Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» за № 69-кп від 20.04.2022 року про оголошення йому догани за порушення трудової дисципліни та неналежне виконання своїх функціональних обов`язків; визнати незаконним та скасувати наказ КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» за № 80-кп від 05.05.2022 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку; поновити його на посаді завідувача відділу заготівлі крові та її компонентів (лікар-трансфізіолог) КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради»; стягнути з КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.05.2022 року до закінчення розгляду справи; стягнути з КНП «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 10\~000,00 грн.; вирішити питання про негайне виконання рішення. \~ \~ \~ \~Позов обґрунтовує тим, що з 28.07.2010 року, згідно з наказом № 15-2, він був прийняти на роботу до Кіровоградської обласної станції переливання крові та зарахований на посаду завідуючого відділом заготівлі крові. З 01.11.2012 року, відповідно до наказу № 29-2, був переведений на посаду завідуючого відділом організації трансфузійної допомоги - заступника головного лікаря з організаційно-трансфузійної допомоги населенню. 02.01.2018 року, відповідно до наказу № 1-2, переведений на посаду завідувача ВЗК КЗ «Кіровоградська обласна станція переливання крові». Відповідно до розпорядження Кіровоградської обласної ради № 427-гр від 18.12.2018 року КЗ «КОСПК» перетворено в КНП «КОСПК КОР» - Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради». Наказом в.о. генерального директора КНП «КОСПК КОР» № 69-кп від 20.04.2022 року його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення трудової дисципліни та неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, а наказом № 80-кп від 05.05.2022 року його було звільнено з займаної посади 05.05.2022 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку (стаття 40 КЗпП України). Копію вищезгаданого наказу про звільнення він отримав 05.05.2022 року. Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, як вбачається з наказу, стало начебто порушення трудової дисципліни та неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, а саме - порушення вимог наказу МОЗУ від 14.12.2010 року № 1112 «Положення для установи переливання крові (щодо організації управління системою якості і безпеки якості донорської крові та її компонентів». Підставою для звільнення, як вбачається з наказу, стало начебто систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вважає, що накази про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення є незаконними, оскільки його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено із займаної посади без належних для цього підстав. Такими підставами повинні бути виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Оскаржувані накази не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме: в них не відображено, які саме конкретно дії він вчинив всупереч вимогам нормативно-правових документів, які регламентують діяльність установи, що саме він порушив і яким чином це призвело до настання будь яких негативних наслідків. Наказ за № 69-кп від 20.04.2022 року - оголошення догани за порушення трудової дисципліни та неналежне виконання своїх функціональних обов`язків винесено відповідачем без законних підстав та відсутність у його діях складових дисциплінарного проступку. З тексту наказу вбачається, що ним порушено вимоги наказу МОЗ від 14.12.2010 року № 1112 «Положення для установи переливання крові (щодо організації управління системою якості і безпеки якості донорської крові та її компонентів». Пункт 5.9 Положення передбачає систему маркування для заготовленої крові, система маркування повинна безпомилково ідентифікувати контейнер та його вміст, а також відповідати вимогам щодо маркування...Також Положення передбачає вміст інформації, яка повинна міститися на етикетці контейнера з кров`ю або її компонентами. У той же час у вищезазначеному Положенні відсутні вимоги щодо обов`язковості саме печатної форми етикетки на контейнері. Тобто при наявності на етикетці крові або її компонентів усіх перелічених вимог п. 5.9 абзац 6 Положення - неможна робити висновок, що недотримання печатної форми етикетки є порушенням та недотриманням зазначеного вище Положення. Наказ № 80-кп від 05.05.2022 року накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків. Покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку також винесений відповідачем без законних підстав та відсутність в його діях складових дисциплінарного проступку. Підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з займаної посади стала конфліктна ситуація, що виникла в приміщенні боксу первинного фракціонування відділу заготівлі крові між сестрою-господаркою та молодшою медичною сестрою. Зазначена конфліктна ситуація між працівниками - жінками виникла вперше, спонтанно, одноразово, ніяких наслідків за собою не потягла, на роботі відділення ніяк не відобразилася і йому не зрозуміло, чому з цієї підстави керівництво прийняло рішення саме про звільнення завідуючого відділом із займаної посади. Ні його посадова інструкція, ні правила внутрішнього трудового розпорядку не передбачають відповідальності завідуючого відділом за поведінку та особисті дії підлеглих, які завідувач заздалегідь передбачити не може, а тому і вважати ситуацію, що сталася саме порушенням з його боку немає законних підстав, оскільки з точки зору законодавця таке порушення має стосуватися лише обов`язків, які є складовими трудової функції працівника. Враховуючи вказані обставини, норми чинного законодавства, просить визнати накази незаконними та скасувати, задовольнити позов в повному обсязі. Ухвалою суду від 03.06.2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 27.06.2022 року відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову позивача, так як його позиція є не доведеною, накази винесені відповідно до норм чинного законодавства. 11.07.2022 року позивачем подано відповідь на відзив. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та відповіді на відзив. Просили позов задовольнити та відповідно до уточнень, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 97\~674,15 грн. та повернути помилково сплачений судовий збір. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на обґрунтування, викладені у відзиві на позов. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено,\~щонаказом № 15-2 від 28.07.2010 року позивач [PERSON] був прийняти на роботу до Кіровоградської обласної станції переливання крові та зарахований на посаду завідуючого відділом заготівлі крові. Відповідно до наказу № 29-2 від 31.10.2012 року з 01.11.2012 року позивач був переведений на посаду завідуючого відділом організації трансфузійної допомоги - заступника головного лікаря з організаційно-трансфузійної допомоги населенню. Наказом № 1-2 від 02.01.2018 року позивач був переведений на посаду завідувача ВЗК КЗ «Кіровоградська обласна станція переливання крові». Розпорядженням Кіровоградської обласної ради № 427-гр від 18.12.2018 року КЗ «КОСПК» перетворено в КНП «КОСПК КОР» - Комунальне некомерційне підприємство «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради». Наказом в.о. генерального директора КНП «КОСПК КОР» № 69-кп від 20.04.2022 року позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення трудової дисципліни та неналежне виконання своїх функціональних обов`язків у зв`язку з порушенням вимог Наказу МОЗ України від 14.12.2010 року № 1112 «Положення для установи переливання крові (щодо організації управління системою якості і безпеки якості донорської крові та її компонентів». Підстава: акт в.о. генерального директора Русначенко Т.В. від 11.04.2022 року та пояснювальна самого [PERSON] від 12.04.2022 року. Вказане порушення відповідач обґрунтовує порушенням п. 6.4 Положення, а саме відсутністю печатної форми етикетки маркування крові. За порушення позивачем п. 6.4 вимог вищезгаданого Положення відповідачем був складений Акт за результатами позапланової перевірки виконання наказів МОЗУ у структурних підрозділах підприємства. Зазначений Акт не містить номеру, дати складання, відмітки про ознайомлення з ним [PERSON] (порушник). При цьому відповідач зазначає, що даний Акт був складений 11.04.2022 року, що оцінюється судом критично. Пункт 6.4 Положення для установи переливання крові (щодо організації управління системою якості і безпеки якості донорської крові та її компонентів передбачає, що «Установа вживає всіх необхідних заходів для забезпечення відповідності системи маркування крові та її компонентів, що заготовлюються ...ідентифікаційній системі та вимогам до маркування». Обов`язковість саме печатної форми етикетки вказаний пункт не визначає. Як встановлено в суді зазначені етикетки заповнює медичний реєстратор, обов`язком позивача було лише контролювати роботу реєстратора. Що стосується вимог Положення щодо обов`язкової інформації, яка повинна бути зазначена на етикетці - усі вимоги медичним працівником - реєстратором у відділенні заготівлі крові виконувалися у повному обсязі. Тобто при наявності на етикетці крові або її компонентів усіх перелічених вимог п. 5.9 абзацу 6 Положення - неможна робити висновок, що недотримання печатної форми етикетки є порушенням та недотриманням зазначеного вище Положення. Посилання відповідача про те, що недотримання печатної форми етикетки могло призвести до яких-небудь негативних наслідків є оціночним судженням і не може вважатись невиконання позивачем своїх трудових обов`язків. Хибним є і посилання відповідача на начебто порушення [PERSON] вимог наказу МОЗУ від 09.03.2010 року № 211, яким затверджено Порядок контролю за дотриманням показників безпеки та якості донорської крові та її компонентів, оскільки зазначений документ не містить жодної вимоги щодо маркування контейнерів із кров`ю або її компонентами. Інструкція з виготовлення, використання та забезпечення якості компонентів крові, затверджена наказом МОЗУ від 17.12.2013 року № 1093, також не містить жодного посилання на те, як саме повинен маркуватися контейнер із кров`ю, у якому вигляді - печатному або рукописному. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19) зроблено висновок про те, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27.06.2018 року у справі № 664/2820/15-ц (провадження № 61-19602св18) зроблено висновок про те, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про незаконність винесення вищезазначеного наказу та його скасування. Наказом № 80-кп від 05.05.2022 року позивача було звільнено з займаної посади 05.05.2022 року за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку (стаття 40 КЗпП України). Копію вищезгаданого наказу про звільнення позивач отримав 05.05.2022 року. Даний наказ не містить ні пункту, ні частину статті 40 КЗпП України, але з обґрунтування наказу вбачається, що позивача звільнено за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, що відповідає п.3 ч.1 вказаної статті. Звільнення працівника на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України України та відповідно до роз`яснень Мінюсту від 01.02.2011 року про Порядок розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, можливе за таких умов: працівником допущено невиконання або неналежне виконання покладених на нього трудових функцій навмисно; зазначене невиконання або неналежне виконання трудових функцій стосується саме трудових обов`язків, визначених трудовим договором; працівник не виконував обов`язки систематично. Об`єктом порушення для такої підстави звільнення є невиконання обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Трудовий договір завжди, незалежно від того, в усній чи письмовій формі його було укладено, містить умови, що визначають обов`язки як працівника, так і роботодавця. Ці умови можуть бути прямими, тобто такими, що визначаються та закріплюються безпосередньо в самому трудовому договорі, а також опосередкованими, які вже встановлені законодавством, колективним договором, посадовою інструкцією, правилами внутрішнього розпорядку, а тому не потребують додаткового закріплення у трудовому договорі. При цьому законодавець передбачає, що роботодавець не вправі вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором (ст. 31 КЗпП), тому відмова працівника від виконання (або невиконання) роботи, що не входить до кола його обов`язків, не є порушенням трудової дисципліни і, відповідно, такі дії не дають підстав для його звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП. Як зазначає позивач та не оспорює представник відповідача, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з займаної посади стала конфліктна ситуація, що виникла в приміщенні боксу первинного фракціонування відділу заготівлі крові між сестрою - господаркою та молодшою медичною сестрою. Посилання відповідача на те, що зазначений конфлікт між жінками - працівниками міг призвести до невідворотних негативних наслідків....що в подальшому начебто могло призвести до клінічних ускладнень при наданні трансфузіологічної допомоги пацієнтам у медичних закладах - є припущенням. Посадова інструкція завідувача відділом заготівлі крові та її компонентів, що затверджена наказом по КНП «КОСПК КОР» від 15.01.2021 року за № 04-од, правила внутрішнього трудового розпорядку не передбачають відповідальності завідуючого відділом за поведінку та особисті дії підлеглих, які завідувач заздалегідь передбачити не може, а тому і вважати ситуацію, що сталася, саме порушенням з боку позивача у суду підстав не має. Винність дій\~та поважність\~причин є ще однією обов`язковою умовою звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП, тобто наявність вини працівника (у формі умислу чи необережності). Принцип вини прямо закріплений, у тому числі і у п. 24 Типових правил внутрішнього трудового розпорядку для робочих і службовців підприємств, установ, організацій, який кваліфікує поведінку працівника, як порушення трудової дисципліни за наявності вини працівника та поширюється на звільнення, як один із видів дисциплінарного стягнення, адже звільнення допускається за систематичне невиконання трудових обов`язків за відсутності поважних причин. Якщо ж поважні причини невиконання працівником його трудових функцій є, то, відповідно, вина його відсутня, а отже звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП вже проводити не можна. Відповідно до ч.3 ст. 149 КЗпП при обранні виду дисциплінарного стягнення роботодавець має враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставин, за яких вчинено проступок, та попередню роботу працівника. З урахування вищенаведеного для звільнення по п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України обов`язковою складовою дисциплінарного порушення є те, що невиконання чи неналежне виконання трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Вказані обставини при винесенні наказу № 80-кп від 05.05.2022 року про звільнення позивача з займаної посади за систематичне невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку (стаття 40 КЗпП України) відповідачем не враховані, а тому вказаний наказ має бути скасований, а позивач поновлений на роботі за місцем роботи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог щодо та наявність підстав для їх задоволення. Згідно з абзацом 3 п. 2 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо. У відповідності до пункту 5 розділу IV вказаного Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної ( годинної) заробітної плати. Позивачем надано розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу із розрахунку 930,23 грн./день з моменту звільнення по день вирішення справи (03.10.2022 року), який склада 97\~674,15 грн., що не оспорюється представником відповідача. Відповідно до пунктів 2, 4 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць та поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника. Крім цього, відповідно до ст. 237-1 КЗоТ України власник або уповноважений ним орган відшкодовує працівнику моральну шкоду у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначає позивач, він більше 12 років пропрацював в установі відповідача, постійно підвищував свою кваліфікацію, як спеціаліст багато зусиль віддавав щоб бути професіоналом у своїй роботі, користувався авторитетом співробітників станції, повагою, на яку він заслуговує, а незаконне, безпідставне звільнення призвело не тільки до втрати репутації, а і до тяжкої душевної травми, все, до чого він йшов більшу частину свого життя було порушено, він опинився у скрутному становищі через відчай і розпач, йому доводиться пояснювати оточуючим, що його звільнили з роботи безпідставне. Моральну шкоду, спричинену незаконними наказами про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани та звільнення він оцінює у 10 000 грн. Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача про стягнення на його користь моральної шкоди у вказаній сумі. Відповідно до вимог ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому на користь держави з Комунального некомерційного підприємства «Кіровоградська обласна станція переливання крові Кіровоградської обласної ради» підлягає стягненню судовий збір в сумі 3\~969,60 грн. щодо чотирьох задоволених вимог позивача.

Outcome: approved