Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

до Голосіївського районного суду міста Києва надійшов позов [PERSON] до Київської міської ради, у якому позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його рідної бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном у 3 місяці з дня набрання судовим рішенням законної сили. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла його рідна бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на все належні їй майно, в тому числі і нерухоме майно - Ѕ частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] ніхто не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, як наслідок спадкова справа не заводилась, про що, як стверджує позивач, дізнався лише у 2022 році. 21.02.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса КМНО Ткаченка В.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Як вказує позивач, після відкриття спадкової справи та перевірки спадкових реєстрів було встановлено, що за життя [PERSON] склала заповіт від 17.10.2007 року, згідно якого вона заповіла позивачу належне їй майно, в тому числі Ѕ частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивач зазначає, що померла ніколи не говорила про наявність заповіту. Цього ж дня, приватний нотаріус, постановою від 21.02.2022 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з пропуском позивачем строку для її прийняття. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 29.04.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. На адресу суду відповідачем подано відзив, відповідно до якого представник Київської міської ради зазначає, що в матеріалах справи відсутній заповіт, а в тексті постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину саме за законом, а не за заповітом, як про це зазначено у позовній заяві. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.08.2022 року витребувано у приватного нотаріуса КМНО Ткаченка В.В. копію спадкової справи №5/2022, яка заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та витребувано з Другої київської державної нотаріальної контори завірену належним чином копію заповіту, який був складений [PERSON] 17.10.2007 року і зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №6-993. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. 27.09.2022 року на адресу суду надійшов лист від 23.09.2022 року №4367/01-16 Другої київської державної нотаріальної контори до якого додано належним чином завірена копія заповіту, що витребовувалась ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.08.2022 року. Представником позивача подана заява про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи у відсутність представника Київської міської ради. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] . Батьками є: [PERSON] та [PERSON] . Вищевказане підтверджується копією паспорту громадянина України на ім`я [PERSON] та копію свідоцтва про народження [NUMBER] від 01.12.1981 року. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , що видано повторно 20.07.2004 року батьками [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 16.05.2019 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.01.2005 року, що посвідчене державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Литвиненко Л.В. за №7-122, спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] , є в рівних частинах кожний: дружина - [PERSON] , та син - [PERSON] . Спадкове майно складається з квартири [ADDRESS] . 21.02.2022 року до приватного нотаріуса КМНО Ткаченка В.В. звернувся позивач [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті його бабусі - [PERSON] . 21.02.2022 року було проведено реєстрацію спадкової справи №5/2022, про що свідчить витяг №68623098 від 21.02.2022 року. 21.02.2022 року приватним нотаріусом КМНО Ткаченко В.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку квартири після померлої [INFO] бабусі [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину після померлої [INFO] бабусі [PERSON] , в порядку та строки, встановлені чинним законодавством України. Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №68622341 від 21.02.2022 року [PERSON] склала заповіт. Відповідно до заповіту від 17.10.2007 року, що посвідчений державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Абісовою Т.Ф. за №6-993, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідає онуку [PERSON] , [INFO] , належну їй на праві особистої власності Ѕ частину квартири [ADDRESS] . За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Згідно з положеннями ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, тобто, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. Отже, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки ні йому, ні його батькові, який був спадкоємцем першої черги, не було відомо про наявність складеного заповіту, про який йому стало відомо після спливу строку на прийняття спадщини. 04 березня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 133/1880/18, провадження № 61-12000св19 (ЄДРСРУ № 88232181) вказав, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Верховний Суд у своїй постанові від 26.06.2019 року (справа № 565/1145/17) зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, необізнаність спадкоємців про наявність заповіту. При цьому суд виходив з того, що позивач на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, про наявність заповіту складеного на його користь дізнався поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, і ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку, а необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. З огляду на наведене, зважаючи, що позивач не був обізнаний про наявність заповіту, суд вважає, що причина пропуску позивачем строку є поважною, з огляду на що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved