Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із вищевказаним позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] (далі- ФОП [PERSON] , відповідач) та просить стягнути на свою користь з відповідача сплачені за придбання товару кошти в сумі 11 660, 00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19.10.2021 відповідно до Замовлення покупця № 1212, позивач замовив у ФОП [PERSON] товар, зокрема: двадцять листів металочерепиці, шириною 1180 мм, довжиною 3 000 мм, що складає 70,8 м/кв по ціні 235,00 грн за квадратний метр на суму 16638,00 грн; спецпланку 10 Ж шириною 310 мм, довжиною 2000 мм в кількості 6 штук по ціні 175,00 грн. за штуку на суму 1050,00 грн.; спецпланку 10 Ж шириною 140 мм, довжиною 2000 мм в кількості 6 штук по ціні 96,00 грн. за штуку на суму 576,00 грн. Загальна вартість замовлення становила 18264,00 грн. Також відповідач за свої послуги нарахував позивачу 396,00 грн додавши їх до вартості товару та відобразив їх в квитанції до прибуткового касового ордеру Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру №943 від 20.10.2021 ФОП [PERSON] одержала кошти в сумі 18660,00 грн. на підставі замовлення № 1212 від 19.10.2021. Після повної оплати вартості товару відповідач повідомив позивача, що товар можна отримати через сім днів, проте своїх зобов`язань не виконала, товар покупцю не передала. На неодноразові звернення засобами телефонного зв`язку та письмові претензії відповідач не реагувала, повернула лише кошти на загальну суму 7000,00 грн., а згодом перестала виходити на зв`язок . Ухвалою суду від 22.02.2022 відкрито провадження по вказаній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач не з`явився, однак від нього надійшла заява, в якій він підтримав позовні вимоги, вважав їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Просив розгляд справи проводити у його відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем знаходження відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою пошти «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або письмового відзиву на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 19.10.2021 відповідно до Замовлення покупця № 1212, позивач замовив у ФОП [PERSON] товар, зокрема: двадцять листів металочерепиці, шириною 1180 мм, довжиною 3 000 мм, що складає 70,8 м/кв по ціні 235,00 грн за квадратний метр на суму 16638,00 грн; спецпланку 10 Ж шириною 310 мм, довжиною 2000 мм в кількості 6 штук по ціні 175,00 грн. за штуку на суму 1050,00 грн.; спецпланку 10 Ж шириною 140 мм, довжиною 2000 мм в кількості 6 штук по ціні 96,00 грн. за штуку на суму 576,00 грн. Загальна вартість замовлення становила 18264,00 грн. Зі змісту позову вбачається, що відповідач за свої послуги нарахував позивачу 396, 00 грн, додавши їх до вартості товару та відобразив їх в квитанції до прибуткового касового ордеру Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 943 від 20.10.2021 ФОП [PERSON] одержав кошти в сумі 18660,00 грн. на підставі замовлення № 1212 від 19.10.2021. Частиною 1 ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом ст.ст. 655,656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. З викладеного убачається, що між сторонами виникли договірні зобов`язання з приводу купівлі-продажу товару. Чинним законодавством не встановлено обов`язку для сторін щодо укладання договору купівлі-продажу товару в письмовій формі, лише для договорів купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна. Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві. Сторони усно узгодили строк виконання договору 7 днів з моменту оплати товару. Як стверджує позивач, після повної оплати вартості товару, відповідачем не було передано йому товар в обумовлений строк. Зі змісту позову вбачається, що кошти позивачу повернуто відповідачем частково, в загальному розмірі 7000, 00 грн. Письмові претензії позивача від 06.11.2021, 15.11.2021 залишилися поза увагою відповідача. Відповідачем не надано жодних доказів на спростування заявлених вимог. Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтями 610, 611 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Оскільки судом встановлено, що зобов`язання відповідачем не виконані, при цьому перераховані позивачем кошти за товар йому повернуті лише частково, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 11660,00 грн. Виходячи із вищенаведеного, позовні вимоги є правомірними, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved