Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 23 серпня 2022 року [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті її діда [PERSON] . 2. Позов обґрунтований тим, що [INFO] помер дід позивачки [PERSON] . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку, яка знаходиться на території Шумбарської сільської ради Кременецького району Тернопільської області загальною площею 1.54га, у тому числі: 1.23га, кадастровий номер 6125889500:01:001:0769 та 0.31га, кадастровий номер 6125889500:01:001:1355, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Як зазначає позивачка в позовній заяві, спадщину після смерті діда вона прийняла у відповідності до ст. 1268 ЦК України, оскільки на день його смерті проживала з ним в одному господарстві в с. Новостав Кременецького району. Позивачка зверталася у нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак їй було відмовлено, оскільки не встановлено факт її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. А тому просить позов задовольнити та визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її діда [PERSON] ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 26 серпня 2022 року було відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження і призначено до підготовчого розгляду на 20 вересня 2022 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 20 вересня 2022 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 12 жовтня 2022 року. 5. Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачка повністю підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти визнання за позивачкою права власності на спадкове майно. 6. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 8. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 9. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) слідує, що [PERSON] помер [INFO] в с. Новостав Кременецького району Тернопільської області. 10. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №030279 вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Шумської райдержадміністрації від 16.04.2004р. №125 є власником земельної ділянки загальною площею 1.54га, яка розташована на території Шумбарської сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і складається із двох земельних ділянок: розміром 1.23га, кадастровий номер 6125889500:01:001:0769 та розміром 0.31га, кадастровий номер 6125889500:01:001:1355. 11. Відповідно до довідки №110 від 23.08.2022р., виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним до дня смерті проживали та були зареєстровані: син - [PERSON] , невістка - [PERSON] , онука - [PERSON] , онук - [PERSON] . 12. Той факт, що померлий [PERSON] являється дідом позивачки [PERSON] підтверджується наступними документами, оглянутими та дослідженими в судовому засіданні: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шумбарською сільською радою Шумського району Тернопільської області, відповідно до якого слідує, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Новостав Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] ; - свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Шумським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), відповідно до якого слідує, що 31 грудня 2021 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвища подружжя після укладення шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] ; - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Шумбарською сільською радою Шумського ЗАГСу Тернопільської області, відповідно до якого слідує, що [PERSON] народився [INFO] в с. Новостав Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . 13. Своєю Постановою № 44/02-16 від 19.08.2022р. приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Зелінський П.І. відмовив спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки нею не підтверджено постійне проживання з померлим на день смерті та у встановлений законом строк не подано заяву про прийняття спадщини. Зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена. 14. Із Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №68950147 від 16.05.2022р., сформованого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] зареєстрована у спадковому реєстрі за №69283449, номер у нотаріуса 75/2022, заведена приватним нотаріусом Хаблюк Т.В. 16.05.2022р. 15. Відповідно до листа «Про надання інформації» №137/01-16 від 19.09.2022р. наданого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Хаблюк Т.В. вбачається, що Свідоцтво про право на спадщину чи відмова у його видачі видається нотаріусом після закінчення терміну для його прийняття. Постановою КМУ №164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Також зазначено, що відмова у вчиненні нотаріальної дії нею не видавалася. Із оглянутої в судовому засіданні копії Спадкової справи № 75/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] , розпочатої 16 травня 2022 року слідує, що 16 травня 2022 року [PERSON] звернувся із письмовою заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Станом на день надходження до суду копії спадкової справи, Свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не видавалося. ІV. Оцінка Суду. 16. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 17. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 18. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 19. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 20. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 21. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 22. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. 23. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 24. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 25. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 26. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України. Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця. 27. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). 28. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 29. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 30. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як слідує із заяви відповідача [PERSON] , останній не заперечує, щоб за його дочкою - позивачкою у справі [PERSON] було визнано право власності на спадкове майно після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] . 31. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Так, відповідач [PERSON] , який є спадкоємцем першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України, не заперечує, щоб право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті його батька [PERSON] було визнано за його дочкою [PERSON] , яка є спадкоємцем п`ятої черги. 32. Згідно зі ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. 33. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. 34. Власник майна, як це передбачає ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. 35. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження. В даний час у позивачки виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на земельні ділянки, як спадкове майно, після смерті діда [PERSON] . 36. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. 37. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п.г Земельного кодексу України. 38. На підставі ч.ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 39. Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. 40. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. 41. До спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. 42. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 43. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивачки, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачкою права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті діда [PERSON] . 44. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити неможливо, а набуття позивачкою права на земельні ділянки не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 45. Позивачем при подачі позову було сплачено 993 грн. 00 коп. судового збору. Позивачка просить не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України. З цих підстав,

Outcome: approved