Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідного онука [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю три місяці з часу набрання рішенням законної сили. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що [INFO] помер його двоюрідний онук [PERSON] , якому разом з позивачем на праві спільної часткової власності з рівними частками по Ѕ належить однокімнатна квартира за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є спадкоємцем за законом майна, що залишилось після смерті [PERSON] , п`ятої черги, спадкоємці перших чотирьох черг відсутні. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як помилково вважав, що оскільки він та [PERSON] є співвласниками спадкового майна, подання ним заяви про прийняття спадщини не є обов`язковим. Крім того, [PERSON] проживає у населеному пункті, територіально віддаленому від м.Вараш Рівненської області, і на час перебігу строку для подання заяви про прийняття спадщини в Україні діяли жорсткі карантинні обмеження, що істотно ускладнювало пересування. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Самулевич О.М. вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі, вважаючи поважними причинами пропуску позивачем встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини його необізнаність із законодавством та карантинні обмеження, що діяли в Україні на час перебігу строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача - виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у відсутності представника на підставі наявних матеріалів. На підставі ст..223 ЦПК України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.07.1950 відділом міськЗАГС м.Ковель Волинської області, матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Ковель Волинської області, є [PERSON] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00035954003 від 25.06.2022 підтверджується, що [PERSON] є також матір`ю [PERSON] , [INFO] , про народження якої виконавчим комітетом Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області 07.01.1948 виконано актовий запис № 5. Вищезазначеними документами підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , та позивач [PERSON] є рідними братом та сестрою як народжені однією матір`ю. З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00035954028 від 25.06.2022 вбачається, що 04.10.1968 [PERSON] уклала шлюб, який було зареєстровано відділом РАЦС м.Червонограда Львівської області, актовий запис № 276, отримавши після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00035951700 від 25.06.2022 підтверджується, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженки м.Ковель Волинської області, про народження якої відділом РАЦС м.Ковеля Волинської області 06.12.1969 виконано актовий запис № 554. Таким чином, вищезазначеними документами підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , є племінницею позивача [PERSON] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00035953894 від 25.06.2022 підтверджується, що 12.10.1988 [PERSON] уклала шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, актовий запис № 19, отримавши після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00035954105 від 25.06.2022 підтверджується, що 26.04.1995 [PERSON] уклала шлюб, який було зареєстровано відділом РАЦС м.Кузнецовськ Рівненської області, актовий запис № 57, отримавши після реєстрації цього шлюбу прізвище [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що племінниця позивача [PERSON] . [PERSON] змінювала прізвище у зв`язку з укладенням шлюбів, отримавши з 12.10.1988 прізвище [PERSON] , а з [INFO] - прізвище [PERSON] . Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00035964894 від 28.06.2022, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , уродженця м.Кузнецовськ Рівненської області, про народження якого відділом РАЦС м.Кузнецовськ Рівненської області 27.10.1989 виконано актовий запис № 515. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] є сином племінниці позивача [PERSON] . [PERSON] , тобто приходиться [PERSON] двоюрідним онуком (внучатим племінником). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Ковельським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Волинській області 28.11.2017, підтверджується, що [PERSON] померла [INFO] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 00035951304 від 25.06.2022 підтверджується смерть [INFO] [PERSON] . Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 00035954131 від 25.06.2022 підтверджується смерть [INFO] [PERSON] . Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті № 00035953834 від 25.06.2022, [PERSON] помер [INFO] . З Витягу № 5258926 від 01.11.2004 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виконаного КП «Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності у рівних частках по Ѕ була зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] . Зі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2018, виданого державним нотаріусом Ковельської державної нотаріальної контори Волинської області Луцик Н.А., вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] , що складається з Ѕ частини у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , є її син [PERSON] , [INFO] . Право спільної часткової власності [PERSON] на вказаний об`єкт нерухомого майна зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що свідчить Витяг зі вказаного реєстру № 128452952 від 21.06.2018. Таким чином, судом встановлено, що на даний час квартира [ADDRESS] на праві спільної часткової власності з частками по Ѕ зареєстрована за позивачем [PERSON] та його нині померлим двоюрідним онуком (внучатим племінником) [PERSON] . Як вбачається з письмової інформації Вараської державної нотаріальної контори №107/01-16 від 27.09.2022, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Позивач [PERSON] є спадкоємцем п`ятої черги спадкування за законом щодо майна, що залишилось після смерті [PERSON] . З пояснень позивача та наданих документів судом встановлено і будь-якими доказами у справі не спростовано, що спадкоємці за законом майна, що залишилось після смерті [PERSON] , першої-четвертої черг спадкування за законом, - відсутні, відсутній також і заповіт [PERSON] . Отже, виходячи зі змісту ст.ст.1258, 1261-1265 ЦК України, позивач [PERSON] є таким, що одержує право на спадкування майна нині померлого двоюрідного онука (внучатого племінника) [PERSON] . За правилами ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України). На час смерті [PERSON] позивач [PERSON] разом з ним не проживав, що підтверджується довідками ЖЕД-1 м.Кузнецовськ Рівненської області № 1975 від 01.06.2004, № 30 від 11.01.2005, № 975 від 11.04.2006, а також копією паспорта позивача серії [NUMBER] , виданого Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області 23.11.1998. Частиною третьою ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. При цьому поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 26.09.2012 у справі № 6-85цс12, від 04.11.2015 у справі № 6-1486цс15 і підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28.02.2018 у справі № 318/1037/15-ц, від 21.10.2019 у справі № 662/1724/18, від 24.01.2020 у справі № 192/1663/17. При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.06.2022 у справі № 751/5828/20, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, визначеного ст.1270 ЦК України, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , отже, строк на подання заяви про прийняття спадщини після його смерті сплив 23.10.2021. На обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини [PERSON] посилається на запровадження в Україні карантинних обмежень, що, враховуючи його вік та віддаленість місця проживання від місця відкриття спадщини, позбавило його можливості своєчасно звернутись до органів нотаріату з відповідною заявою. Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 р. на території України було встановлено карантин, дію якого неодноразово було продовжено, у тому числі на даний час - до 31 грудня 2022 року. Під час дії карантину Урядом встановлено ряд обмежень для громадян, у тому числі щодо здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним, електричним (трамвай, тролейбус), залізничним транспортом, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні. Обмеження стосувались також пересування громадян та реалізації ними інших можливостей. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 "Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину" було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Суд погоджується з доводами позивача про наявність підстав вважати, що введення вищезазначених карантинних обмежень було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача [PERSON] на вчинення дій з реалізації своїх спадкових прав. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17.12.2021 у справі № 315/386/19, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. У даному випадку суд визнає велику відстань між місцем постійного проживання позивача [PERSON] (м.Ковель Волинської області) і місцезнаходженням спадкового майна (м.Вараш Рівненської області) поважною причиною пропуску встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд вбачає підстави вважати, що введення в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану, який на даний час не закінчився, також пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача [PERSON] на вчинення дій з реалізації своїх спадкових прав. Суд при цьому враховує також нетривалий час, що минув з часу закінчення строку для подання ним заяви про прийняття спадщини (23.10.2021), до початку введення воєнного стану (25.02.2022), який складає чотири місяці два дні. Сукупність наведених обставин дає суду підстави вважати поважними причини пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] , та на підставі ст.1272 ЦК України визначення йому додаткового строку для подання вказаної заяви, тривалістю три місяці з часу набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved