Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

26 серпня 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що 31.08.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області було зареєстровано шлюб (актовий запис № 69) між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу сторони мають спільних малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу подружнє життя між сторонами не склалося, оскільки основною причиною розпаду сім`ї були різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довір`я. Тому позивач [PERSON] прохав розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] , зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області за актовим записом № 69. Ухвалою суду від 02 вересня 2022 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.17-18). Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позов визнає та після розірвання шлюбу прохала залишити прізвище « [PERSON] ». Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 31 серпня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кобеляцького районного управління юстиції у Полтавській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що було зроблено актовий запис № 69 (а.с.8). Сторони мають спільних малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки та відновлювати їх позивач наміру не має. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме його інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідачу слід залишити прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved