Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлям та спорудами по [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] була головою колгоспного двору у приватній власності якого був жилий будинок по [ADDRESS] . За вказаним домогосподарством закріплено земельну ділянку для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель площею 0,18 га. Голова двору [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті головою двору у приватній власності якого був жилий будинок по [ADDRESS] став її син [PERSON] . Станом на 15.04.1991 в даному господарстві був зареєстрований та проживав [PERSON] один. Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на приватну власність [PERSON] в цілому. [PERSON] помер [INFO] . Померлий заповіту не вчинив, спадкоємцем першої черги за законом є його син [PERSON] , тобто позивач. Позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який належав його батькові [PERSON] . Проте, згідно із постанови приватного нотаріуса, йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Звітом про оцінку житлового будинку, що знаходиться по [ADDRESS] визначено, що ринкова вартість будинку становить 113 000, 00 грн. Ухвалою суду від 20.09.2022 залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , [INFO] . В судове засідання учасники справи не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача - адвокат Візінська Г.В., через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Заявлені позовні вимоги підтримують, позовну заяву просять задовольнити. Городенківська міська рада подала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради за наявними в матеріалах справи документами та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] поступила, через поштове відділення, заява про визнання позовних вимог, а саме зазначила, що повністю визнає заявлені позовні вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі за її відсутності. Справу просить розглянути за її відсутності. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 03.11.1987 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 209 від 14.10.1987 посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] - дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Голова двору [PERSON] померла [INFO] у віці 78 років в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15, що доводиться копією повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08.06.2022 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Із довідки № 17-129 виданої 09.06.2022 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що на момент смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] і разом із нею був зареєстрований та проживав син [PERSON] , [INFO] . Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00035774169 від 08.06.2022 доводиться, що [PERSON] народився [INFO] , про що виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області 20.01.1950 складено актовий запис за № 8, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Повідомленням державного нотаріуса Городенківської ДНК Південно-Західного міжрегіонального управління юстиції МЮ (м. Івано-Франківськ) № 692/01-16 від 02.08.2022 стверджується, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69638851 від 02.08.2022 спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , - не заведена. З наведеного слідує, що [PERSON] проживаючи на час смерті разом із спадкодавцем (мамою) [PERSON] , прийняв спадщину після її смерті, як спадкоємець першої черги за законом. Проте, юридично не оформив своїх спадкових прав на вищевказане майно. Із довідки № 17-132 виданої 09.06.2022 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що головою колгоспного двору в [ADDRESS] був [PERSON] , [INFO] . Копією погосподарської книги Серафинецької сільської ради за 1991-1995рр доводиться, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , належав до суспільної групи господарства - колгоспники, головою двору був [PERSON] , 1950 р.н. Станом на 15.04.1991 в будинку по [ADDRESS] був зареєстрований та проживав [PERSON] - один, що підтверджується довідкою № 17-131 виданою 09.06.2022 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради. [PERSON] помер [INFO] у віці 71 рік в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 243, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 25.03.2021 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із довідки №17-130 виданої 09.06.2022 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що на момент смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] - один. Із відповіді начальника Городенківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) № 46/25.11.6-18 від 06.10.2022 на адвокатський запит від 03.10.2022 вбачається, що Городенківський відділ ДРАЦС підтверджує наявність актового запису про шлюб на [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис складений 01.06.1974 року . Одночасно повідомили, що шлюб розірваний 29.05.1982 року Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ). Копією свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER] , виданого 15.09.1985 Серафинецькою с/р Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] , мати позивача, в поданій до суду письмовій заяві зазначила, що позивач є її сином, його батьком був [PERSON] , який помер [INFO] . Із [PERSON] вони у зареєстрованому шлюбі не перебували, майна у спільній власності з ним теж не було. Тому, позовні вимоги визнає повністю. Копією спадкової справи № 175/2021, яка надана суду приватним нотаріусом Коломийського РНО Яшан Р.Р. стверджується, що позивач [PERSON] 07 вересня 2021 року подав до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 66302933 від 07.09.2021 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 68255771, номер у нотаріуса 175/2021. Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 07.06.2022, посвідчених приватним нотаріусом Коломийського РНО Яшан Р.Р., зареєстрованих в реєстрі за № 752 та № 753 доводиться, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , яка складається із земельних ділянок, що належали померлому на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 056859 та серії ІФ № 056004. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69182001 та № 69182008 від 11.06.2022 підтверджують те, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 68255771, номер у нотаріуса 175/2021. Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно. Приватний нотаріус Коломийського РНО Яшан Р.Р. розглянувши документи подані [PERSON] для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 142/02-31 від 14.07.2022 відмовив позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що позивачем не надано оригінал правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності померлого на даний житловий будинок. Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 10478 виданою ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" від 16.06.2022 підтверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському МБТІ по [ADDRESS] право власності зареєстровано за [PERSON] , головою колгоспного двору, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 03.11.1987, на підставі рішення цього ж виконкому № 209 від 14.10.1987. Згідно інформації з Державного реєстру речових про на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 310175159 формованої 19.09.2022 відомості щодо права власності на житловий будинок по [ADDRESS] - відсутні. Копією технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , виготовленого ОКП "Коломийське МБТІ" стверджується, що рік спорудження/реконструкції житлового будинку -1975 рік, господарські будівлі та споруди побудовані в 1975,1991 роках. Згідно Звіту житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 278 від 30.06.2022 про вартість майна, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] станом на 01.07.2022 становить 113 000 грн. За даним господарством рахується земельна ділянка розміром 0,18 га, що підтверджується довідкою № 17-133 виданою 09.06.2022 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Як вбачається із матеріалів справи житловий будинок з господарським будівлями та спорудами належав до колгоспного двору, головою якого була [PERSON] , що підтверджуться копією свідоцтва на право особисто власності на жилий будинок від 03.11.1987. Проте, голова двору [PERSON] померла [INFO] , тобто до часу ліквідації колгоспних дворів. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , який проживаючи на час смерті разом із мамою фактично прийняв спадщину після її смерті, зокрема і на житловий будинок по [ADDRESS] , про те, він свої спадкові права юридично не оформив. Відповідно до копії по господарської книги Серафинецької сільської ради за 1991-1995рр та довідок № 17-131 та № 17-132 виданих 09.06.2022 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради підтверджується, що [PERSON] був головою господарства по [ADDRESS] та на час ліквідації колгоспних дворів, тобто станом на 15.04.1991 в даному господарстві проживав один, тому його частка у вказаному майні становить 1/1. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З матеріалів справи вбачається, що позивач прийняв спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , у складі якої є нерухоме майно, однак, через відсутність у померлого документа про власність на належне йому будинковолодіння, не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON] , права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться [ADDRESS] , судом не встановлено, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позову. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст. 316,317, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1221,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved