Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

В квітні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь [PERSON] 245 000 гривень на відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання. В обґрунтування позову зазначає наступне. З 30 вересня 1996 року по 07 березня 2019 року позивач працював на різних посадах у різних структурних підрозділах в Приватному акціонерному товаристві «ДТЕК Павлоградвугілля». Зазначені вище обставини про роботу позивача та його звільнення підтверджуються його трудовою книжкою. За час роботи на підприємстві позивач отримав професійні захворювання, що підтверджується актом розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання від 03.03.2020, затвердженим Головним управлінням держпраці у Дніпропетровській області. Відповідно до довідки Медико-соціальної експертної комісії від 26.04.2021 серії 12ААА № 064584 позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 65% у зв`язку з професійним захворювання, зазначено про потребу лікування медикаментозного та санаторного, та встановлено третю групу інвалідності. Згідно з зазначеною довідкою МСЕК передбачено 10% втрати працездатності з виробничою травмою згідно акту Н-1, ці відсотки не є предметом даного позову. Даний позов позивач пред`являє з підстав втрати ним 55% працездатності. Відповідно до виписки № 536/192 позивач має скарги на стійкий біль та обмеження рухів у шийному і поперековому відділах хребта з іррадіацією ліві руку та ногу, порушену ходу, піль в плечових, ліктьових і колінних суглобах, обмеження рухів та хрускіт в них, заніміння кінцівок, переважно правих, зниження слуху, задишку при фізичному навантаженні, періодичний сухий кашель. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності в відносно молодому віці, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Отже, факт моральних страждань є очевидним і не потребує доказуванню іншими засобами доказування. Тому позивач вважає, що відповідач повинен відшкодувати нанесену йому моральну шкоду, завдану ушкодженням здоров`я в сумі 245 000,00 грн. Ухвалою суду від 06.04.2022 відкрито спрощене позовне провадження по вищевказаній справі з викликом сторін. 14.09.2022 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначає наступне. Вимоги позивача ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права. Відповідно до пункту 7 розділу І наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.04.2014 року № 248, яким затверджено Державні санітарні норми та правила «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» (надалі - Гігієнічна класифікація) професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності працівника та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих факторів виробничого середовища і трудового процесу. При цьому, шкідливий виробничий\~фактор визначається як фактор середовища або трудового процесу, вплив якого на працівника за певних умов (інтенсивність, тривалість дії тощо) може спричинити професійне або виробничо обумовлене захворювання, тимчасове або стійке зниження працездатності, підвищення частоти соматичних та інфекційних захворювань, призвести до порушення здоров`я як працівника, так і його нащадків. Оскільки позов не містить відомостей про обставини (та доказів на їх підтвердження) дії на позивача саме джерела підвищеної небезпеки, на думку Відповідача розгляд позовних вимог необхідно здійснювати

Outcome: partial