Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. ( а.с. 92) 07 жовтня 2022 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Боримська І.О. звернулася у суд з заявою про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути з позивача АТ «Альфа-Банк» 10 000 грн. витрат на правову допомогу. В обґрунтування заяви посилається на те, що 05 січня 2021 року між [PERSON] та Адвокатським об"єднанням «Літігейшн груп» був укладений договір про надання правової допомоги, після чого 27 січня 2022 року між ними підписаний Акт наданої правової допомоги № 2 до вказаного договору про надання правової допомоги, за умовами якого визначено суму правової допомоги в розмірі 10 000,00 грн. Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно ст. 141 ЦПК України визначено, що судові витрати, повязанні з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 вересня 2022 року відмовлено в задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Судом встановлено, що 05 січня 2021 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Літігейшн груп» був укладений договір про надання правової допомоги, згідно якого сторони узгодили суму вартості наданих послуг. 30 грудня 2021 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Літігейшн груп» було укладено додаткову угоду № 2 до вказаного договору про надання правової допомоги. 05 січня 2022 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Літігейшн груп» було укладено додаткову угоду № 3 до вказаного договору про надання правової допомоги. 27 січня 2022 між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «Літігейшн груп» був підписаний Акт наданої правової допомоги № 2 до Договору про надання правової допомоги від 05 січня 2021 р., згідно якого сторони узгодили вартість наданих послуг в розмірі 10 000,00 грн. На підтвердження вказаних витрат надана роздруківка відповідної квитанції. Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON] сплатив за надану йому правову допомогу 10 000,00 грн. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заяви позивача про зменшення розміру витрат на правову допомогу матеріали справи не містять. А тому у суду відсутні підстави робити висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу без відповідної заяви. За таких обставин, суд вважає, що вимоги заяви про ухвалення додаткового підлягають задоволенню.

Outcome: approved