Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 25.04.1991 року Холоднобалківською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №4. Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від вказаного шлюбу у сторін неповнолітні діти відсутні. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач допускає подружню невірність, застосовує відносно позивача фізичне насилля. Крім цього, у сторін різні характери та погляди на сімейне життя. Спільне господарство сторони не ведуть. Від добровільного розірвання шлюбу в органах ДРАЦС відповідач відмовляється, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій зазначила, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позов визнає та просить задовольнити. Судом на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.1991 року між сторонами був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрований Холоднобалківською сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №4. У вказаному шлюбі у сторін неповнолітніх дітей немає. Згідно із ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В свою чергу, відповідно до ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved