Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

28.01.2022 року до суду надійшов зазначений позов. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.09.2007 р. між [PERSON] та ВАТ "Кредитпромбанк" було укладено кредитний договір № 37/20/07-СС. В забезпечення виконання кредитного договору між [PERSON] та ВАТ"Кредитпромбанк" було укладено іпотечний договір № 37/20/Ш20/07-СС від 07.09.2007р. 26.06.2013 р. між ВАТ "Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимог за вказаними договорами, як кредитного так і Іпотечного. Відповідно до договору №2260/К укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал", ПАТ "Дельта Банк" відступило, а ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" набуло прав вимоги за вказаними договорами, як кредитного так і Іпотечного. Враховуючи, що відповідач ухилився від виконання кредитного договору, ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" задовольнило свої кредиторські вимоги шляхом звернення на квартиру, зароеєструвавши право власності на квартиру на підставі ЗУ "Про іпотеку". Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.10.2021 р., кв. [ADDRESS] зареєстрована за ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал". Набувши право власності товариство звернулось до Центру надання адміністративних послуг Святошинської районної державної адміністрації у м. Києві та відділ уз питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації задля отримання витягу з реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осію у спірній квартирі. Отримавши витяг стало відомо, що вказаній квартирі зареєстровані відповідачі, серед яких є неповнолітні діти, зняти яких з реєстрації місця проживання у позасудовий порядок неможливо. Зазначені особи не є власниками та не можуть претендувати на право власності на вищезазначену квартиру, на даний час фактично не проживають за даною адресою та не виходять на телефонний зв`язок, їх фактичне місце проживання позивачу не відоме. Позивач зазначає, що ним, як власником квартири щомісячно здійснюються додаткові витрати на утримання квартири (оплата житлово-комунальних послуг) у зв`язку із реєстрацією у квартирі. Наявність реєстрації відповідачів є перешкодою у користуванні та розпорядженні майном, яке належить позивачу. На підставі викладеного позивач просить позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01.02.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а.с.66). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 15.02.2022 року відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження (а.с. 74). Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 20.07.2022 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 181). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 185). Відповідачі про час та місце судових засідань неодноразово повідомлялися належним чином, шляхом надсилання судової ухвали та повісток на адресу їх проживання та оголошенням на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явилися, про поважність причин відсутності не повідомили, відзиви на позовну заяву не надали, про належні повідомлення свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулося на адресу суду з відміткою « за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 91-118, 149, 52-178, 182). В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладень до суду не надходило. Відповідно до ст. ст. 174, 178 ЦПК України, відповідачі не скористались своїм правом та не направили до суду відзиви на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачами відзиву, та відсутністю заперечень позивачів щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідачів, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Враховуючи наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та ВАТ "Кредитпромбанк" було укладено кредитний договір № 37/20/07-СС (а.с. 23-26). В забезпечення виконання кредитного договору між [PERSON] та ВАТ "Кредитпромбанк" було укладено іпотечний договір № 37/20/Ш20/07-СС від 07.09.2007р. (а.с. 27-29) 26.06.2013 р. між ВАТ"Кредитпромбанк" та ПАТ "Дельта Банк" було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого відбулось відступлення прав вимог за вказаними договорами, як кредитного так і Іпотечного (а.с. 11-15). Відповідно до договору № 2260/К укладеного між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал", ПАТ "Дельта Банк" відступило а ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" набуло прав вимоги за вказаними договорами, як кредитного так і Іпотечного (а.с. 16-20). Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.10.2021 р., кв. [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за ТОВ "Факторингова компанія "Стандарт Кепітал" (а.с. 36). Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади м.Києва, у зазначеній квартирі зареєстровані відповідачі (а.с. 39, 144). Відповідно до статті 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Разом із тим, у частині 2 статті 8 Конвенції визначено підстави, за яких втручання держави у використання особою права на житло, захищеного даною статтею, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися «в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни», для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоров`я чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В частині 1 ст.316 ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно частини 1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А у відповідності до частини 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім цього, відповідно до частини 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В статті 391 ЦК України визначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України від 11.12.2003 р. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, як випливає із вказаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Як встановлено судом, відповідачі в квартирі не проживають, протилежного суду не надано. Відповідно до положень ст. 3, 15 ЦК України підставою для судового захисту цивільного права або інтересу є його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Отже, в силу вимог ст.ст. 2, 4, 12, 76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставини, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved