Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, в якому просив: змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Уманського міськрайонного суду від 16 жовтня 2019 року; стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Іркліїв Чорнобаївського району Черкаської області, українки, громадянки України, на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 20000 грн щомісячно, до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позову посилався на те, що рішенням Уманського міськрайонного суду від 16.10.2019 визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON] з позивачем та стягуються аліменти на його утримання з відповідача. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.05.2014 та рішенням Уманського міськрайонного суду від 28.07.2015 шлюб між ними розірвано. Постійне місце проживання [PERSON] смт Маньківка, але на даний час вона проживає та працює за кордоном. Крім мінімального розміру аліментів, іншої допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина не бере, не цікавиться його здоров`ям, навіть тоді, коли приїздить в Україну. Кошти на утримання дитини повинні стягуватися в такій сумі, щоб їх вистачало для задоволення потреб дитини. Самостійно забезпечити достатній рівень потреб дитини він не має можливості. При визначенні розміру аліментів позивач не заперечував, щоб аліменти стягувалися у частці від доходу відповідача. На даний час йому стало відомо, що відповідач офіційно працевлаштована на роботі за кордоном, тобто змінився її матеріальний стан, що підтверджується довідкою з місця роботи, а заробітна плата відповідача складає 15000 дірхам. Відповідно до довідки АТ «Укрсиббанк» курс складає 100 AED = 715 грн 42 коп., а тому відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання сина не менше 20000 гривень. Зміна способу стягнення аліментів відповідає інтересам дитини, а тому він ставить питання про зміну стягнення аліментів з [PERSON] та просить стягувати аліменти у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримав, просив суд її задовольнити в повному обсязі. Пояснив, що оскільки у відповідача змінився матеріальний стан та вона проживає і працює за кордоном, тому може сплачувати суму аліментів у розмірі 20000 гривень. Довідку про доходи відповідача було нею надіслано у Службу справах дітей, тому вона є правдивою. На даний час він працевлаштований, але його доходів недостатньо для утримання дитини. Представник позивача [PERSON] адвокат Бурлака В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Зазначила, що зміна матеріального стану платника аліментів є підставою для звернення до суду з позовом. Також вказала, що позивач звертався у Відділ ДВС з метою врегулювання питання щодо стягнення з відповідача аліментів, оскільки з країною, де на даний час проживає [PERSON] , а саме Об`єднані Арабські Емірати, Україна не має договору про надання правової допомоги. Проте позивачу було рекомендовано звернутися до суду із позовом. Доказів на підтвердження зазначених обставин вони не можуть надати, оскільки звернення було усним. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена за адресою її підтвердженого місця проживання. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками являються: батьком [PERSON] , матір`ю [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25 червня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Відповідно до заочного рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16 жовтня 2019 року визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , та вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.06.2018, до повноліття дитини. [PERSON] зареєстрований та фактично проживає разом із своїм неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Неповнолітній [PERSON] перебуває на повному утриманні батька [PERSON] . Зазначене підтверджується довідкою № 01/08-21 ОСББ «Новоуманське-1». Частинами 2 та 3\~статті 51 Конституції України\~визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. У ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Отже, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст. 182 - 184, 192 СК України. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права дійшов Верховний Суд у постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 372/2393/17. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається з матеріалів справи, саме зміну (збільшення) розміру раніше стягнутих аліментів через зміну способу їх стягнення мав на увазі [PERSON] , пред`являючи позов. Підставами позову слугували обставини, які, на думку позивач, тягнуть через зміну способу стягнення аліментів із відповідача (з частки від доходу на тверду грошову суму) збільшення розміру аліментів. Тобто, право стягувача аліментів на пред`явлення вимоги про зміну способу стягнення аліментів і збільшення розміру аліментів унаслідок такої зміни не заперечується, як таке. Позивачем до позовної заяви додано: копію заяви [PERSON] від 10.11.2020, адресовану голові виконавчого комітету Уманської міської ради; копію посвідчення особи з перекладом на українську мову; копію посвідки на тимчасове проживання з перекладом на українську мову; копію довідки про заробітну плату [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази\~подаються в\~оригіналі або\~в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів\~вважаються засвідченими\~належним чином,\~якщо їх\~засвідчено в\~порядку,\~встановленому чинним\~законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 4, ч. 5 ст. 95 ЦПК України). Згідно з ч. 6 зазначеної вище статті, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Враховуючи викладене вище, суд при внесенні рішення не може взяти до уваги вищезазначені документи, оскільки вони подані позивачем у копіях і їх оригінали у нього відсутні. Крім того, позивачем не доведено, що станом на час подання позову до суду 16.11.2021, та станом на час винесення рішення 30.09.2022, матеріальний стан у відповідача знаходиться на рівні, зазначеному у довідці про доходи, чи змінений у сторону збільшення чи зменшення. Також позивачем у позовній заяві не зазначено про свій майновий стан та до позовної заяви не додано довідку про доходи, що позбавляє суд врахувати це при вирішенні справи. Такі докази також не надані суду під час судового засідання, як і не надано доказів того, чи змінився у сторін сімейний стан, чи мають вони на утриманні інших осіб, чи сплачує відповідач на даний час аліменти та якщо сплачує, то в якому розмірі і чи має вона заборгованість по аліментам. Усупереч вимогам статей 12, 81 ЦПК України позивачем не доведено обставин, передбачених статтею 192 СК України, а саме зміна майнового (покращення/погіршення) стану його та відповідача, погіршення їх чи дитини стану здоров`я після ухвалення судового рішення, яким присуджено сплату аліментів. Проте доведення саме вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення. Суд звертає увагу на те, що у позовній заяві не міститься жодного посилання на зазначені обставини, вказано лише, що відповідач на даний час проживає і працює за кордоном та має, на думку позивача, значний дохід, тому має можливість сплачувати аліменти на сина не менше 20000 гривень. Позов ґрунтується цілком на цьому твердженні, при цьому будь-якого доказу на підтвердження наявності обставин для зміни способу стягнення аліментів позивачем не надано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність підстав до задоволення позову та зміну способу стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed