Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Рух справи 15.07.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 13.07.2021, за підписом представника позивача - адвоката Мусієнка М.В. (діє на підставі ордеру), в якій ставилось питання про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 29777 від 18.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Горай О.С. щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» заборгованості у розмірі 824 279,07 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23.07.2021 вказаний позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження). Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 22.08.2022: -позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Росвен Інвест Україна», треті особи: приватний нотаріус Горай О.С., приватний виконавець Русецький П.С., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволено; -визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 18.03.2021, вчинений приватним нотаріус Горай Олегом О.С., зареєстрований в реєстрі за номером № 29777, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна» 824 279,07 грн; -стягнуто з ТОВ «Росвен Інвест Україна» на користь [PERSON] 1 362,00 грн судового збору. Щодо заяви про приєднання до матеріалів справи доказів витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення 29.09.2022 представником позивача до суду подано заяву в якій просить: - поновити строк на подачу такого клопотання про стягнення професійної правничої допомоги; - здійснити розгляд клопотання про стягнення професійної правничої допомоги без участі представника Позивача; - стягнути розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі № 760/18648/21 розмірі 88 648,00 грн. В обґрунтування заяви зазначено, зокрема, наступне: -27.09.2022 представнику позивача стало відомо з ЄДРСР про винесення судового рішення; -Паперової або електронної копії судового рішення представником або позивачем не утримувалося; -Пропуск строку на подачу заяви було здійснено з об`єктивних причин, а саме через те що представника і позивача не було в законному порядку проінформовано про вказане судове рішення через складну фінансову ситуацію судової гілки влади. -Представник позивача направляє заяву про приєднання до матеріалів справи витрат на правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення, в якій вказує, що Позивач фактично поніс фактичні витрати на професійну (правничу) допомогу адвоката згідно з договором про надання правової допомоги в сумах: oСплата судового збору (визначено у рішенні суду) oСплата частини суми на професійну правничу допомогу у розмірі 82 427 грн. Докази, а саме: копія договору про падання правової допомоги укладене з новим АО, опис робіт, акт підписаний з однієї сторони (укладення нового договору було зумовлене тим, що старе АО перебуває стані припинення); oСплата податку у розмірі 5% від суми гонорару та гонорару успіху; oСплата іншої частини суми на професійну правничу допомогу за виконання судового рішення та зняття арештів з нерухомості, банківських рахунків, закриття виконавчого провадження (буде пред`явлено після зняття арештів і закриття виконавчого провадження справі). Вказана заява буде направлена на стадії виконання судового рішення. -Частина суми у розмірі 82 427,00 грн на професійну правничу допомогу на дату виставлення акту надання послуг не оплачена, як повідомила позивач, станом на 27.09.2022 остання перебуває на Західній Україні та через заблоковані рахунки і накладені арешти і відсутності достатньої суми в готівковому еквіваленті для дистанційної оплати послуг представника не може здійснити кінцеву оплату, а тому повідомила що під час зняття арештів з рахунків або повернення до свого міста Києва здійснить оплату згідно виставленого акту надання послуг; -Зазначена сума с фактично понесеними витратами позивача згідно договору про надання правової допомоги, адже між представником і клієнтом існують договірні відносини і навіть у разі їх не оплати, представник буде змушений їх стягнути у судовому порядку з позивача згідно укладеного договору. У разі оплати послуг позивачем за виставленим актом надання послуг і рахунком-фактури до постановления додаткового судового рішення, представником буде наданий такий доказ; -Щодо обставин стягнення суми із розміром податків: oпредставником позивача була заявлена сума стягнення в розмірі 88 648,00 грн; oАО «Пронін і партнери», є платником єдиного податку, а саме 3 група 5%, разом з цим база оподаткування юридичної особи дорівнює з сум які сплачують сторони у судових провадженнях та клієнти. Враховуючи вищевикладене, вважаємо що вказана обставина є важливою підставою для збільшення суми на професійну правничу допомогу, а саме на суму єдиного податку, що вказана у рахунку-фактури. Крім, загальних витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 82 427,00 грн, представник вважає за доцільне стягнути суму податку на додану вартість у розмірі 4 221 грн; oу разі стягнення суми судом без врахування податків своїми діями суд зменшить фактично понесені витрати позивача та гонорар представника; -Копія заяви із додатками направляється на офіційну електронну адресу, електронну пошту представника відповідача, яка у свою чергу зазначена була у заявах по суті (відзив, заперечення) самим представником; -Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а су не вправі втручатись у ці правовідносини; -Для відповідача насьогодні вказана сума являється підйомною сумою, адже як відомо останній є функціонуючою юридичною особою. -З огляду на вищевикладене, покладення судових витрат на відповідача є правильним і справедливим. Відшкодування Відповідачем витрат можливе в обсязі зазначеному у прохальній частині даної заяви: 88 648,00 грн. До відповідної заяви, зокрема, додано: -Копію договору № 10/02/22 про надання професійної правничої допомоги від 10.02.2022, вкладений між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Пронін і партнери»; -Копію акту надання послуг від 27.09.2022 № 33 про надання правової допомоги за договором № 10/02/22 від 10.02.2022 на суму 82 427,00 грн (за підписом Виконавця, з боку Замовника підпис відсутній); -Копію рахунку фактури на суму 82 427,00 грн; -Детальний опис наданих послуг (виконаних робіт) з розрахунком гонорару успіху, за змістом якого: №Надані послуги/роботи і витрачений часВартість/винагорода 1Стадія звернення Клієнта до адвоката: консультація із виїздом до Клієнта щодо стратегії та тактики захисту порушених прав свобод та інтересів. Витрачений час 1 год.2 800,00 грн 2Стадія збирання доказів: дистанційна консультація клієнту щодо отримання та користуванням (КЕП) кваліфікованого електронного підпису, правова та технічна допомога у його отриманні з метою вивчення матеріалів виконавчого провадження через сервіс «онлайн будинок юстиції» та «Портал ДІЯ у кабінеті громадянина України». Витрачений час 2 год.3 200,00 грн 3Стадія збирання доказів та вивчення матеріалів: вивчення всіх матеріалів виконавчого провадження № 65931104 із подальшою консультацію клієнта про можливість вирішення порушеного питання через переговорну або судову процедуру. Витрачений час 2 год 30 хв4 000,00 грн 4Формування довідкових матеріалів про ТОВ Росвен Інвест з інформацією з відкритих джерел, реєстрів, відкритих даних, мережі інтернет, комерційних майданчиків, а саме: бенефіціарні власники, аналіз виграшних судів, кількість виконавчих проваджень, придбанні лоти боржників, афілійовані особи. Витрачений час 3 год пошуку та І годину формування.2 500,00 грн 5Процедура спілкування із представником ТОВ Росвен Інвест, орієнтовно 3 (три) дзвінка. Витрачений час 30 хв.1 500,00 грн 6Адвокатські запити від адвоката Проніна Євгена Ігоровича до приватного нотаріуса у паперовому та електронному вигляді для отримання копій документів для судового позову. Витрачений час 1 год 30 хв2 500,00 грн 7 Допомога у формуванні квитанцій та оплати судового збору Клієнтом200,00 грн 8Формування та направлення заяви про забезпечення позову з копіями для сторін. Витрачений час 6 год.6 000,00 грн 9Формування та направлення позовної заяви, клопотання про витребування доказів з копіями для сторін до суду. Витрачений час 7 год10 000,00 грн 10Формування та направлення клопотання про дотримання розумних строків розгляду справи. Витрачений час 20 хв.1 000,00 грн 11Приїзд до міста Київ та направлення заяв по суті, що були: видані помічником суді через фінансову кризу судової гілки влади. Витрачений час 2 год. 30 хв1 200,00 грн 12Формування та направлення заяви про стягнення професійної правничої допомоги на користь Клієнта. Витрачений час 1 год 30 хв1 000,00 грн 13Моніторинг справи протягом 1 (одного) року та 2 місяців. Моніторинг справи та контроль реєстрів щодо подачі апеляційної скарги на рішення першої інстанції. Витрачений час кожну неділю по 15 хв.500,00 грн 14 Консультація клієнта про наслідки: апеляційного оскарження рішення зі сторони інших учасників справи та стратегія захисту. Витрачений час 40 хв1 000,00 грн 15Консультація щодо поряду виконання судового рішення самостійно. Витрачений час 30 хв500,00 грн Загальна вартість наданих послуг (гонорар), крім гонорару успіху, становить 37 900,00 грн Додаткова винагорода адвоката - плата за досягнутий адвокатом у судовій справі результат (Гонорар успіху)44 527,00 грн Заперечення на заяву про приєднання до матеріалів справи витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення 05.10.2022 від представника відповідача надійшли заперечення в яких ТОВ «Росвен Інвест Україна» просить суд у задоволенні заяви [PERSON] про стягнення судових витрат в частині відшкодування судових витрат на надання професійної правничої допомоги відмовити повністю. Заявлений позивачем розмір на оплату витрат на правничу допомогу (88 648,00 грн) відповідач вважає явно завищеним та неспівмірним зі складністю справи, часу витраченого адвокатом на надання правничих послуг у цій справі, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи, а також необґрунтованим та непідтвердженим жодними доказами і заявленим всупереч порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Зокрема, звертається увага на те, що позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у справі, до якої відповідач немає відношення. У своїй заяві про приєднання до матеріалів справи витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу у справі № 753/8866/21 (суддя Лужецька О.Р.). Відповідач не є стороною (учасником) зазначеної справи і немає до неї жодного відношення. Відтак вимога позивача про відшкодування (стягнення) з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у справі, в якій відповідач не є стороною (учасником) - є безпідставною та в задоволенні якої належить відмовити. Зауважується, що позивачем не надано розрахунку судових витрат: як вбачається з матеріалів справи, у п. 4 позовної заяви позивачем зазначено лише, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на сплату судового збору за подання до суду позовної заяви - 908,00 грн та витрати на подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн, при цьому позивачем не надано жодних, навіть елементарних розрахунків витрат які позивач планує очікує понести на професійну правничу допомогу. Також наголошується на відмінності наданих договорів у позовній заяві та у заяві про приєднання до матеріалів справи витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення: разом з позовною заявою, позивачем надавався договір про надання правової допомоги від 30.06.2021 № 30/06/2021 року укладеного між адвокатським об`єднанням «ПРОНИН ТА ПАРТНЕРИ», в особі керівника об`єднання Проніна Євгена Ігоровича та [PERSON] ; натомість, разом із заявою про приєднання до матеріалів справи витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення позивачем подається зовсім інший Договір (від 10.02.2022 № 10/02/22) як доказ надання правової допомоги, який не може бути підставою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Згідно долученого до позовної заяви ордеру про надання правової допомоги (п. 4 позову) від 08.07.2021 зазначається, що він виданий на підставі договору про надання правової допомоги № 30/06/2021 від 30.06.2021, який немає жодного відношення до договору (від 10.02.2022 № 10/02/22), що заявлений як підстава для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Вказується, що зазначений договір від 10.02.2022 № 10/02/22 (п. 7 «РЕКВІЗИТИ ТА ПІДПИСИ СТОРІН») не підписаний його стороною (клієнтом), а саме: у графі «КЛІЄНТ» зображення його підпису виконано цифровим способом шляхом нанесення (накладення) графічного (цифрового) об`єкта, який тільки імітує підпис особи. Зазначене свідчить про: підробку наданого до суду документа, який Позивач намагається використати у якості незаконного засобу для стягнення грошових коштів з Відповідача; недійсність (неукладеність, відсутність) зазначеного договору, так само як і відсутність підстави для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, відповідач зазначає, що доданий акт надання послуг від 27.09.2022 № 33, непідписаний позивачем (клієнтом), що, на його думку, свідчить про те, що, послуги за вказаним договором позивачеві взагалі не були надані. Також, відповідач звертає увагу на необґрунтованість опису наданих послуг (виконаних робіт) поданих з заявою про приєднання до матеріалів справи витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення. Зокрема, зауважується, що пункти з 1 по 9 передбачають проведену досудову роботу (від стадії звернення клієнта до адвоката, і аж до формування та направлення позовної заяви), тобто роботу, що передувала винесеній ухвалі Солом`янського районного суду міста від 23.07.2021 про відкриття провадження у справі, але на підставі договору від 10.02.2022 року. Такі надані послуги/роботи як: дистанційні консультації клієнта щодо отримання та користування (КЕП) кваліфікованого електронного підпису, правова та технічна допомога у його отриманні з метою вивчення матеріалів виконавчого провадження через сервіс «онлайн будинок юстиції» та «Портал ДІЯ у кабінету громадянина України» (п. 2 - 3 200 грн); Процедура спілкування із представником ТОВ Росвен Інвест, орієнтовно 3 (три) дзвінка (п. 5 - 1500 грн); допомога у формуванні квитанцій та оплати судового збору Клієнтом (п. 7 - 200 грн); Приїзд до міста Київ та направлення заяв по суті, що були видані помічником судді через фінансову кризу судової гілки влади (п. 11 - 1 200 грн) - враховуючи, що адреса представника та позивача у поданих документах знаходяться у м. Києві; Моніторинг справи та контроль реєстрів щодо подачі апеляційної скарги на рішення першої інстанції (п. 13); Консультація щодо порядку виконання судового рішення самостійно (п. 15), тощо, на думку відповідача, є безпідставними та необґрунтованими і відповідач вважає їх такими, що мають ознаки зловживання процесуальними правами стороною позивача. Додатково звертається увага на те, що договір про надання правової допомоги укладений між позивачем та його представником стосується надання правничої допомоги не лише у зв`язку із представництвом у даній справі (доказам цього також слугує опис наданих послуг). Оскільки, в договорі про надання правової допомоги укладеному між позивачем та його представником не зазначено, що послуги надаються саме з підстав оскарження виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 18.03.2021 приватним нотаріусом Горай О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 29777, а тому наданий договір про надання правничої допомоги не може бути достатніми доказом на підтвердження понесених витрат на професійну допомогу у цивільній справі № 760/18648/21, а стосується усіх юридичних питань, які виникають у клієнта (п. 1.1. Договору). Відповідач наголошує на необґрунтованості та неспівмірності витрат позивача на професійну правничу допомогу. Зауважується, що позивач разом з витратами на професійну правничу допомогу намагається стягнути з Відповідача, так званий, «гонорар успіху» його адвоката, який не є платою за фактично надані правові послуги по справі і, таким чином, не може включатися до витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, вказується, що заявлений позивачем до стягнення з відповідача, розмір, так званого, «гонорару успіху» становить 117% загальної вартості наданих послуг, що є доказом необґрунтованого та безпідставного завищення суми фактично понесених Позивачем витрат по справі. З урахуванням того, що судом цю справу віднесено до категорії малозначних (незначної складеності) та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, відповідач наголошує на необґрунтованості та безпідставності зазначеного позивачем розміру у 88 648,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Пунктом 3 ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 925/1137/19 за умови підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/7806/17, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. При цьому такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Крім того, суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 904/4494/18 (провадження 12-110гс19) зазначено наступне: «разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. З огляду на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач разом з першою заявою по суті спору не подав суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, Велика Палата Верховного Суду відмовляє у відшкодуванні таких судових витрат.» При цьому, суд звертає увагу на те, що при поданні позову позивачем у справі, що є предметом розгляду, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, всупереч ч. 1 ст. 134 ЦПК України не подавався. Також, суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо судових витрат, викладеною, зокрема, в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia, заява № 58442/00), за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Такі ж критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268). Отже, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19. Отже, вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу даної конкретної справи, суд звертає увагу на наступне. При зверненні з позовом позивачем в порядку ч. 1 ст. 134 ЦПК України орієнтовного розміру витрат на правничу допомогу заявлено не було (а.с. 7). У доданому до позову договорі про надання правової допомоги від 30.06.2021 № 30/06/2021 (а.с. 11-14) вказано, що розмір гонорару визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору (п. 3.1), а засвідченням факту належного надання послуг є акт прийому-передачі послуг, підписаний уповноваженими представниками сторін. Наданий з заявою про приєднання до матеріалів справи доказів витрат на професійну допомогу та ухвалення додаткового рішення договір про надання професійної правничої допомоги № 10/02/22 від 10.02.2022 жодних відміток про те, що він укладений в межах договору про надання правової допомоги від 30.06.2021 № 30/06/2021, не містить. Також, суд зауважує на тому, що акт надання послуг № 33 від 27.09.2022 підпису (відміток про електронний підпис) замовника ( [PERSON] ) не містить. В будь-якому випадку суд наголошує, що при зверненні з позовом до суду позивачем взагалі не було вказано будь-якого орієнтовного розміру витрат на правничу допомогу, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні відповідних вимог. При цьому, будь-яких пояснень, з яких причин позивач не вказав такий орієнтовний розмір (що перешкоджало визначенню орієнтовного розміру витрат на правничу допомогу на стадії подання позову), ним в подальшому на надано. Відповідно до ч. 2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Разом з тим, суд бере до уваги та вважає слушними доводи відповідача про те, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на правову допомогу не відповідає критерію співмірності та обґрунтованості. Зокрема, суд зауважує, що розгляд справи відбувався в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (у письмовому провадженні), а тривалість розгляду справи пов`язана переважно з відсутністю фінансування суду на здійснення поштової відправки судової кореспонденції. Як зазначалось, належних доказів обґрунтованості витрат надання правничої допомоги позивачем не надано. Враховуючи все наведене в сукупності наявність заперечень іншої сторони, а також відсутність попереднього розрахунку суми судових витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про стягнення з відповідача 88 648,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed