000,00 грн та судового збору в сумі 2481,00 грн. Позов обґрунтовано наступним. 17.06.2021 року між ТОВ ФК «Кредит-капітал» та відповідачем було укладено кредитний договір №00-3650732, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядки та строки, визначені Договором. Позивач умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит на вказану суму, а відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. 25.10.2021 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -капітал» було укладено Договір факторингу №25102021, за яким ТОВ ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача. Відповідача [PERSON] про відступлення права вимоги ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було повідомлено належним чином (а.с. 44-45). Посилаючись на те, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки повернуті не були, станом на 15 серпня 2022 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 22000 грн., з яких : 10 000 грн. заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), 12000 грн. заборгованість за процентами, яку і просить позивач стягнути з відповідача на свою користь. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 07.09.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилася. В матеріалах справи міститься заява, з якої вбачається, що представник просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилається на те, що необхідні докази є в матеріалах справи, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, не повідомила суд про причини своєї неявки, відзив не подала. За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу заочно за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 17.06.2021 року між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] був укладений кредитний договір №00-3650732, відповідно до умов якого, Товариство надало відповідачу грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 10000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.1.2 договору, сума кредиту складає: 10000 грн. Пунктом 1.3 договору встановлено, що строк дії кредиту: 30 днів. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 17 липня 2021 року або в іншу дату, що визначається після здійснення автоматичного продовження строку дії кредиту у порядку, передбаченому пп.1.3.1.-1.3.3. цього договору 25.10.2021 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -капітал» було укладено Договір факторингу №25102021, за яким ТОВ ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача. Відповідача [PERSON] про відступлення права вимоги ТОВ ФК «Кредит-Капітал» було повідомлено належним чином (а.с. 44-45). Станом на 15.07.2022 року, заборгованість [PERSON] становить 22000 грн. 00 коп., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 10000 грн. 00 коп., заборгованість за відсотками 12000 грн. 00 коп. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора/ стягувача за кредитним договором №00-3650732 від 17.06.2021 року , позичальником згідно якого є [PERSON] . Тобто, з матеріалів справи вбачається, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Нормою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Статтею ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що одноразовий Ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст. 642 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір був укладений між ТОВ «Качай гроші» та [PERSON] у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч.1 ст.205, ст.6, 207, 627-628, ч.2 ст.639 ЦК України. При цьому, на виконання приписів ч.1 ст.638 ЦК України сторони у вказаному договорі досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, в зв`язку з чим він в силу положень ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Новим кредитором/ стягувачем за кредитним договором № 00-3650732 від 17.06.2021 року, позичальником згідно якого є [PERSON] , є ТОВ ФК «Кредит-Капітал» відповідно до договору факторінга №25102021 від 25 жовтня 2021 року. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як вбачається із розрахунку заборгованості наданого позивачем, відповідачем не здійснювалися платежі за кредитним договором та заборгованість відповідача за тілом кредиту становить 10000,00 грн., тому позовні вимоги позивача в цій частині є законними обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Позивачем, окрім тіла кредиту, заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 12000,00 грн., яка, на думку позивача, є сумою заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом строком за 30 днів. Частиною першої статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналізуючи вказані норми закону, суд зазначає, що протягом дії договірних відносин, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Згідно встановлених судом обставин справи, за умовами укладеного між сторонами кредитного договору, ТОВ «Качай гроші» надало відповідачу суму позики в розмірі 10000,00 грн. Згідно з п. 1.3 кредитного договору, строк кредиту - 30 днів. Відповідно до п.1.3.1. строк дії кредиту автоматично продовжується на кількість днів, зазначених в п.1.3. цього договору, у випадку, якщо по день повернення кредиту (включно) позичальник здійснив оплату заборгованості по договору на суму не менше суми процентів, що розраховані виходячи з кількості днів, що встановлені в п.1.3 Договору та передували Дню поверненню кредиту (включно). Відповідно до п.1.3.2. у випадку, якщо строк дії кредиту закінчився та не відбулася його чергова пролонгація, строк дії кредиту автоматично продовжується, на кількість днів, зазначених в п.1.3. цього Договору в дату здійснення позичальником оплати в повному обсязі заборгованості за процентами, що передбачені цим Договором та сплати неустойки в залежності від кількості днів прострочення сплати суми кредиту та відсотків за користування кредитом. Пунктом 1.3.3. передбачено, що загальна кількість пролонгацій, що передбачені пп 1 дії договору не може перевищувати 10 разів. Після кожної пролонгації строку дії кредиту, день повернення кредиту зазначається в особистому кабінеті. Новий графік платежів з урахуванням відповідної пролонгації розміщується Кредитодавцем в Особистому кабінеті за наявності письмової вимоги позивача. Відповідно до п.1.7. орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору складає 13000 грн. Як вбачається із розрахунку заборгованості, відповідачем взагалі не здійснювалися платежі згідно укладеного кредитного договору, отже строк дії кредиту продовжено не було. Таким чином, позикодавець, за договором факторінгу ТОВ ФК «Кредит-Капітал», відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування (30 днів), тобто за період з 17 червня 2021 року до 17 липня 2021 року. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,00 % в день. Отже судом встановлено, що розмір відсотків за користування кредитним коштами за період з 17 червня 2021 року до 17 липня 2021 року (термін дії договору) становить 3000,00 грн. та обраховувався судом наступним чином: 10000,00 грн.*1,00%=100,00 грн. (розмір відсотків за один день); 100,00 грн. * 30 (кількість днів за договором) = 3000,00 грн. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума відсотків за користування кредитними коштами за період з 17 червня 2021 року до 17 липня 2021 року в розмірі 3000,00 грн, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено судом, відповідно до положень договору про надання коштів у позику на умовах кредитного договору №00-3650732 від 17 червня 2021 року сторони погодили надання [PERSON] кредиту в сумі 10000 грн. на строк 30 днів до 17 липня 2021 року під 1,00 % від суми позики за кожен день користування позикою. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до усталеної судової практики після спливу строку кредитування внаслідок закінчення цього строку, визначеного у відповідному кредитному договорі, або внаслідок реалізації кредитодавцем свого права на дострокове стягнення всієї суми заборгованості за кредитом в порядку ст. 1050 ч. 2 ЦК України (шляхом направлення позичальнику відповідної вимоги або шляхом подання відповідного позову до суду) припиняється право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за користування кредитом, а також неустойку. В таких правовідносинах права та інтереси кредитодавця забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, та підлягає застосуванню до всього періоду прострочення виконання грошового зобов`язання від дати спливу строку кредитування. Зазначена вище правова позиція суду підтверджується правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року по справі №916/190/18, від 08 листопада 2019 року по справі №127/15672/16-ц, від 23 червня 2020 року по справі №536/1841/15-ц, від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц. Як вбачається зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору з додатком до нього, строк кредитування встановлено 30 днів, тобто до 17 липня 2021 року, і за спливом цього строку позичальник зобов`язався повернути кредит в загальному розмірі 13000,00 грн, з яких: 10 000 грн. - тіло кредиту, 3000,00 грн - проценти за користування кредитом. В той же час, позивачем нараховано заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 22000, 00 гривень, тобто поза межами тридцяти денного строку кредитування. Доводи позивача, які викладені в позовній заяві щодо пролонгації кредитного договору на підставі розділу І кредитного договору є не обгрунтованими, оскільки така пролонгація за означеними умовами договору мала здійснюватися шляхом погодження кредитодавцем пропозиції (оферти) позичальника про це, докази чого в матеріалах справи відсутні. Судом встановлено, що позивачем належних та допустимих доказів пролонгації кредитного договору на підставі розділу І Договору матеріали справи не містять, оскільки така пролонгація за означеними умовами договору мала здійснюватися шляхом погодження кредитодавцем пропозиції (оферти) позичальника про це. Таким чином, не підлягають стягненню проценти за користування кредитом, нарахованими поза межами строку кредитування, оскільки строк кредитування не було пролонговано. Згідно із ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2481,00 грн. та заявлено позовні вимоги про стягнення 22000,00 грн, які задоволені частково на суму 13000, 00 грн. Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційне до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1466 гривень 31 коп. (22000,00 грн : 13000,00 грн. = 1,692 грн.; 2481,00 грн. : 1,692 грн = 1466,31 грн). На підставі викладеного,

Outcome: partial