Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, відповідно до якої просить розірвати шлюб, який був зареєстрований 01 грудня 2007 року Бурилівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївській області, актовий запис №13. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюбні стосунки з відповідачем припинені, причиною цьому стала несумісність характерів, різні погляди на життя. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, строк для примирення надавати недоцільно, спору щодо місця проживання дітей немає, тому просить неповнолітніх дітей залишити проживати біля неї. Позивач в судове засідання не з`явилась, за письмовою заявою підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 грудня 2007 року у Бурилівській сільській раді Кривоозерського району Миколаївській області, актовий запис №13, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , яке видано Бурилівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївській області 01 грудня 2007 року(а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Бурилівською сільською радою Кривоозерського району Миколаївській області 13 березня 2008 року(а.с.7); доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконкомом Бурилівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївській області 30 вересня 2009 року(а.с.6). Спільне життя у сторін не склалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони проживають окремо близько 7 років, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Крім того, позивач в позовній заяві просила залишити неповнолітніх дітей проживати біля неї, вказувала на відсутність спору щодо місця проживання дітей. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме до такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові №200/952/18 від 15 січня 2020 року. В матеріалах справи відсутня заява відповідача [PERSON] про домовленість залишення проживання дітей з матір`ю, яка підтверджувала б відсутність спору між сторонами. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково. На підставі ст.112 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial