Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому просила визначити їй додатковий строк терміном в два місяці (60 днів) з моменту набрання рішенням суду законної сили для звернення до державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори, Коваленко Лариси Олексіївни із заявою про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її сина - [PERSON] , який помер [INFO] , так як вона не бажала і не мала наміру приймати спадщину, оскільки будь-яке рухоме та нерухоме майно на момент смерті її сина було відсутнє. 06 червня 2022 року позивач, звернувся до приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Надії Романівни із заявою щодо роз`яснення їй процедури відмови від прийняття спадщини. Листом приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н.Р. позивачу було повідомлено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку не заявив про відмову від неї. Також позивачу було надано витяг із спадкового реєстру про те, що 10 серпня 2021 року Обухівською районного державною нотаріальною конторою Київської області було відкрито спадкову справу після смерті її сина, [PERSON] . Листом державного нотаріуса Коваленко О.Л. від 01.07.2022 року №311/02-14 позивачу було повідомлено що нею було прийнято спадщину, а строки для відмови від спадкових справи нею пропущено а тому позивач звернулась до суду для поновлення строку для подання заяви про відмову від спадщини. Ухвалою судді від 11 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02 серпня 2022 року витребувано у Обухівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, закрито підготовче судове засідання, справи призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Представник відповідача Обухівської міської ради в судове засідання не з`явився, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи Обухівської державної нотаріальної контори Київської області в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У статті 129 Конституції України, закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. 10.08.2021 року за претензією кредитора АТКБ «Приват Банк» було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] .. В матеріалах спадкової справи наявна довідка Григорівського старостинського округу від 27.06.2022 року, що станом на день смерті [INFO] [PERSON] проживала та була зареєстрована його мати [PERSON] .. 06.06.2022 року листом приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щур Н.Р. позивачу було повідомлено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Також позивачу було надано витяг із спадкового реєстру про те, що 10.08.2021 року Обухівською районного державною нотаріальною конторою Київської області було відкрито спадкову справу після смерті її сина, [PERSON] . 27.06.2022 року [PERSON] подала заяву нотаріусу про відмову від прийняття спадщини після померлого сина [INFO] [PERSON] .. 01.07.2022 року листом державного нотаріуса Коваленко О.Л. позивачу було повідомлено що нею було прийнято спадщину відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, а строк для відмови від спадкових прав нею пропропущено, тому позивач має право звернутися до суду для поновлення строку для подання заяви про відмову від спадщини. Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з частиною першою статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття (частини п`ята-шоста статті 1273 ЦК України). Водночас законодавством не передбачено визначення додаткового строку для подання заяви про відмову від прийняття спадщини. Відповідно, твердження заявника про поважність причини пропуску нею строку для звернення до нотаріуса (нотаріальної контори) із такою заявою через похилий вік, та проблеми зі здоров`ям не можуть бути підставою для задоволення її позовних вимог, а застосування в якості аналогії закону частини третьої статті 1272 ЦК України (за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини) в даному випадку є неправильним застосуванням. У статті 8 ЦК України сформульовані правила про аналогію закону та аналогію права, які використовуються для врегулювання цивільних відносин при наявності прогалин. Сутність правил про аналогію закону полягає в такому. Якщо цивільні відносини не врегульовані ЦК України, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами ЦК України, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини. Ці правила мають універсальний характер, тому що вони розраховані на врегулювання усіх цивільних відносин у разі наявності прогалин у цивільному законодавстві, у тому числі й договірних відносин. Але при цьому треба мати на увазі наступне. При застосуванні правил про аналогію закону варто, перш за все, з`ясувати характер спірних суспільних відносин, а саме: чи є ці відносини цивільними договірними, чи ні. Якщо спірні цивільні відносини є договірними, прогалина в законодавстві буде мати місце лише тоді, коли у ЦК України, інших актах цивільного законодавства, передбачених статтею 4 ЦК України, а також у договорі, укладеному учасниками цих відносин, відсутньою є норма права, що спрямована на врегулювання зазначених договірних цивільних відносин. Якщо спірні цивільні відносини не є договірними, прогалина в законодавстві буде мати місце тоді, коли у ЦК України, інших актах цивільного законодавства, передбачених статтею 4 ЦК України, відсутньою є норма права, що спрямована на врегулювання спірних відносин. Для застосування аналогії закону в обох зазначених випадках потрібно віднайти в актах цивільного законодавства правову норму, яка регулює подібні за змістом цивільні відносини. Отже, під час застосування аналогії закону до врегулювання певних цивільних відносин суд повинен зробити висновок, що ці відносини не врегульовані договором або актами цивільного законодавства, тобто суд повинен був встановити прогалину у регулюванні певних суспільних відносин. Якщо спірні відносини врегульовані договором або актами цивільного законодавства, але з таким правовим регулювання особа не погоджується, відсутні будь-які підстави для застосування аналогії закону або права. Така поведінка дає підстави для висновку про існування наміру обійти чинні приписи акта цивільного законодавства, якими повністю та належно спірні відносини врегульовані. Слід зазначити, що що статус спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, не є тотожним статусу спадкоємця, який бажає відмовився від прийняття спадщини на підставі статей 1273-1275 ЦК України. Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (крім випадків, встановлених цим Кодексом). Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed