Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Зборівської міської\~ради ТГ\~Тернопільського району\~Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Млиновецькою сільською радою Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 17. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок\~з надвірними\~будівлями та\~спорудами,а саме: житловий будинок під літ. А-1, прибудова літ.а-1, сходи під літ а, сарай під літ. б, підвал під літ. пд., що в [ADDRESS] ; право на земельну ділянку для забудови садиби площею 0,06 га, що розташована в с. Тустоголови, Зборівського району, Тернопільської області, згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах №259 від 10 червня 1965 року, на ім`я [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що стверджується актовим записом про смерть №23 від 17 травня 1984 року. Після її смерті спадщину прийняла [PERSON] . [PERSON] , 03 травня 2001 року склала заповіт, що посвідчено секретарем Млиновецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 187, згідно якого заповіла усе своє майно позивачу, який спадщину прийняв. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщини відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. \~ \~ В силу вимог ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 р. кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. [PERSON] є спадкоємцем права за заповітом після померлої [PERSON] . Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном, у відповідності до ст. 549 ЦК України, так як доглядає за житловим будинком, земельною ділянкою та використовує його за призначенням. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняв спадщину, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved