Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

У серпні\~2022\~року [PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просила встановити факт, що має юридичне значення від якого залежить виникнення майнових прав, а саме, що померлий [PERSON] проживав постійно спільно з [PERSON] з жовтня 2007 року по день його смерті, тобто [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування\~заяви вказала,\~що померлий\~ [INFO] \~ [PERSON] був\~її батьком. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли земельні ділянки. Зазначає, що на момент смерті батька вона фактично проживала з батьком по [ADDRESS] , тому вважає себе такою, що прийняла спадщину в силу вимог статті 1268 ЦК України. Будучи спадкоємцем за заповітом, заявник вирішила реалізувати свої спадкові права та звернулася до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте їй було відмовлено у зв`язку з недоведеністю факту спільного проживання із спадкодавцем, а тому звернулася до суду. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала, пояснила, що з часу народження проживала разом із своїми батьками за адресою: [ADDRESS] . Представник заявника - адвокат Соловей О.В. у вступному слові заяву підтримав з підстав, викладених у ній. Також пояснив, що звернення до суду із заявою пов`язане із тим, що заявник, не змінюючи фактичного місця проживання, змінювала зареєстроване місце проживання, а тому на час смерті [PERSON] не була зареєстрована з ним за однією адресою. Представник заявника [PERSON] подав заяву про подальший розгляд справи без його та заявника участі. Заінтересована особа - Новоушицька селищна рада, Хмельницької області надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти заяви не заперечила. Процесуальні дії у справі 08 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів та виклик свідків. 31 серпня 2022 року розгляд справи відкладено на іншу дату у зв`язку із неявкою учасників справи. 20 вересня 2022 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою заявника та її представника у судове засідання та визнання судом причин неявки поважними. 29 вересня 2022 року у судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку із витребуванням судом доказів. Фактичні обставини справи, встановлені судом [PERSON] 18 лютого 2008 року заповів усе належне йому майно і взагалі все те, що йому буде належати і на що він буде мати право [PERSON] , тобто заявниці, про що свідчить заповіт (арк.спр.6). [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] ,\~ про що свідчить свідоцтво про народження (арк.спр.5). Зміна прізвища заявника з « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (арк. спр.5). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть ( арк.спр.7). Згідно \~з державним\~ актом\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії Р1\~№805743\~від 30 серпня 2002 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1,78 га, розташованої на території Івашковецької сільської ради Новоушицького району Хмельницької області (арк.спр. 8). Даними довідок № 411,412,413 від 03 серпня 2022 року підтверджується, що спадкодавець [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним без реєстрації місця проживання проживала його донька [PERSON] (арк. спр. 10-11). Відповідно до інформації, яка міститься у погосподарських книгах, [PERSON] в період з 01січня 2006 року по 15 січня 2014 року проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ; в період з 15 січня 2014 року по даний час проживала та була зареєстрвоана за адресою: [ADDRESS] (арк.спр.51). Також суд\~установив,\~що спадкова\~справа після\~смерті [PERSON] \~не заведена (арк.спр.28). Показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , які були сусідами померлого [PERSON] та заявника, підтверджується, що донька останнього [PERSON] постійно проживала разом зі своїм чоловіком [PERSON] в домогосподарстві її батька [PERSON] по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] заявниця продовжила проживати за вказаною адресою. Фактичне місце проживання [PERSON] не змінювала. Заявнику нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт спільного проживання з померлим, про що свідчить постанова нотаріуса від 04 серпня 2022 року (арк.спр.9). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Частиною третьою статті 1268 ЦК визначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК, є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Обґрунтовуючи свою заяву [PERSON] вказала, що є спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON] , що було встановлено судом під час розгляду справи, заяву про прийняття спадщини після смерті останнього у визначений законом строк не подавала, проте вважає себе такою, що прийняла спадщину в силу постійного проживання із спадкодавцем на час його смерті. Наявні у справі письмові докази, показання свідків [PERSON] , [PERSON] , свідчать про обґрунтованість та підставність заявлених вимог, оскільки суд установив, що заявник [PERSON] постійно проживала разом із [PERSON] у будинку [ADDRESS] в період з жовтня 2007 року по 23 листопада 2009 року. Інших спадкоємців суд не встановив. Таким чином з огляду на викладене, варто зазначити, що відсутність єдиного зареєстрованого місця проживання спадкоємця та спадкодавця не може бути доказом того, що останні не проживали постійно разом на момент смерті спадкодавця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником та оцінені судом. З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку про встановлення факту постійного спільного проживання [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] з жовтня 2007 року по день його смерті за адресою: [ADDRESS] . Метою встановлення даного юридичного факту є реалізація спадкових прав заявником після смерті [PERSON] . Розподіл судових витрат Відповідно до положень частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного та

Outcome: approved