Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 07 вересня 2017 року відповідач уклав з ПАТ «Ідея Банк» кредитний договір №Р99.187.77353. Банк на виконання умов угоди надав позичальнику грошові кошти в сумі 6 000,00 грн, останній зобов`язався їх повернути в строк до 07 вересня 2019 року, сплатити відсотки за користування кредитними коштами, однак свої зобов`язання за кредитом не виконала, має заборгованість станом на 16 жовтня 2017 року в розмірі 12 902,29 грн. На підставі договору факторингу від 03 грудня 2020 року право грошової вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Профіт Капітал», у зв`язку з чим останній просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом, а також 3% річних за користування кредитом в розмірі 417,74 грн. та заборгованість за інфляційними витратами в розмірі 1 303,13 грн. Від відповідача відзив на позов не надходив. В судове засідання сторони не викликались. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280 - 281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялась про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. 18 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження\~у даній цивільній справі. Її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 12 вересня 2022 року позовну заяву залишено без руху. 04 жовтня 2022 року позивачем недоліки усунуто. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 07 вересня 2017 року між ПАТ «Ідея Банк» і [PERSON] укладено кредитний договір №Р99.187.77353 (а.с.5-6). Як зазначено в Паспорті споживчого кредиту, процентна ставка за користування коштами за кредитним договором становить 12,0000 % річних (а.с.7). В п.6 Договору та в додатку до паспорту споживчого кредиту - графіку платежів за кредитним договором зазначено, що повернення заборгованості здійснюється щомісячними платежами (а.с.6, 8). Підписавши Кредитний договір та паспорт споживчого кредиту, відповідач ознайомлений з Умовами Договору, які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими вона погодилась, відповідач підтвердила свою згоду на укладення кредитного договору на зазначених в ньому умовах, умови повернення коштів, тобто зобов`язалася договір виконувати (а.с.5-10). Відповідач отримала кошти за умовами кредитного договору №Р99.187.77353 від 07 вересня 2017 року у розмірі 5 217,39 грн, про що свідчить ордер-розпорядження (а.с.11). Як видно і виписки з рахунку відповідача заборгованість складає 6 000,00 грн (а.с.13-14). Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість. Згідно з довідкою-розрахунком ПАТ «Ідея Банк» заборгованість відповідача по договору №Р99.187.77353 від 07 вересня 2017 року станом на 03 грудня 2020 року становить: 6 000,00 грн заборгованість за основним боргом, 2 808,21 грн - заборгованість за несплаченими відсотками, 4 094,08 грн - заборгованість за несплаченою комісією (а.с.15). 03 грудня 2020 року АТ «Ідея Банк» уклало з ТОВ «Профіт Капітал» договір факторингу № 12/90, згідно з яким відступило останньому право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрі боржників, а тому чсилі право вимоги до боржника [PERSON] за договором №Р99.187.77353 від 07 вересня 2017 року (а.с.23-31). 02 грудня 2021 року позивач направив боржнику досудову вимогу від 30 листопада 2021 року щодо дострокового повернення простроченої суми заборгованості в розмірі 12 902,29 грн. в якій попередив про подання позову до суду у разі невиконання даної вимоги (а.с.17-19). За невиконання зобов`язань за договором позивачем здійснено нарахування 3% річних на кредитну заборгованість за період з 03 грудня 2020 року по 10 січня 2022 року в розмірі 417,74 грн та інфляційних втрат в розмірі 1 303,13 грн (а.с.16). Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за кредитним договором. а також щодо наслідків неналежного виконання зобов`язань. Згідно зі ст.ст.\~525,\~526 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1\~ст. 611 ЦК України\~передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно зі\~ст.629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ст. ст.\~1049,\~1054 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути кредитору грошові кошти (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 1\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Приписами\~ст.625 ЦК України, передбачено, що боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами, наданими йому на підставі укладеного договору, останній належним чином умови договору щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» набуло права вимоги до [PERSON] за договором №№Р99.187.77353 від 07 вересня 2017 року. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Звертаючись з вказаним позовом позивач окрім суми заборгованості просить стягнути з відповідача три відсотки річних та інфляційні втрати за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитними договором. Відповідач (позичальник) не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не подав до суду відзиву на вимоги позивача та доказів на їх спростування. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову в частині стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат у заявлених позивачем розмірах. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку та враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, нарахування процентів за користування кредитом було передбачено умовами договору, укладеного між відповідачем та первісним кредитором, тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст.\~141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача \~сплачений судовий збір.

Outcome: approved