Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

У червні 2021 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява [PERSON] , у якій останній просив суд стягнути з [PERSON] , на його користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , в розмірі 2510,00 грн., але не менше одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду і до повноліття дитини. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач [PERSON] посилався на те, що у нього в шлюбі з [PERSON] , [INFO] , народився син [PERSON] . З огляду на те, що син, після розірвання шлюбу з [PERSON] , проживає разом з ним, та враховуючи те, що остання не надає кошти на утримання дитини, позивач вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом. У листопаді 2021 року [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву в якій вона просила суд: визначити місце проживання [PERSON] разом з нею; стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання зустрічного позову та до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги [PERSON] посилалася на те, що вимушена звернутися до суду з даним позовом оскільки [PERSON] чинить їй перешкоди у спілкуванні з сином, що негативно відображається на психологічному стані дитини. Також позивач, за зустрічним позовом зазначила, що має належні умови для проживання та виховання дитини. Щодо вимоги про стягнення аліментів, остання зазначила, що на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини, а тому зважаючи на діяльність [PERSON] , яка забезпечує останньому достатній рівень доходу, вважала за необхідне просити суд визначити розмір аліментів на рівні прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем за первісним позовом (відповідачем за зустрічним) було подано відзив на позов, доводи викладені в якому зводяться до не згоди з заявленими позовними вимогами [PERSON] . Також у відзиві зазначено, що він ніколи не чинив [PERSON] перепон у спілкуванні з сином. Крім того вказав, що всі витрати пов`язані з вихованням дитини несе самостійно, має у власності трикімнатну квартиру в якій він із сином проживають вдвох та яка знаходиться поряд зі школою, яку відвідує дитина. [PERSON] зазначив про те, що [PERSON] не має доходу, а її співмешканець [PERSON] знаходиться у реєстрі боржників де за останнім рахуються борги на суму понад 600000,00 грн., що спростовує твердження [PERSON] про наявність матеріальної змоги утримувати дитину. Третьою особою надано висновок голови адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради Дюткіна О. про визначення місця проживання дитини від 27.07.2021 за №4/3-65, відповідно до якого адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за недоцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцевола В.В. від 04.08.2021 відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] . Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Куцевола В.В. від 30.11.2021 прийнято зустрічний позов [PERSON] . Об`єднано зустрічний позов [PERSON] в одне провадження з позовом [PERSON] . Перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18.10.2022 закрито підготовче судове засідання. Позивач за первісним позовом, у судовому засіданні, підтримав свої позовні вимоги та надав пояснення аналогічні викладеним в ньому. Заперечував щодо зустрічного позову. Зазначив про те, що син, з народження, проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , має свою облаштовану кімнату, повністю забезпечений усім необхідним для гармонійного розвитку. Відповідач за первісним позовом та її представник, у судовому засіданні, заперечували проти вимог первісного позову. Підтримали вимоги зустрічного позову та надали пояснення аналогічні викладеним у ньому. Представник органу опік та піклування, у судовому засіданні, пояснила, що підставою висновку щодо недоцільності визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] стала перш за все думка дитини про бажання проживати з батьком. Проте дитина зазначила, що могла б проживати разом з мамою тільки вдвох, а оскільки мама проживає з співмешканцем, це не є можливим. Дослідивши справи, вислухавши думку сторін, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, 16 квітня 2011 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище подружжя, після реєстрації шлюбу « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23.03.2021 (справа №178/1131/20) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно договору від 19.02.2022 сторонами якого є [PERSON] та [PERSON] визначено години спілкування [PERSON] з дитиною. Відповідно до копії розпорядження голови адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради Ворновицької Л.А. від 22.03.2021 за №72, визначено години для участі у вихованні та спілкуванні матері дитини [PERSON] з дитиною [PERSON] . Згідно з довідкою складеною практичним психологом та соціальним педагогом КЗ «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради від 13.06.2022 за №28, встановлено, що дитина ( [PERSON] ) підсвідомо хотів би бути разом з батьками, жити та спілкуватися з ними обома. Відповідно до копії акту обстеження житлово-побутових умов проживання складеного спеціалістами управління у справах дітей [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що квартира складається з двох кімнат та в ній зареєстровані і проживають: [PERSON] та її співмешканець [PERSON] . Також в результаті обстеження встановлено, що умови проживання добрі. Згідно з довідкою про склад сім`ї, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до характеристики наданої сусідами [PERSON] та затвердженої управляючою компанією ЖСК «Проспект», остання характеризується позитивно. Згідно з довідкою наданою КП «ОБЛАСНИЙ МЕДИЧНИЙ ПСИХІАТРИЧНИЙ ЦЕНТР З ЛІКУВАННЯ ЗАЛЕЖНОСТЕЙ ЗІ СТАЦІОНАРОМ» ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТНОЇ РАДИ», [PERSON] з наркологічними захворюваннями на обліку не знаходиться. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (квартира складається з трьох житлових кімнат). Згідно з довідкою про склад сімї, за адресою: [ADDRESS] проживають та зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання складеного спеціалістами управління-служби у справах дітей [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що квартира складається з трьох кімнат та в ній зареєстровані і проживають: [PERSON] і [PERSON] . Також в результаті обстеження встановлено, що умови проживання добрі. Відповідно до довідки наданої керівником напрямку з юридичної роботи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Шевченко М.В., [PERSON] працює в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з 14.04.2017, займає посаду головного юрисконсульта. Згідно з характеристикою наданою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 24.12.2021, [PERSON] позитивно характеризується. Відповідно до довідки про заробітну плату наданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК», [PERSON] нараховано виплат за період з 01.06.2021 по 30.11.2021 у розмірі 219 079,54 грн. середній дохід склав 36 513,26 грн. Згідно з характеристиками наданими головою мікрорайонного комітету «Тополя-1» в місті Дніпрі та головою правління ЖБК-132 «Трубник-2», [PERSON] позитивно характеризується. Відповідно до довідки наданої директором КПЗНЗ «ЦЕНТР ПОЗАШКІЛЬНОЇ РОБОТИ №1» ДМР Михайловою Л. від 16.12.2021 за №420, [PERSON] з 2007 року є вихованцем народного художнього колективу вокальної кавер-студії «Soul-Made». Згідно з характеристикою [PERSON] наданої директором КЗО «НВК №99» ДМР Гончаровим В. від 24.12.2021 за №01-4.5/411, Єгор за характером добрий, чесний, врівноважений. Хлопчик позитивно характеризується. Відповідно до довідки наданої директором СРОЦ «Велес спорт» Волошиним А.А. від 29.12.2021, [PERSON] є відвідувачем спортивного реабілітаційно-оздоровчого центру «Велес спорт» (двічі на тиждень відвідує тренування з плавання). Згідно з висновком голови адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради Дюткіна О. про визначення місця проживання дитини від 27.07.2022 за №4/3-65, адміністрація Шевченківського району Дніпровської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за недоцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] . До уваги прийняті пояснення дитини ( [PERSON] ) надані на засіданні комісії щодо бажання проживати разом з батьком та спілкуватися з мамою. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Щодо вимог [PERSON] про визначення місця проживання [PERSON] разом з нею, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно ч. 2, 8, 9 ст.7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства»). Згідно ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ч.1-2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76). У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Тобто, аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Згідно з висновком до якого дійшла колегія суддів ВП/ВС у своїй постанові від 17.10.2018 прийнятій за результатами розгляду справи №402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. Відповідно до ч.4-6 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Отже, виходячи з того, що дитина проживає з батьком у його квартирі з народження, відвідує школу та гуртки, які розташовані поблизу, приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору та враховуючи думку [PERSON] висловлену у судовому засіданні щодо бажання проживати з батьком, вказана позовна вимога [PERSON] є такою, що не підлягає задоволенню. Крім того, суд звертає увагу, що міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Також судом враховано вік дитини та його здібності, що свідчать про можливість дитиною сформулювати чітку думку з приводу виниклого спору, яка має своє відображення у висновку органу опіки та піклування. До того ж суд звертає увагу, що в провадженні суду, відсутні актуальні судові справи з приводу встановлення сторонами графіку спілкування з дитиною, навпаки останніми погоджено у добровільному порядку такий графік, що вказує на забезпечення батьком інтересів дитини щодо морального розвитку у площині спілкування з матір`ю. Також не можна залишити поза увагою, що з моменту окремого проживання сторін, дитина знаходилась разом з батьком, і за цей час, будь-яких доказів, які б свідчили про здійснення останнім дій спрямованих на несумлінне ставлення до дитини, [PERSON] не надано. З огляду на те, що вимога [PERSON] про визначення місця проживання дитини разом з нею не підлягає задоволенню, вимога щодо стягнення аліментів на її користь також не може бути задоволена оскільки аліменти стягуються на користь того з батьків з ким проживає дитина (ст.181 СК України). Щодо вимог [PERSON] про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 2 статті 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Аналіз наведених норм Закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік" , у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Отже, враховуючи те, що дитина проживає разом з [PERSON] , відвідує гуртки та виходячи з приписів ст.182 СК України, заявлена позовна вимога підлягає задоволенню, оскільки відповідає інтересам дитини. Також суд зазначає, що [PERSON] не надано доказів щодо знаходженні на її утриманні будь-яких інших осіб, або неможливість сплати аліментів у заявленому розмірі, у зв`язку з іншими обставинами. Натомість у судовому засіданні вона зазначила, що займається підприємницькою діяльністю та сума у розмірі прожиткового мінімуму не є для неї значною. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід віднести на рахунок держави, оскільки позивач при поданні позову до суду була звільнена від його сплати за законом.

Outcome: approved