Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 27 лютого 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] у відповідачки народився син [PERSON] . В актовому записі про народження дитини батьком дитини був зазначений позивач, оскільки сторони перебували у шлюбі, хоча позивач не є біологічним батьком дитини. 26.08.2021 року рішення Рівненського районного суду Рівненської області шлюб між сторонами розірвано. За наведених обставин позивач звернувся до суду з позовом, яким просить про виключення відомостей про особу батька з актового запису про народження дитини, та стягнути з відповідачки сплачений судовий збір. Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити без його участі, заявлені вимог підтримує. Відповідачка не з`явилася в судове засідання. Згідно поданої заяви позов визнає, просить справу розглядати без її участі. Представник третьої особи - відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) та представник третьої особи - органу опіки та піклування Олександрійської сільської ради Рівненського району Рівненської області в судове засідання не з`явилися. Про дату час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Від сторін не надходило заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без їх участі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] подав суду заяву, згідно якої він є біологічним батьком дитини та просить справу розглядати без його участі. Суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості проведення розгляду справи без участі сторін. Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено в судовому засіданні, 27 лютого 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дитину - неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, через постійні конфлікти і суперечки, спільне життя стало неможливим, то між сторонами шлюбні стосунки були припинені з 2004 року. Сторони не бачилися, не спілкувалися, у відповідачки на той час була інша сім`я, і [INFO] у відповідачки з її цивільним чоловіком народився син [PERSON] . [PERSON] подав суду заяву, згідно якої він є біологічним батьком дитини. Рішенням Рівненського районного сулу Рівненської області від 26.08.2021 року шлюб між сторонами розірвано. Оскільки шлюб у позивача з відповідачкою не був розірваний на момент народження дитини, то у свідоцтві про народження дитини в графі "батько" вказано « [PERSON] ». На підтвердження свого батьківства відносно дитини [PERSON] , позивач звернувся до медичної лабораторії Endeavor dna для проведення тесту ДНК. Дослідження показало, що батьківство позивача стосовно [PERSON] не підтверджено. Відповідно до ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно зі ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на штучне запліднення своєї дружини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Згідно з п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 зазначених вище Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно з п. п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. За положеннями ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Проаналізувавши в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, беручи до уваги визнання позову відповідачкою, яке не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд дійшов переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 та ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved