Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

24 червня 2022 року до Іванківського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 26 березня 2013 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований у Іванківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №24. Від шлюбу вони мають спільну дитину, сина: [PERSON] , [INFO] . Шлюбне життя з відповідачем не склалося, позивач не бачить ніякої можливості зберегти сім`ю. Вони з відповідачем виявилися занадто різними людьми по характеру, по поведінці та поглядів на життя, неодноразово обговорювали проблеми, що виникали , але нажаль це не дало ніякого позитивного результату. Вже шість років вони з відповідачем не проживають,як одна сім`я. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним. Позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, залишивши їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Крім цього, зазначає, що на день подання позовної заяви, дитина проживає разом із нею та перебуває на її утриманні, після розірвання шлюбу також буде проживати з нею. Спору про поділ спільно нажитого майна на даний час не має. Після виконань вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 04 серпня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15 вересня 2022 року о 09:00 год. 15 вересня 2022 року сторони до суду не з`явилися. Про дату та час розгляду справи були повідомлені вчасно. Судове засідання було відкладено, у зв`язку з неявкою відповідача до 19 жовтня 2022 року 09 години. 19 жовтня 2022 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, судові витрати просить залишити за нею. 19 жовтня 2022 року до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Оскільки сторони у судове засідання 19 жовтня 2022 року не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. 26 березня 2013 року позивач з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований у Іванківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №24. Від шлюбу вони мають спільну дитину, сина: [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, шлюбне життя з відповідачем не склалося, позивач не бачить ніякої можливості зберегти сім`ю. Вони з відповідачем виявилися занадто різними людьми по характеру, по поведінці та поглядів на життя, неодноразово обговорювали проблеми, що виникали, але нажаль це не дало ніякого позитивного результату. Вже шість років вони з відповідачем не проживають,як одна сім`я. Вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та недоцільним. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із статтею 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. За бажанням позивача, залишити їй прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved