Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

18.05.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, в якому просить стягнути з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання у Київському політехнічному інституті імені І.Сікорського в розмірі 3 419,25 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, позивач [PERSON] посилається на те, що їхня спільна дитина є повнолітньою, однак проживає з нею та продовжує навчатись у Київському політехнічному інституті імені І. Сікорського. Син є студентом 1 курсу денної форми навчання за державним замовленням, що підтверджується довідкою КПІ ім. І. Сікорського від 27.01.2021 року №16, передбачене закінчення навчання відповідно до вищезазначеної довідки ВНЗ - 30.06.2024 року. Позивач зазначає, що враховуючи те, що син навчається на денній формі, він не має змоги влаштуватись на роботу та самостійно утримувати себе, а тому вона продовжує повністю утримувати його за власний рахунок, відповідач з ними не проживає з 2017 року та участі в утриманні сина не приймає. Разом з нею проживає також молодший (малолітній) спільний з відповідачем син - [PERSON] [INFO] . Вказує, що на теперішній час відповідач проживає та працює у місті Дніпро, з синами не спілкується, не приїздить до них, матеріально не забезпечує їх, не приймає участі у вихованні дітей, не має душевної близькості з дітьми, не цікавиться навчанням старшого сина. Наголошує, що на момент подання позову на її утриманні знаходиться син - студент та малолітній син шкільного віку, яким необхідно повноцінне якісне харчування, одяг, навчальне приладдя тощо. Після сплати усіх обов`язкових щомісячних витрат на комунальні послуги, харчування та навчання, в родині майже не залишається коштів на інші необхідні витрати. [PERSON] працює не офіційно, легального місця роботи та підтвердженої фіксованої суми доходів не має. Оскільки відповідач є цілком працездатним та таким, що немає а ні дружини, а ні інших неповнолітніх дітей, а ні непрацездатних батьків, які б перебували на його утриманні, позивач вважає, що відповідач в повній мірі може виконувати покладені на нього законодавством зобов`язання, а саме сплачувати аліменти на утримання своїх дітей. Добровільної згоди з приводу матеріального утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, між сторонами не досягнуто, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовом. Ухвалою суду від 10.09.2021 року, відкрито спрощене провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання. Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст. 178 ЦПК України, - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Позивачу роз`яснено право подати до суду відповідь на відзив у порядку, передбаченому ст. 179 ЦПК України, протягом 15 днів з дня отримання відзиву відповідача на позов. 18.10.2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин проживання повнолітнього сина сторін у справі разом з позивачем, продовження ним навчання на момент судового розгляду і у зв`язку із цим наявність у нього потреби матеріальної допомоги у вигляді аліментів. Зазначає, що долучена до позовної заяви довідка, видана 17.05.2021 року Гатненською сільською радою Фастівського району Київської області про те, що [PERSON] згідно акту депутата округу, проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] , не є належним доказом у справі. Наголошує на тому, що не має можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина на період його навчання, оскільки є переселенцем з непідконтрольної території України, йому виповнилось 50-ть років. Вказує, що 08 жовтня 2021 року прийнятий та працюю слюсарем - ремонтником на ТОВ «ПРО.СПЕКТ» з посадовим окладом 6400 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ПРО.СПЕКТ» від 08.10.2021 року, до цього не був офіційно працевлаштований. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2021 року з нього стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 3290,75 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Також зазначає, що у нього на утриманні перебуває двоє пристарілих батьків-пенсіонерів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , а також одинока пристаріла рідна тітка - пенсіонер [PERSON] , [INFO] . Звертає увагу суду, на те, що визначення розміру аліментів з урахуванням нижньої межі - не нижче 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, нормами статті 199 СК України - не передбачено, а також позивачка [PERSON] не зазначила у позові, що їхній син [PERSON] , який навчається у Київському політехнічному інституті імені І.Сікорського на безоплатній основі, як переселенець з непідконтрольної території України. Посилаючись на вищевикладене просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, за їх недоведеності. 30.12.2021 року від позивача [PERSON] надійшли заперечення на відзив відповідно яких позивач зазначає, що надані відповідачем у відзиві на позовну заяву доводи не є обґрунтованими, та такими, що відповідають дійсності. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомляв. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, наявні письмові докази, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, 26.05.2017 року рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 01.06.2002 року та зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Торезького міського управління юстиції Донецької області від 01.06.2002 року, актовий запис № 129, від якого є двоє неповнолітніх дітей - розірвано. У шлюбі у сторін є спільні діти: малолітній син - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 736 та повнолітній син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Торезького міського управління юстиції, актовий запис № 413. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3290,75 грн., але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягнення з 23.02.2021 року і до повноліття дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Звертаючись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , в розмірі 3 419,25 грн. але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою Згідно даних довідки «Київського політехнічного інституту ім. Ігоря Сікорського» Інституту прикладного системного аналізу від 27.01.2021 року № 16, [PERSON] та є студентом КПІ ім. Ігоря Сікорського, І курсу, групи ДА-03 Інституту прикладеного системного аналізу, форма навчання - денна за державним замовленням, строк закінчення навчання становить 30 червня 2024 року. Судом встановлено, що повнолітній син [PERSON] , [INFO] проживає разом з позивачем [PERSON] , що підтверджується довідкою № 191 від 17.05.2021 року Гатненською сільською радою Фастівського району Київської області. Вирішуючи питання, чи потребує повнолітній [PERSON] , [INFO] , матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням, враховуючи стаціонарну форму навчання у навчальному закладі та відсутність джерела доходів, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] в зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, суд враховує наступне. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як роз`яснено в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі №622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що, на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Відповідно до вищевказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. За змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Окрім цього, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] з 08.10.2021 року прийнятий та працює слюсарем - ремонтником на ТОВ «ПРО.СПЕКТ» з посадовим окладом 64000,00 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «ПРО.СПЕКТ» від 08.10.2021 року Відповідно до виписки з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.06.2021 року внесено запис про припинення підприємницької діяльності відповідача. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2021 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 3290,75 грн., але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягнення з 23.02.2021 року і до повноліття дитини. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Так, необхідність отримання належної освіти позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Важливо розуміти, що відповідальність за утримання дітей повинна лягати не тільки на матір, цю відповідальність повною мірою повинен нести і батько, у зв`язку з чим суд вважає, що відповідач повинен відшукати можливість та сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Так, вирішуючи питання про визначення розміру аліментів, суд враховує зазначене та те, що відповідач має двох непрацездатних батьків-пенсіонерів, які потребують догляду, також бере до уваги, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, що продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 18.05.2021 року і до досягнення ним 23 років або до припинення навчання. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 908, 00 грн.

Outcome: partial