Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

30.06.2021 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Чернівці із зазначеним позовом. Посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 31.07.2007 року їй та гр. [PERSON] належить на праві спільної часткової власності по 1/2 ідеальній частці в житловому будинку за адресою [ADDRESS] . 31 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», в особі його Чернівецької обласної дирекції та третьою особою за даним позовом [PERSON] , було укладено кредитний договір № 014/0001/74/40909, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 148 000 доларів США під 13% річних, строком до 30 липня 2023 року. 31 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффазен Банк Аваль», в особі його Чернівецької обласної дирекції та позивачем було укладено кредитний договір № 014/0001/74/40910, відповідно до умов якого позивачу надано кредит у розмірі 10 000 доларів США під 13,5% річних, строком до 30 липня 2017 року. Відповідно до п. 2.1 цих кредитних договорів, кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі: кредит під заставу нерухомості та на сплату комісій банку за цим Договором. На забезпечення виконання зобов`язань за указаними кредитними договорами, 31 липня 2007 року банком з позивачем та [PERSON] укладено іпотечний договір № 011/0001/21587/787/588, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О. та зареєстрований у реєстрі №1029. предметом якого є житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 259,9 кв. м., за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,0667 га, кадастровий номер 7310136300:16:001:0076, розташована за указаною адресою, з цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку та господарських будівель. Як вбачається з п.2 розділу «Предмет договору» вказаного іпотечного договору, іпотекою забезпечуються виконання двох окремих зобов`язань (окремо позивача за кредитним договором № 014/0001/74/40910. та окремо [PERSON] за кредитним договором № 014/0001/74/40909). Таким чином, позивач та [PERSON] уклали іпотечний договір і передали належне нам майно (кожний по 1\\2 ідеальної частки в будинку та по 1/2 частці земельної ділянки) в забезпечення виконання зобов`язань за різними кредитними договорами. Зазначає, що в тексті договору іпотеки відсутнє застереження, що вони відповідають за виконання зобов`язань один одного, чи являються майновими поручителями. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов свого кредитного договору виникла заборгованість. В січні 2008 р. ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» звернувся з позовом до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовною заявою, в якій просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] , солідарно всю суму заборгованості за Кредитним договором № 014/0001/74/40909 (кредитний договір, укладений [PERSON] ), мотивуючи, тим що в забезпечення повернення кредиту за кредитним договором № 014/0001/74/40909 між банком та позивачем було укладено договір іпотеки, відповідно до якого вона взяла також на себе зобов`язання перед кредитором відповідати по зобов`язаннях [PERSON] за кредитним договором № 014/0001/74/40909 і є майновим поручителем. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2008 року (справа № 2-846/2008 рік), яке набрало законної сили, достроково стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/0001/74/40909 у розмірі 766 714,13 грн. Також в цьому рішенні суд встановив, що позивач вважається неналежним відповідачем, оскільки банком не надано доказів наявності її зобов`язань перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в разі невиконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору. Вказане рішення суду сторонами не оскаржувалося, набуло чинності та спрямоване на виконання. Вказує, що судом було встановлено, що вона не є ймовірним суб`єктом юридичних обов`язків щодо яких суд повинен ухвалити судове рішення і що укладений договір іпотеки, на який посилався банк і стосовно якого вона давала пояснення в судовому засіданні, а також договір кредиту, який уклав з банком [PERSON] , не є достатніми доказами наявності її зобов`язань перед банком в разі невиконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору. У листопаді 2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Позовна заява мотивована тим, що 31 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/0001/74/40909, відповідно до умов якого останньому надано кредит. На забезпечення виконання зобов`язань за указаним кредитним договором, 31 липня 2007 року, між банком та [PERSON] , [PERSON] укладено іпотечний договір № 011/0001/21587/787/588, предметом якого є житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами та земельна ділянка. Заборгованість за кредитом [PERSON] не сплачена. Враховуючи викладене та уточнені позовні вимоги. ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 181 083,46 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу вказаних предметів іпотеки на прилюдних торгах, визначивши початкову ціну на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Справа переглядалась судами усіх інстанцій неодноразово. Постановою Верховного Суду від 07 серпня 2019 року по справі № 727/10051/14-ц, провадження № 61-8785св18. рішення апеляційного суду Чернівецької області від 01 вересня 2016 року, яким частково були задоволені вимоги банку скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 р. по справі № 727/10051/14, провадження №22-ц/822/960/19, рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02 червня 2016 року в частині відмови в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Райффазен Банк Аваль», правонаступником якого є акціонерне товариство «Оксі Банк», до [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за процентами та пенею, нарахованими з 15 травня 2008 року по 10 квітня 2015 року скасовано. В задоволенні позову в цій частині відмовлено за безпідставністю. Поряд з цим, суд апеляційної інстанції погодився з рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 02 червня 2016 року щодо пропуску позивачем строків позовної давності для звернення з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок та земельну ділянку. З вказаних судових рішень, зокрема, випливає те, що банк скористався своїм правом передбаченим п. 6.5. Кредитного договору, п. 16.7.2 Договору іпотеки щодо дострокового повернення всієї суми кредиту, з урахуванням суми відсотків за користування кредитом та інших платежів, передбачених кредитним договором. Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 травня 2008 року стягнуто всю суму заборгованості за кредитним договором, яка станом на 28 січня 2008 року становила 766713,13 грн. Тобто, на момент винесення судом рішення строк виконання вважався таким, що настав. Такими діями (стягнення суми заборгованості в судовому порядку) кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Судовим рішенням визначено борг [PERSON] за укладеним ним кредитним договором № 014/0001/74/40909 в сумі 766713,13 грн. 07.06.2021р. позивачем була отримана від відповідача оскаржувана Вимога «Про усунення порушення в порядку ст.35 ЗУ «Про іпотеку». Вимога стосується виконання кредитного договору № 014/0001/74/40909 від 31 липня 2007 року, укладеного з [PERSON] . У Вимозі вказується, що розмір заборгованості позивача за цим договором складає 9 489 332,71 грн. (заборгованість за кредитом - 3 952 908.80 грн. та заборгованість за відсотками - 5 536 423,91 грн.). У випадку невиконання цієї вимоги новий кредитор реалізує процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку визначеному ст.ст. 37 та 38 ЗУ «Про іпотеку» (за вибором іпотекодержателя). У своїй вимозі відповідач вказує про існування у позивача обов`язку протягом 30 днів виконати основне зобов`язання за кредитним договором - погасити заборгованість, визначену ним в розмірі 9 489 332,71 грн. також зазначив, що: -29.03.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та Акціонерним товариством «Оксі Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/72, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, перейшло до ПАТ «Оксі Банк». -24.04.2019 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та AT «Оксі Банк» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, що посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В, зареєстрованим за №601, відповідно до якого право іпотекодержателя за договором іпотеки, перейшло до AT «Оксі Банк». -29.03.2019 року між AT «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» було укладено договір відступлення права вимоги №114/72/1. відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». -24.04.2019 року між AT «Оксі Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено договір про відступлення прав за договорами іпотеки, що посвідчено, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н.В., зареєстрованим за №602, відповідно до якого право іпотекодержателя за договором іпотеки, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія». Зазначає, що до цього часу її ніхто не повідомляв про численні відступлення прав за кредитними договорами та за іпотечним договором. Вважає, що у відповідача відсутнє право вимагати від неї усунення порушень умов кредитного договору № 014/0001/74/40909 від 31 липня 2007 року, укладеного банком з [PERSON] , а у неї, відповідно, відсутній кореспондуючий обов`язок виконати основне зобов`язання за вказаним договором - сплатити відповідачеві 9 489 332.71 грн. заборгованості [PERSON] , посилаючись на те, що: - вона не несе солідарну відповідальність з [PERSON] за невиконання ним прийнятих на себе забов`язань за укладеним кредитним договором та іпотечним договором; -відповідач вимагає погашення позивачем заборгованості в сумі 9 489 332,71 грн. Разом з тим, як встановлено судовими рішеннями, і, зокрема, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15 травня 2008 року, борг позичальника [PERSON] за кредитним договором 014/0001/74/40909 від 31 липня 2007 року становить 766713.13 грн. Тому вимоги про стягнення процентів та пені, нарахованих за період після 15 травня 2008 року, тобто після закінчення строку дії договору є безпідставними по суті, і визначений відповідачем розмір боргу не відповідає сумі боргу, визначеного судом. Відповідачем до своєї вимоги не наданий розрахунок заборгованості, тобто не доведено, з чого він виходив, визначаючи суму боргу; - ст. 24 ЗУ "Про іпотеку" встановлено, що відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця. якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Відповідно, відступаються права і за договорами забезпечення (договори відступлення прав вимоги за іпотечними договорами підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню - частина третя статті 24 Закону України "Про іпотеку"). Крім того, посилається на те, що розпорядженням Національної Комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 09.06.2020р. № 1255 за результатами розгляду заяви ТОВ «ФК Довіра та гарантія» від 02.06.2020 р. №326 (вх. № П 1172 від 03.06.2020р.) про анулювання ліцензій на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), було постановлено: анулювати ТОВ «ФК Довіра та гарантія» (місцезнаходження 04112, м. Київ. вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, код за ЄРДПОУ 38750239) ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме: 1). на надання послуг з факторингу, видану згідно з розпорядженням Нацкомфінпослуг від 11.05.2017 р.№ 1592; 2). на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, видану згідно з розпорядженням Нацкомфінпослуг від 06.06.2017 р. № 2300. У ролі регулятора ринків небанківських фінансових послуг Національний банк України 30 липня 2020 року ухвалив Рішення про виключення ТОВ «ФК Довіра та гарантія» з ДРФУ та анулювання свідоцтва про реєстрацію фінансової установи, тобто ТОВ «ФК Довіра та гарантія» остаточно втратила статус фінансової установи. З вищенаведених причин вважає, що відповідач, не будучи фінансовою установою, не може являтися іпотекодержателем, і, відповідно, висувати в цій своїй якості та й в якості кредитора, будь-які вимоги позичальнику. Відповідно, надати кредит може виключно банк (інша фінансова установа) і вимагати повернення також може виключно банк (інша фінансова установа). Вважає, що з моменту відкликання ліцензії та анулювання відповідача як фінансової установи, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» фактично втрачає статус фінансової установи в цілому, його банківська діяльність припиняється, у зв`язку з чим товариство втрачає і право на надання банківських та будь-яких інших фінансових послуг, зокрема щодо кредитування фізичних/юридичних осіб та нарахування відсотків по кредитам, висування вимог щодо усунення порушень умов кредитного договору, та інших похідних дій. Також зазначає, що спір стосується договору споживчого кредитування, а відтак, на нього поширювалася дія Закону «Про захист прав споживачів». Відповідно до п. 7 ч. 11 ст. 11 цього закону у редакції, чинній до 09.06.2017р., кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Вказує, що за нормами закону № 1381-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті, на житловий будинок, який використовується як місце постійного проживання позивачем та є предметом іпотеки у забезпечення вимог за кредитним договором, укладеного в іноземній валюті, не може бути звернуто стягнення шляхом реєстрації права власності за іпотеко держателем у ув`язку із дією Закону № 1304-VII. В даному позові також звертає увагу суду на те, що 20.05.2021 року головним державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м.Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження по стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованості у розмірі 766 714,13 грн та витрат по сплаті судового збору у сумі 1700 грн та ІТЗ 30 грн. Виконавче провадження відкрито на виконання виконавчого листа №2-100/10 від 15.02.2010 року. Посилаючись на наведене та норми законодавства, просить визнати у відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», відсутність права вимоги до [PERSON] щодо усунення порушень умов кредитного договору № 014/0001/74/40909 від 31 липня 2007 року, укладеного між ВАТ «Райффазен Банк Аваль», в особі його Чернівецької обласної дирекції і [PERSON] і сплати нею заборгованості за цим кредитним договором в сумі 9489332,71 грн., та кореспондуючого обов`язку [PERSON] виконати таку вимогу відповідача. 09.08.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 13.09.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі. Відповідач відзиву на позов до суду не надсилав. Позивач в судове засідання не з`явилася, попередньо надіславши до суду заяву , в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Представник відповідача надіслав до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність позовні вимоги не визнає. Надіслав письмові пояснення, згідно яких вказує на те, що 31.07.2007 року між банком, правонаступником якого є ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» позивачем та [PERSON] укладено іпотечний договір № 011/0001/21587/787/588, в забезпечення виконань зобов`язань [PERSON] та [PERSON] за кредитними договорами№014/0001/74/40909 від 31.07.2007 року та 3014/0001/82/40/910 від 31.07.2007 року перед Іпотекодержателем. Посилається на п1 договору іпотеки, згідно якого Іпотекодержатель має право в разі невиконання кожним Позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в Іпотеку Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавців. Та виходячи з наведеного, вважає, що позичальники [PERSON] та [PERSON] відповідають за виконання зобов`язань один одного. Зазначає, що [PERSON] та [PERSON] є майновими поручителями одне одного за вищезазначеними кредитними договорами, оскільки це випливає із терміну «майновий поручитель». Крім того додає, що кредитний договір №014/0001/74/40909 від 31.07.2007 року є укладеним , діючим, судом недійсним не визнавався. Зобов`яання за даним договором позичальником не виконані. Остаточний термін погашення кредиту - не пізніше 30.07.2017 року. Іпотечний договір № 011/0001/21587/787/588 від 31.07.2007 року є укладеним , діючим, судом недійсним не визнавався. Дострокового розірвання не відбувалося. П.26Договору встановлено, що термін дії договору - до повного виконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором та всіма додатками до нього. Додає, що при укладенні вищезазначеного кредитного договору сторонами було обрано один із видів забезпечення виконання зобов`язання, а саме: застава нерухомого майна- іпотека, що підтверджується договором іпотеки. Поручительство в даному випадку не має місця , відповідно договір поруки не укладався і [PERSON] та [PERSON] не несуть солідарну відповідальність за невиконання прийнятих на себе зобов`язань укладеними кредитними договорами .Проте, вони є майновими поручителями. Крім того вказує, що 30.07.2020 року Національний банк України ухвалив рішення про виключення ТОВ «ФК`Довіра та гарантія» з ДРФУ та анулював свідоцтво про реєстрацію фінансової установи. Проте, вважає неправильними висновки позивача про те, що ТОВ «ФК» «Довіра та гарантія» не має права вимоги за кредитними договорами, оскільки таке право компанія набула на підставі договорів про відступлення права вимоги №114/72 та №114/72/1.Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, при цьому вимог до цієї особи законодавством не встановлено. 24.09.2021 року НБУ рішенням №21/2820-пк включив ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» до реєстру колекторських компаній. Зазначає, що боржник [PERSON] не виконав і не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, а також не виконав рішення суду в добровільному порядку. В примусовому порядку здійснити виконання рішення суду також не вдалося можливим. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до вимог ст.ст.10,11,59 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається з копії договору купівлі -продажу житлового будинку № 438877 від 31.07.2007 року [PERSON] та [PERSON] шляхом укладення даного договору з продавцем [PERSON] прийняли у спільну часткову власність по Ѕ ідеальній частці житлового будинку , що знаходиться за адресою [ADDRESS] ( а.с.29) З копії договору купівлі -продажу житлового будинку № 438878 від 31.07.2007 року встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , шляхом укладення даного договору з продавцем [PERSON] прийняли у спільну часткову власність по Ѕ ідеальній частці земельної ділянки площею 0.0667 га кадастровий номер 7310136300:16:001:0076, що знаходиться за адресою [ADDRESS] ( а.с.29) 31 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», в особі його Чернівецької обласної дирекції та третьою особою за даним позовом. [PERSON] , було укладено кредитний договір № 014/0001/74/40909, відповідно до умов якого останньому надано кредит у розмірі 148 000 доларів США під 13% річних, строком до 30 липня 2023 року, що вбачається з копії договору (а.с.14-17) 31 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффазен Банк Аваль», в особі його Чернівецької обласної дирекції та позивачем було укладено кредитний договір № 014/0001/74/40910, відповідно до умов якого позивачу надано кредит у розмірі 10 000 доларів США під 13,5% річних, строком до 30 липня 2017 року, що вбачається з копії договору (а.с.18-20) 31 липня 2007 року «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] та [PERSON] укладено іпотечний договір № 011/0001/21587/787/588, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О. та зареєстрований у реєстрі №1029. Згідно п.1, його предметом є надання Іпотекодавцями в іпотеку нерухомого майна, що зазначене в п.6 договору ( житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 259,9 кв. м., за адресою: [ADDRESS] та земельна ділянка, загальною площею 0,0667 га, кадастровий номер 7310136300:16:001:0076, розташована за вказаною адресою, з цільовим призначенням - для обслуговування жилого будинку та господарських будівель ) , в забезпечення виконань зобов`язань [PERSON] та [PERSON] перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разі невиконання кожним Позичальником зобов`язань, забезпечених іпотекою , одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку Предмета Іпотеки переважно перед іншими кредиторами Іпотекодавців (а.с.21-27) Згідно п . 2 договору іпотекою забезпечується: 2.1 виконання зобов`язань Позичальника [PERSON] за кредитним договором № 014/0001/74/40909 від 31.07.2007 року * повернення кредиту, наданого у сумі 148 000 дол США у строк зазначений кредитним договором № 014/0001/74/40909 від 31.07.2007 року *погашення кредиту здійснюється згідно графіку погашення кредиту * остаточний термін погашення кредиту - не пізніше 30 липня 2023 року. 2.2виконання зобов`язань Позичальника [PERSON] за кредитним договором № 014/0001/74/40910 від 31.07.2007 року *повернення кредиту, наданого в сумі 10000 дол США, у строк зазначений кредитним договором № 014/0001/74/40910 від 31.07.2007 року *погашення кредиту здійснюється згідно графіку погашення кредиту * остаточний термін погашення кредиту - не пізніше 30 липня 2017 року. 31.05.2021р. відповідач ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» надіслав позивачу [PERSON] вимогу «Про усунення порушення в порядку ст.35 ЗУ «Про іпотеку» , згідно якої вимагає усунути порушення умов кредитного договору та повідомляє, що у разі невиконання вимоги, новий кредитор реалізує процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку визначеному статтями 37 та 38 ЗУ «Про іпотеку»( за вибором іпотеко держателя) ( а.с.31). Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.05.2008 року (справа № 2-846/2008 рік), яке набрало законної сили, достроково стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/0001/74/40909 у розмірі 766 714,13 грн. Зазначеним рішенням встановлено, що [PERSON] є неналежним відповідачем, оскільки ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» не надано доказів наявності зобов`язань перед банком, в разі невиконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору ( а.с.33) Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Згідно із частиною 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель - кредитор за основним зобов`язанням; іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи - боржника. Аналізуючи наявний в матеріалах справи договір іпотеки судом встановлено, що цим договором забезпечено виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 014/0001/74/40910 від 31.07.2007 року та виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором № 014/0001/74/40909 від 31.07.2007 року. Договір не містить умов про те, що [PERSON] та [PERSON] є майновими поручителями. Також договір не містить умови про те, що на [PERSON] покладається відповідальність за невиконання зобов`язань [PERSON] за укладеним ним кредитним договором № 014/0001/74/40909 від 31.07.2007 року Крім того рішенням Шевченківського районного суду в справі № 2-846/2008 року від 15.05.2008 року, яким достроково стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції заборгованість за кредитним договором № 014/0001/74/40909 , яке набрало законної сили , встановлено, що [PERSON] є неналежним відповідачем, тобто встановлено відсутність у [PERSON] боргових чи будь- яких інших зобов`язань за кредитним договором № 014/0001/74/40909 від 31.07.2007 року, укладеним між ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» та [PERSON] . Зважаючи на наведені норми законодавства та детально аналізуючи умови договору іпотеки № 01/0001/21587/587/588, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] та наявність підстав для їх задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України , витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позовних вимог , покладаються на відповідача. Таким чином, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду з цим позовом, на підставі ЗУ «Про судовий збір», користувалася пільгою та була звільнена від його сплати. На підставі наведеного ,

Outcome: approved