Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування та стягнення страхового відшкодування. \~ \~ \~ \~Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02.02.2018 року в смт. Торчин Луцького району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Praktik», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. [NUMBER] під його керуванням. \~ \~ \~ \~Відповідно до постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 19.02.2019 року винним у даній ДТП визнано [PERSON] . \~ \~ \~ \~Вказує, що 07.02.2018 року він звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою про повідомлення щодо настання страхового випадку. Також ним, у цій заяві було заявлено вимогу про виплату страхового відшкодування, якщо винним у настанні ДПТ буде визнано водія забезпечувального транспортного засобу відповідно до умов полісу. \~ \~ \~ \~У страховій компанії було наголошено, що ним, як заявником, були вчинені усі необхідні дії для того, щоб виплатити страхове відшкодування, однак потрібно визначити суму страхового відшкодування, представити рішення суду по встановленню винуватця ДТП, а лише після цього буде прийняте відповідне рішення, про що його мали повідомити додатково. В подальшому, 07.02.2018 року ПрАТ СК «Євроінс Україна» звернулося стосовно проведення автотоварознавчого дослідження належного йому автомобіля і 12.03.2018 року було отримано від ПП «Альянс РК» звіт №2018/3471, згідно якого вартість матеріального збитку становить 61265,58 грн. Разом з тим, 15.07.2019 року страховою компанією йому був надісланий лист, у якому повідомили, що немає правових підстав для відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, оскільки він звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування після спливу одного року з моменту ДТП. Вважає таку відмову неправомірною, оскільки він своєчасно звернувся із повідомленням про настання події, у якій також було зазначено про виплату йому страхового відшкодування. У зв`язку з чим, просив суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» на його користь 61265,58 грн. страхового відшкодування, 992,40 грн. сплаченого судового збору та 5000,00 грн. витрат за надання правничої допомоги. Представник позивача до початку розгляду справи подала суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити \~ \~ \~ \~Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Подав суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи, у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Разом з тим,. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2018 року в смт. Торчин Луцького району сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Praktik», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до постанови Нововолинського міського суду Волинської області від 19.02.2019 року винним у даній ДТП визнано [PERSON] (а.с. 5). \~ \~ \~ \~При цьому, відповідальність водія «Skoda Praktik», р.н. [NUMBER] , [PERSON] на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ2934385, що вбачається з відзиву на позовну заяву (а.с. ). Також, як з`ясовано судом, 07.02.2018 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням щодо настання страхового випадку та проведення виплати страхового відшкодування (а.с. 10-11). Згідно ст. 979 ч. 1 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п.п.\~37.1.4\~п.\~37.1\~ст.\~37\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди; Як слідує із відзиву на позовну заяву, страховою компанією відмовлено у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з несвоєчасним зверненням поза межами річного строку з моменту скоєння ДТП. Разом з тим, на думку суду вказана відмова є безпідставною. Як було зазначено вище, [PERSON] 07.02.2018 року звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із повідомленням щодо настання страхового випадку (а.с. 10-11). При цьому, у даному повідомленні [PERSON] було заявлено вимогу про виплату страхового відшкодування, якщо винним у настанні ДПТ буде визнано водія забезпечувального транспортного засобу відповідно до умов полісу (а.с. 10-зворот). Отже, на думку суду, відмова страховика у виплаті страхового відшкодування з посиланням про звернення із заявою про виплату поза межами річного строку не заслуговує на увагу, оскільки він не пропущений. У відповідності до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 35.2 ст. 35 вказаного Закону визначено перелік документів, що подаються до заяви про страхове відшкодування. Згідно п. 35.3 ст. 35 зазначеного Закону, особа, якій подається заява про страхове відшкодування, зобов`язана надавати консультаційну допомогу заявнику під час складення заяви і на вимогу заявника зобов`язана ознайомити його з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення страхового відшкодування (регламентної виплати) та документами, на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди. Як з`ясовано судом, у поданому [PERSON] повідомленні містяться усі необхідні дані, до нього долучені усі необхідні документи. Тобто, дане звернення відповідає всім вимогам для заяви про страхове відшкодування, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, відмова страхової компанії у виплаті страхового відшкодування, на думку суду, є неправомірною, а тому такі кошти слід стягнути з відповідача у примусовому порядку. Із звіту №2018/3471 від 07.02.2018 року про оцінку транспортного засобу, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mitsubishi Lancer», р.н. [NUMBER] , внаслідок ДПТ складає 61265,58 грн. (а.с. 12-19). Водночас, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ2934385, ліміт страховика становить 100000,00 грн., франшиза 1000,00 грн. (а.с. ). Таким чином, враховуючи викладене та аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що з ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на користь [PERSON] слід стягнути 60265,58 грн. страхового відшкодування. Крім цього, до задоволення підлягають вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст.\~133\~ч.\~1,\~3\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Як вбачається із ордеру про надання правової допомоги від 15.07.2022 року (а.с. 31), договором про надання правової допомоги від 01.07.2022 року (а.с. 26-27), адвокатом надавалася професійна правнича допомога [PERSON] у справі про стягнення страхового відшкодування і вартість витрат визначена у сумі 5000,00 грн., яка сплачена позивачем, що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 30). Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача також слід стягнути витрати на правничу допомогу у вказаному розмірі, який є обґрунтованим та співмірним із предметом спору. Крім цього, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 992,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial