Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

22 вересня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, який обґрунтував тим, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після смерті баби відкрилась спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка площею 0,5319 га, розташована на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив № 45 , ділянка № [NUMBER] , на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 048289; 1/55 частка земельної ділянки площею 132,9993 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 12/1 , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273437, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30.11.2004 № 574/А-04 на ім`я [PERSON] ; 1/156 частка земельної ділянки площею 34,4886 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 58 , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273440, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30.11.2004 № 573/А-04 на ім`я [PERSON] . 04 грудня 2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області Грозовою К.І., відповідно до якого зробила таке розпорядження: все своє майно, у тому числі земельний сертифікат ОД № 0168324, заповідала [PERSON] . Позивач подав заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І., отримав свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,5319 га. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на дві інші земельні ділянки через наявність співвласників. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на дві земельні ділянки, що належали на праві приватної власності [PERSON] на підставі державних актів серії ЯА № 273437 та серії ЯА № 273440. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав (а.с.48). Представник Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області та третя особа [PERSON] , належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позов визнали. Представник відповідача у заяві зазначив, що йому відомі та зрозумілі наслідки визнання позову, встановлені ст.206 ЦПК України (а.с. 24, 49). Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтями 1216, 1217 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, які визначені в заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3, 5 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За положеннями ч.1 ст.1269 ЦК України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] , виданого 19 січня 1999 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім`я та по батькові позивача - [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Як встановлено з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 листопада 1982 року Софіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, та копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 листопада 1957 року Зорянською сільською радою, позивач [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] (а.с. 7-8). 04 грудня 2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області Грозовою К.І., за реєстровим № 97, відповідно до якого зробила таке розпорядження: все своє майно, у тому числі земельний сертифікат ОД № 0168324, заповідала [PERSON] (а.с. 35). Заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 43). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 9). Після її смерті відкрилась спадщина на таке майно: земельну ділянку площею 0,5319 га, розташовану на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив № 45 , ділянка № [NUMBER] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ОД № 048289; 1/55 частку земельної ділянки площею 132,9993 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 12/1 , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273437, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30.11.2004 № 574/А-04 на ім`я [PERSON] ; 1/156 частку земельної ділянки площею 34,4886 га, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 58 , призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273440, виданого згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 30.11.2004 № 573/А-04 на ім`я [PERSON] (а.с.10-13). 15 травня 2017 року за заявою позивача приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. було заведено спадкову справу до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Постановою приватного нотаріуса Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 21 вересня 2022 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/55 частку земельної ділянки, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273437; на 1/156 частку земельної ділянки, розташованої на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273440 (а.с.15). Суд встановив, що державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 273437 та серії ЯА № 273440 видані на ім`я [PERSON] . У списку співвласників земельної ділянки до державного акту серії ЯА № 273437 під номером 16 зазначена [PERSON] , частка якої складає 1/55 (а.с.10). У списку співвласників земельної ділянки до державного акту серії ЯА № 273440 під номером 50 зазначена [PERSON] , частка якої складає 1/156 (а.с.11-12). За частиною 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до частин 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину за заповітом після смерті баби [PERSON] , а тому є власником спадщини з часу відкриття та може захищати свої порушені права володіння та користування успадкованим майном відповідно до глави 29 ЦК України. За частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За положеннями ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв`язку з чим, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved