Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Військової частини [NUMBER] , Об`єднаної житлової комісії Військової частини [NUMBER] , у якому просив суд: - визнати незаконним та скасувати рішення засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування (військова частина [NUMBER] , код ЄДРПОУ [NUMBER] , [ADDRESS] ) (нині Об`єднаної житлової комісії Військова частина [NUMBER] , код ЄДРПОУ [NUMBER] ) від 06.02.2008 року оформлено протоколом № 1 від 06.02.2008 року в частині: виключити (зняти) підполковника запасу ЗСУ [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця м. Запоріжжя, Україна, громадянина України, який перебуває на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 15.07.1996 року, складом сім`ї 4 особи: ( [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] ); - зобов`язати військову частину [NUMBER] , код ЄДРПОУ [NUMBER] , об`єднану житлову комісію військової частини [NUMBER] , код ЄДРПОУ [NUMBER] , поновити підполковника запасу ЗСУ [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженця м. Запоріжжя, Україна, громадянина України, на квартирному обліку військовослужбовців військової частини [NUMBER] , код ЄДРПОУ [NUMBER] , об`єднаної житлової комісії військової частини [NUMBER] , код ЄДРПОУ [NUMBER] , сім`ю у складі 4 особи: ( [PERSON] , [INFO] ; дружина [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] ) на обліку (черзі) осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (перебування списках військовослужбовців, що потребують покращення житлових умов на загальних підставах) з 15.07.1996 року, з залишенням на квартирному обліку. Ухвалою суду від 24.12.2021 року провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 01.03.2022 року. У судове засідання позивач не з`явився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити. Представник Військової частини [NUMBER] у судове засідання не з`явився, але надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно з протоколом № 34 від 28.10.1996 року засідання житлової комісії штабу та управління Одеського військового округу Данильченко Сергія Павловича в складі чотирьох осіб (він, дружина та два сина) було включено до списку черги на отримання житла з 15.07.1996 року. Згідно листа № 1190/ЖК від 29.11.2019 року житлової комісії в/ч [NUMBER] , позивачу стало відомо про те, що 06.02.2008 року рішенням засідання житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування, відповідно до протоколу № 1 від 26.02.2008 року [PERSON] знято з квартирного обліку. Так, відповідно протоколу № 1 від 26.02.2008 року було постановлено, що військовослужбовців, які на даний момент перебувають на квартирному обліку при житловій комісії штабу та управління Південного оперативного командування та не підтвердили поліпшення житлових умов згідно вимог керівних документів, тимчасово до підтвердження потреби в поліпшенні житлових умов зняті з квартирного обліку. (576 осіб згідно списку, додаток №1 до протоколу). [PERSON] проходив військову службу з 04.08.1977 року по 28.09.1999 року, звільнений у запас наказом Заст. Міністра оборони України Командувачем Сухопутних військ № 250 від 28.09.1999 року. Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтями 34, 37 ЖК УРСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання. Статтею 43 ЖК УРСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Згідно з абзацом 1 частини першої статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайм (найм) жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла. Так, згідно чинного законодавства на момент взяття позивача на квартирний облік Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра Оборони України від 03 лютого 1995року №20 (далі Положення № 20), військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті, а саме: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік (пункт 13). На виконання приписів статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінет Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок). Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (пункт 1 Порядку). Згідно з пунктом 3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Відповідно до пункту 24 Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік. Пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла. Порядок передбачає також і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (пункт 30 Порядку). Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а, отже, і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку. Аналогічні правові позиції викладені постановах Верховного Суду: від 17 березня 2020 року у справі № 487/5835/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 638/5769/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18 та від 19 травня 2020 року у справі № 683/2198/18. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд дійшов висновку про те, що [PERSON] в складі чотирьох осіб (він, дружина та два сина) було включено до списку черги на отриманні житла з 15.07.1996 року для отримання житлової площі. Відповідно протоколу № 1 від 26.02.2008 року було постановлено, що військовослужбовців, які на даний перебувають на квартирному обсязі при житлової комісії штабу та управління Південного оперативного командування та не підтвердили та не підтвердили поліпшення житлових умов згідно вимог керівних документів, тимчасово до підтвердження потреби в поліпшенні житлових умов зняти з квартирного обліку. Позивача, згідно списку, (додаток №1 до протоколу) було знято з квартирного обліку. Суд вважає, що підстави, визначені законом для зняття позивача з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, не настали, а тому зняти з квартирного обліку позивача є неправомірним. Водночас, будь-які належні і допустимі докази того, що позивач був зарахований на квартирний облік внаслідок подання ним відомостей, що не відповідають дійсності, або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік, у матеріалах справи відсутні. За таких обставин, суд дійшов висновку, що порушені права позивача підлягають поновленню шляхом поновлення його на квартирному обліку. Відповідно до ч. 1\~ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами ст.ст. 124,\~129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Outcome: approved