Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє представник адвокат Вань І.Р., звернулися до суду з позовом до Городенківської міської ради та просять: встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , як дочками та матір`ю; визнати за позивачами право власності по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог представник позивачів зазначила, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , яка згідно заповітного розпорядження від 08.10.2020 заповіла їм по Ѕ належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що находиться по [ADDRESS] . Після смерті матері позивачі звернулися до приватного нотаріуса Стефурак Н.Я. з приводу оформлення своїх спадкових прав, однак, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті їхньої матері [PERSON] у зв`язку з відсутністю доказів родинних відносин спадкодавця та спадкоємців. Невідповідність прізвища матері у документах зумовлена тим, що при видачі паспорта нового зразка спадкодавиці було записане прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Спадкодавець за життя цьому значення не надавала, її чоловіку також записали прізвище « [PERSON] ». У зв`язку із реєстрацією 12.09.1971 шлюбу із [PERSON] , 1943 року народження, [PERSON] було присвоєне прізвище « [PERSON] ». За час шлюбу у подружжя народилося троє дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтвах про народження дітей дані про батьків, зокрема, прізвище батьків і прізвище дітей зазначене « [PERSON] ». Представник позивачів зазначила, що відсутність належних доказів родинних відносин між спадкодавцем [PERSON] та позивачами є перешкодою у реалізації їх права на спадщину. Крім того, із копії погосподарської книги на домоволодіння вбачається, що спадкове господарство відноситься до суспільно-робітничої групи - колгоспна. Отже, до спадкової маси не входить будинок в цілому, бо станом на 15.04.1991 у цьому господарстві також проживали позивачі, їх померлі батьки та брат [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Всі вони мали частки у даному господарстві. Однак, державним нотаріусом цього не було враховано та видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] на ціле домоволодіння. Вважає, що для правильного вирішення даної справи слід встановити факт родинних відносин між позивачами та спадкодавцем, що є необхідним для оформлення їх спадкових прав; визначення спадкової маси (будинок в цілому чи його частка); визначення часток у дворі членів господарства, у випадку, якщо дане господарство відносилось до групи - колгоспний двір, як це випливає із копії погосподарської книги на домоволодіння. Ухвалою суду від 15.07.2022 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 15.09.2022 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 12.10.2022, однак розгляд справи було відкладено у зв`язку із неявкою представника позивачів на 17.10.2022. Учасники справи у судове засідання 17.10.2022 не з`явилися. Представник позивачів адвокат Вань І.Р. 17.10.2022 надіслала до суду заяву та просить справу розглянути за наявними письмовими документами. У даній заяві покликається на те, що позивачам перешкодою у оформленні спадкових прав за заповітом стала відсутність належного підтвердження факту родинних відносин між ними та спадкодавцею [PERSON] , як дочками та матір`ю. Крім цього, згідно виписки з погосподарської книги на домоволодіння, спадковий житловий будинок відносився до колгоспного двору і частку у ньому мали позивачі та їхній брат [PERSON] , який помер [INFO] . Позивачі, з метою недопущення порушення прав інших осіб, звертаючись до суду із позовною заявою, звернулися із клопотанням про витребування спадкових справ, заведених після смерті [INFO] спадкодавиці [PERSON] , [INFO] батька [PERSON] , 24.08.2018 брата [PERSON] , оскільки кожному із померлих належала 1/5 частка у майні колгоспного двору та по 1/5 частці за законом належало позивачам. Як випливає із спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [PERSON] отримала право на спадщину на житловий будинок в цілому та зареєструвала право у реєстрі прав на нерухоме майно, хоча до спадкової маси належала тільки 1/5 частина будинку. Свідоцтво на спадщину не скасоване, а порушення, які хоч і мали місце при оформленні спадщини державним нотаріусом після смерті батька позивачів [PERSON] , не впливають на обсяг прав, на які мають позивачі на даний час. На час смерті брата позивачів [PERSON] , який мав право на 1/5 частку у будинку колгоспного двору, разом з ним у будинку проживала його мати [PERSON] . Вона за законом вважається такою, що прийняла спадщину після нього, оскільки інших спадкоємців першої черги немає. Таким чином, спадкодавцю належала 1/5 частка як члену колгоспного двору, 1/5 частка після смерті [PERSON] та 1/5 частка після смерті [PERSON] . По 1/5 частці належало позивачам. Разом з тим, спадкодавець [PERSON] оформила право власності на увесь будинок, порушивши права позивачів, однак при цьому заповіла їм по 1/2 частці. Оскільки інших спадкоємців та осіб, які б претендували на частку у будинку немає, помилка нотаріуса при реєстрації спадкових прав після смерті [PERSON] в частині визначення частки будинку, що належить до спадкової маси на даний час не впливає на обсяг прав позивачів та не порушує права інших осіб. Позивачки вважають, що позовні вимоги про визнання права власності за ними по 1/2 частці у житловому будинку в порядку спадкування за заповітом підлягають до задоволення. Представник позивачів просить врахувати додаткові пояснення та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Городенківська міська рада 03.08.2022 на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами. Дії учасників справи не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України,\~відповідно до\~якої учасник\~справи має\~право заявити\~клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Упостанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. З копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24 лютого 2021 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 від 05 лютого 1972 р., її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . Після укладення шлюбу 04.10.1994 [PERSON] , [INFO] , присвоєно прізвище « [PERSON] », запис за № 13 від 04 жовтня 1994 року, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 04.10.1994 Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 жовтня 1977 р. Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, підтверджується, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, запис за № 31 від 15 жовтня 1977 р., її батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », актовий запис № 16 від 28 вересня 1996 р., що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.02.2021 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Батьки позивачів [PERSON] , 1943 року народження, та [PERSON] , 1938 року народження, перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.09.1971 р., запис за № 8 від 12.09.1971 р. в книзі записів актів громадянського стану про одруження, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 12.09.1971 Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.05.2012 виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, вбачається, що [INFO] у с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області помер [PERSON] , актовий запис за № 10 від 01.05.2012. За заповітом, посвідченим 30.03.2017 секретарем Олієво-Королівської сільської ради, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій під № 10, [PERSON] , свій житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що у [ADDRESS] заповіла в рівних долях своїм дітям: дочці [PERSON] , [INFO] , дочці [PERSON] , [INFO] , та сину [PERSON] , [INFO] ; свій державний акт на земельну ділянку серія ЯД № 828472 урочище «Сад» площею 0,0200 га та державний акт серія ЯД № 898123 урочище «Филів-1» площею 1,1470 га своєму сину [PERSON] , [INFO] ; свій державний акт на земельну ділянку серія ЯД № 898124 урочище «Филів-1» площею 1,1470 га своїй дочці [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 14 від 27.08.2018, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.08.2018 виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до ч.2, ч.3 ст.1254 ЦК України заповідач має\~право у\~будь-який\~час скласти\~новий заповіт.\~Заповіт,\~який було\~складено пізніше,\~скасовує попередній\~заповіт повністю\~або у\~тій частині,\~в якій\~він йому\~суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. За заповітом, посвідченим 08.10.2020 секретарем Олієво-Королівської сільської ради, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій під № 32, [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] , свій житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що в [ADDRESS] заповіла в рівних частках своїм дітям: дочці [PERSON] , [INFO] , та дочці [PERSON] , [INFO] ; свою земельну ділянку (державний акт серія ЯД № 828471 урочище «Сад» площею 0,0200 га та державний акт серія ЯД № 898123 урочище «Филів-1» площею 1,1470 га) своїй дочці [PERSON] , [INFO] ; свою земельну ділянку (державний акт серія ЯД № 898124 урочище «Филів-1» площею 1,1470 га) своїй дочці [PERSON] , [INFO] . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 66636097 (номер в реєстрі нотаріальних дій 32), що стверджується копією Інформаційної довідки № 63345616 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданою 28.01.2021 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. Даний заповіт скасував заповіт, складений [PERSON] 30.03.2017, інформація про який міститься у вищезгаданій Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 57 від 23 січня 2021 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 23 січня 2021 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1\~ст.\~1268\~ЦК України\~спадкоємець за\~заповітом чи\~за законом\~має право\~прийняти спадщину\~або не\~прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачі, як спадкоємці за заповітом після смерті матері [PERSON] , 28.01.2021 звернулися до приватного нотаріуса Коломийського РНО Стефурак Н.Я. із заявами про прийняття спадщини, а 21.01.2022 із заявами на видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно матері. Однак, постановою приватного нотаріуса Коломийського РНО Стефурак Н.Я. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.04.2022 позивачам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на спадкове майно матері [PERSON] у зв`язку з відсутністю доказів родинних відносин спадкоємців та спадкодавця. Постанова мотивована тим, що [PERSON] та [PERSON] спадкують за заповітом [PERSON] як дочки, однак у свідоцтвах про народження їх матір`ю значиться « [PERSON] », а померлою по спадковій справі № 14/2021 є « [PERSON] ». Предметом спору у даній справі є встановлення факту родинних відносин між позивачками та спадкодавицею як між дочками і матір`ю через розбіжності прізвища померлої матері у документах спадкоємців, зокрема свідоцтвах про народження та спадковій справі, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, а також визнання права власності на домоволодіння, що в [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з ст. 315, 319 ЦПК України факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. У рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника (пункт 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). Факти, що підлягають встановленню судом, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи матиме він правові наслідки. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Юридичні факти можуть бути встановлені для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, за умови, що вони не стосуються прав чи законних інтереси інших осіб. У випадку останнього між цими особами виникає спір про право. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Виписками з погосподарських книг Олієво-Королівської сільської ради № 2 за 1991-1995, 1996-2000 роки, виданими Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради 12.04.2022 за № 10-41, № 10-42, стверджується, що в господарстві в [ADDRESS] були зареєстровані: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , вибула [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Із виписок з погосподарських книг Олієво-Королівської сільської ради № 2 за 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, виданих Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради 12.04.2022 за № 10-43, № 10-44, № 10-45, вбачається, що в господарстві в [ADDRESS] були зареєстровані: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] Випискою з погосподарської книги Олієво-Королівської сільської ради № 2 за 2016-2022 роки, виданою Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради 12.04.2022 за № 10-46, № 10-42, підтверджується, що в господарстві в [ADDRESS] були зареєстровані: голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] [PERSON] , [INFO] , на день смерті ( [INFO] ) була зареєстрована за місцем проживання у [ADDRESS] , інших зареєстрованих осіб не було, що стверджується довідками № 10-65 та № 10-66, виданими 12.04.2022 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради. \~ \~ \~ \~Факт родинних відносин між позивачами [PERSON] ,\~ [PERSON] \~та [PERSON] (за\~свідоцтвами про\~народження позивачів [PERSON] ),\~яка померла\~ [INFO] ,\~як дочками\~та матір`ю, підтверджується тим, що вони спільно проживали та були зареєстровані за однією адресою ( [ADDRESS] ) із зазначенням в документах Олієво-Королівської сільської ради ступеня їх родинного зв`язку «голова сім`ї», «дочка». Приймаючи до уваги те, що прізвище спадкодавця в різних документах зазначено по\~-\~різному,\~зокрема,\~в свідоцтві\~про одруження\~серії [NUMBER] \~від 12\~вересня 1971\~р., свідоцтвах про\~народження позивачів\~серії [NUMBER] \~від 24\~лютого 2021\~р.,\~серії [NUMBER] \~від 15\~жовтня 1977\~р.\~ та у\~виписках з\~погосподарських книг\~Олієво-Королівської\~сільської ради\~№ 2\~за 1991-1995,\~1996-2000\~роки «Хриптун», у виписках з погосподарських книг Олієво-Королівської сільської ради № 2 за 2001-2005, 2006-2010, 2011-2015, 2016-2022 роки, в заповіті\~№ 32\~від 08.10.2020,\~в свідоцтві\~про смерть серії [NUMBER] \~від 23\~січня 2021\~р. «Хрептун», співзвучність прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] », ідентичність імені та по батькові спадкодавця, тому суд приходить до переконання, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , як дочками та матір`ю. Враховуючи вищезазначене, а також те, що заявлені вимоги про встановлення факту родинних відносин породжують юридичні наслідки для позивачів, а встановити його іншим шляхом неможливо, суд вважає, що заявлені вимоги в частині встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню. Що стосується позовної вимоги про визнання за позивачами права власності по 1/2 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] (до набрання чинності постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» - Городенківського) району Івано-Франківської області слід зазначити наступне. Копією свідоцтвапро право на спадщину за законом, виданого 28.11.2020 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі № 2126 (спадкова справа № 414 від 27.08.2012), посвідчено, що [PERSON] , [INFO] , після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , успадкувала житловий будинок з приналежними господарськими прибудовами по [ADDRESS] , що підтверджено витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №32551604. Крім цього, згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] після смерті чоловіка [PERSON] успадкувала земельну ділянку загальною площею 1,1470 га, кадастровий номер 2621682900:09:001:0089 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №898123, що належала [PERSON] , що підтверджено витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №32551774. \~ \~\~Державна реєстрація\~права\~власності\~на житлові\~будинки,\~споруди\~у\~період видачі\~вищезгаданого\~свідоцтва\~на право\~особистої\~власності\~на жилий\~будинок (з\~31.01.1966\~по\~19.01.1996) регулювалась підзаконними нормативними актами, зокрема Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р. і втратила чинність від 19.01.1996 на підставі наказу Держитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 р. № 56. Зазначена інструкція передбачала державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання ЦК України та Законом України від 1 липня 2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом ч.1 ст.120, ст.121, ч.1, ч.2 ст.123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності; володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх членів двору; частка члена колгоспного двору в майні двору визначається, зокрема, при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Суспільна група господарства, розташованого по [ADDRESS] колгоспний двір на 01.01.1991, що підтверджується випискою з погосподарської книги, виданої Олієво-Королівським старостинським округом від 12.04.2022 №10-41. За даними копії погосподарської книги за 1991-1995 роки головою господарства був [PERSON] , [INFO] . До членів господарства належали [PERSON] (дружина), [INFO] , [PERSON] (дочка), [INFO] , [PERSON] (дочка), [INFO] , [PERSON] (син), [INFO] . Отже, суд встановив, що житловий будинок з господарськими\~будівлями та\~спорудами по [ADDRESS] належав [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] на праві сумісної власності в рівних частках по 1/5 кожному. Перебування [PERSON] та спадкодавиці позивачів [PERSON] у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про одруження [PERSON] з [PERSON] , виданого 12.09.1971, серія [NUMBER] , актовий запис №8. Прізвище після одруження [PERSON] . Суд враховує, що прізвище подружжя: [PERSON] (згідно свідоцтва про смерть), [PERSON] (згідно свідоцтва про смерть) у різних документах зазначено по- різному: « [PERSON] », « [PERSON] », проте вважає, що невідповідність вказаних прізвищ у різних документах не впливає на правильність вирішення спору про визнання права власності на спадкове майно та пояснюється співзвучністю прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] », підтверджується довідками сільської ради із зазначенням ступеня родинного зв`язку «чоловік», «дружина»; окрім цього, різне написання прізвища сім`ї [PERSON] ( [PERSON] ) досліджувалося при встановленні факту родинних відносин позивачів із спадкодавицею [PERSON] . Як встановлено вище чоловік спадкодавиці [PERSON] помер [INFO] . За даними довідки, виданої виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області від 14.08.2012 №587 [PERSON] дійсно проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] . До дня смерті вели спільне господарство у [ADDRESS] ). За даними спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] №414/2012, який помер [INFO] , його дружина [PERSON] , у передбачений законом строк, 27.08.2012 року подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та їй 27.08.2012 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на цілий житловий будинок [ADDRESS] , що належав померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності №б/н від 21.07.1988 року, виданого Городенківською районною радою за рішенням 3134 від 13.07.1988 (витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі №32551604 від 28.11.2012), та земельну ділянку площею 1,1470 га, незважаючи на те, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входило тільки 1/5 частина домоволодіння та на наявність прав позивачів на це майно. Крім цього, за даними довідки, виданої виконавчим комітетом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району від 28.01.2021 №44, №45, виданої [PERSON] , [PERSON] їхня мати [PERSON] ( [PERSON] ), яка померла [INFO] , була зареєстрована за місцем проживання у [ADDRESS] . На день її смерті разом з нею інших зареєстрованих за місцем проживання осіб у даному господарстві не було. Також за даними копій погосподарських книг [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] ,, який проживав у вказаному господарстві на 15.04.1991 рік, та мав 1/5 частки майна колгоспного двору, помер [INFO] . За інформацією Городенківської державної нотаріальної контори, витребуваної ухвалою суду, від 03.08.2022 №710/01-16 спадкова справа щодо [PERSON] , який помер [INFO] , не заведена. Таким чином, при оформленні права власності на ціле домоволодіння після смерті [PERSON] спадкодавицею [PERSON] було порушення право [PERSON] , який помер [INFO] , та права позивачів. За даними виписки з інвентаризаційних матеріалів №10456 від 24.05.2022 та копії витягу № 36726826 про державну реєстрацію прав, виданого 14.12.2012 р. ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2126 від 28.11.2012 є [PERSON] , частка власності 1/1 (номер запису: 608 в книзі 1), форма власності приватна. Як вже зазначалось вище, [PERSON] згідно заповіту житловий будинок, господарські будівлі та споруди у [ADDRESS] заповіла в рівних частках своїм дітям: дочці [PERSON] , дочці [PERSON] . За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 28.01.2021 [PERSON] та [PERSON] у передбачений законом строк та спосіб подали заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частина перша та третя статті 13 ЦПК України Суд враховує, що свідоцтво про право на спадщину № 2126 від 28.11.2012, видане [PERSON] ніким не оспорювалось, є чинним, та сторона позивача у письмових поясненнях вказує, що хоча і були порушення при оформленні спадщини державним нотаріусом після смерті чоловіка [PERSON] [PERSON] , оскільки спірний житловий будинок\~з господарськими\~будівлями та\~спорудами належав усім членам колгоспного двору на праві сумісної власності в рівних частках по 1/5 кожному, проте такі не впливають на обсяг прав позивачів, оскільки на даний час, враховуючи заповітне розпорядження [PERSON] , остання заповіла позивачкам по Ѕ частки домоволодіння. Відповідно до частини першої, другої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з пунктом 4.9 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті\~1270, статтею\~1276 Цивільного кодексу України, не раніше зазначених у цих статтях строків. Відповідно до Розділу II глави 10 пунктів 4.14, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, при видачі\~свідоцтва про\~право на\~спадщину нотаріус\~обов`язково перевіряє:\~факт смерті\~спадкодавця,\~час і\~місце відкриття\~спадщини,\~наявність підстав\~для закликання\~до спадкоємства,\~якщо має\~місце спадкування\~за законом,\~прийняття спадкоємцем\~спадщини у\~встановлений законом\~спосіб,\~склад спадкового\~майна,\~на яке\~видається свідоцтво\~про право\~на спадщину.\~На підтвердження\~цих обставин\~від спадкоємців\~витребовуються документи,\~які підтверджують\~вказані факти. Відповідно до пункту 4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до статті 46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Відповідно до\~статті 49 Закону України «Про нотаріат»\~на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з частиною першою\~статті 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. З урахуванням положень\~статей 1296-1299 ЦК України\~питання про право спадкоємця на спадкове майно вирішується судом у разі невизнання такого права чи відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Як вже зазначалось судом вище, [PERSON] та [PERSON] 28.01.2021 звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] та 21.01.2022 звернулися із заявами до нотаріуса про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку площею 1,1470 га, кадастровий номер 2621682900:09:001:0089 та по Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] та їм відмовлено у видачі свідоцтва. Основним завданням суду є вирішення спору між сторонами, тобто ухвалення обов`язкового рішення, яке безпосередньо припиняє спір, а не створює новий спір для цих самих сторін, які не можуть його вирішити у позасудовому порядку. \~ \~ \~ \~Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. За змістом ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України. Тобто, за вказаною нормою права вимога про визнання права власності може бути пред`явлена лише власником спірного майна, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким сином, оскільки домоволодіння по [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, яке є чинним, а позивачі, в свою чергу, як спадкоємці за заповітом, після смерті останньої звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та їм відмовлено у видачі свідоцтва через відсутність документів на підтвердження родинних зв`язків із спадкодавцем, відомості щодо інших спадкоємців відсутні та до нотаріуса вони не звертались, суд вважає, що право позивачів, які не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно за заповітом, підлягає захисту у цивільному порядку та є підстави для задоволення позовних вимог також і в частині визнання права власності на спадкове майно. \~ \~ \~ \~На підставі\~ст.ст.\~211,\~223,\~247,\~1216,\~1217, 1218, 1268,\~1296\~ЦК України,

Outcome: approved