Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача [PERSON] у якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 07.03.2009 року по 16.12.2010 року. З відповідачем вона має малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти [PERSON] і [PERSON] мешкають разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] разом з ними не проживає, з часу розлучення жодного разу до них не з`являвся. Весь цей час життям дітей не цікавився, не телефонував, ніколи не виявляв бажання спілкуватись з дітьми та приймати участь у їх вихованні. Жодного разу за всі ці роки відповідач не відвідав заклад освіти, в якому навчаються діти, контакти зі школою не підтримує, результатами навчання та станом здоров`я дітей не цікавиться. Дітям вже по тринадцять років, але вони не мають до відповідача жодних добрих почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачили. Весь цей час функції батька стосовно дітей виконує її другий чоловік [PERSON] , з яким з 12.10.2013 вона перебуває в юридичному шлюбі. Чоловік піклується про дітей, відвідує навчальний заклад дітей, намагається створити для дітей гармонійну атмосферу у сім`ї, сприяє щорічному оздоровленню дітей в оздоровчих таборах. Відповідач участі в життя дітей не приймав і не приймає. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області з відповідача на утримання дітей стягнуті аліменти, але з Мирноградського міського відділу Державної виконавчої служби виконавчий лист вона забрала, оскільки відповідач не працював, відомостей про організації, в яких боржник працює, не було. Вказані нею факти свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками та відсутність серйозного ставлення відповідача до цих обов`язків. Просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дітей: [PERSON] і [PERSON] . Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначила також, що з часу фактичного припинення з відповідачем шлюбних відносин у серпні 2010 року відповідач не виконує взагалі батьківські обов`язки. Відповідач пішов проживати до батьків за місцем реєстрації, а діти залишились проживати з нею. Питання виховання та матеріального утримання дітей на час припинення відносин з відповідачем не обговорювали. Відповідач з цього часу взагалі не цікавився дітьми. Мати відповідача інколи до лютого 2011 року брала дітей, гуляла з ними. Відповідач такого не робив, не звертався з приводу проведення дозвілля з дітьми. Матеріально дітям не допомагав. Після офіційного розлучення у грудні 2010 року вона подавала також і на аліменти. Суд виніс рішення по стягнення аліментів з відповідача і вона подала в юстицію виконавчий лист. Потім десь через десять років його їй повернули, оскільки відповідача не було у місті. Роз`яснили, що коли відповідач з`явіться, вона може його подати знову. З часу припинення фактичних шлюбних відносин діти жодного разу батька не бачили. Відповідач жодного разу не виявляв бажання зустрітись із дітьми. Вона жодним чином не перешкоджала зустрічам відповідача з дітьми. Оскільки відповідач не виконує свої батьківські обов`язки, просить суд позбавити відповідача батьківських прав. Вирішення цього питання їй потрібне для усиновлення дітей її нинішнім чоловіком. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи за його участі сповіщений належним чином за місцем офіційної реєстрації, будь-яких відомостей про поважність відсутності у судовому засіданні або клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Представник третьої особи органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Мирноградської міської ради Кизим Є.І. в судовому засіданні позов підтримала. Запевнила, що позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] стосовно малолітніх дітей [PERSON] і [PERSON] на думку органу, від імені якого вона бере участь у справі, буде відповідати інтересам дітей. ІІІ. Процесуальні дії у справі. 11.08.2022 року ухвалою судді відкрите провадження у даній справі, призначено справу до підготовчого судового засідання о 10.30 год. 06.09.2022 року, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. 06.09.2022 року ухвалою судді було призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні о 09.30 год. 19.09.2022 року 19.09.2022 року було відкладено судове засідання у зв`язку із неявкою відповідача на 09.30 год. 10.10.2022 року. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.13, 15). [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в юридичному шлюбі у період з 7 березня 2009 року до 27 грудня 2010 року. Їх шлюб розірваний рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 16 грудня 2010 року (а.с. 11-12). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 24 лютого 2011 року із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнуті аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Будь-які відмітки у виконавчому листі, виданому на підставі вказаного рішення щодо здійснених стягнень з відповідача, відсутні (а.с. 29-31). Після реєстрації 12 жовтня 2013 року шлюбу із [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (копія свідоцтва про реєстрацію шлюбу, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Димитровського міського управління юстиції у Донецькій області на а.с.27). Позивач [PERSON] з 04.06.2020 до цього часу працює реєстратором медичним лікувально-діагностичного відділення Комунального некомерційного підприємства «Мирноградська центральна міська лікарня» Мирноградської міської ради. Отримує заробітну плату, розмір якої за період з січня 2022 року по березень 2022 року включно склав 19157,89 гривень. Виключно позитивно характеризується і за місцем роботи, і за місцем проживання (а.с. 18, 24-26). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 28 липня 2009 року (а.с. 37). Діти [PERSON] і [PERSON] здорові, на диспансерному обліку в Мирноградській міській центральній лікарні не перебувають (а.с. 22-23). На цей час діти зареєстровані та проживають разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-18). Навчаються [PERSON] і [PERSON] у 8 класі загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів - № 4 Мирноградської міської ради (а.с. 19-20). З інформації щодо виконання батьківських обов`язків [PERSON] , наданої навчальним закладом, вбачається, що [PERSON] школу не відвідував, результатами навчання та станом здоровя дітей не цікавився. Вихованням дітей займається мати (а.с. 21). Орган опіки та піклування Мирнограсдької міської ради у висновку № 014 від 23 вересня 2022 року вважає позбавлення батьківських прав [PERSON] доцільним стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 57-58). Свідок [PERSON] , яка є матір`ю позивача, в суді показала, що із відповідачем познайомилась влітку 2008 року, коли дочка почала зустрічатись з ним. Далі вони одружились, народили двох дітей. Відповідач взагалі не виконував своїх батьківських обов`язків. Коли дочка з відповідачем ще проживали разом, відповідач рідко, але допомагав з дітьми. В інший час перебував на роботі. Потім дочка із зятем посварились, викликали мати відповідача, яка мала заспокоїти сина. Після цього десь через чотири місяці вони розлучились. Діти залишились проживати з дочкою. Після розірвання стосунків лише один раз, зі слів дочки, відповідач відвідував її у лікарні у місті Донецьку коли вона лежала там із хлопчиком. Більше вона його не бачила. Відповідач взагалі не відвідував дітей, ніяким чином не допомагав. Дочка ніяким чином не перешкоджала зустрічам батька з дітьми. Де він зараз, чим займається і де живе їй не відомо. Їй здається, що відповідачу байдуже до дітей. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що знайома з позивачем десь десять років, з часу, коли позивач вселилась у будинок, в якому проживає також вона. У будинок позивач вселилась сама з дітьми. Відповідача не знає, ніколи не бачила. V. Оцінка суду. Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України якого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. При цьому, наведені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач [PERSON] допустив всі зазначені фактори щодо малолітніх [PERSON] і [PERSON] , взагалі самоусунувшись від їх виховання майже з часу народження дітей, від їх належного матеріального утримання. Тривалість невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків свідчить про свідоме нехтування ним цими обов`язками. Малолітні [PERSON] і [PERSON] , опитані у судовому засіданні, повідомили, що [PERSON] не знають. Ніколи його не бачили, до них він ніколи не приходив. У судовому засіданні, на підставі даних, наданих органом опіки та піклування Мирноградської міської ради, пояснень позивача, показів свідків і досліджених доказів, у їх сукупності, встановлено, що відповідач [PERSON] взагалі не приймає участі у вихованні дітей і не цікавиться їх життям вже понад десять років. Поважних причин такого невиконання своїх батьківських обов`язків, судом не встановлено. Враховуючи всі обставини, задля захисту інтересів малолітніх [PERSON] і [PERSON] , суд вважає необхідним позбавити відповідача [PERSON] стосовно них батьківських прав. На підставі, ст.ст. 150,164,180 СК України,

Outcome: approved