Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

21.10.2021 року позивач звернулася до суду з уточненим позовом, яким просить стягнути з відповідача на її, позивачки, користь, грошову компенсацію від вартості 1 / 2 частини автомобіля "ВАЗ 21099", д.н.з. [NUMBER] - в розмірі 27000 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 21.01.2007р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб, після чого почала проживати у домоволодінні батьків відповідача, де є зареєстрованим її місце проживання. У цьому шлюбі народилося трьое діточок, - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Але через несприятливі умови, що утворилися для продовження сумісного проживання єдиною родиною, станом на теперішній час шлюб фактично розпався. Вона, позивачка, змушена була виселитись з будинку свекрів та проживати окремо з дочкою [PERSON] та сином [PERSON] , дочка [PERSON] залишилася проживати з батьком - відповідачем [PERSON] . За період проживання у шлюбі сторони придбали автомобіль ВАЗ 21099, д.н.з. [NUMBER] . Оскільки автомобіль був куплений у період шлюбу за сумісні кошти, вона, позивач, має право на 1 / 2 частку цього автомобілю. На даний час відповідач продав цій автомобіль за 54000грн., тому просить стягнути з нього на свою користь 1 / 2 частину вартості автомобіля. Сторони у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їхньою відсутністю, відповідач надав заяву, якою визнав за позивачем право на 1 / 2 частину вказаного спірного автомобіля, тому погоджується сплатити позивачці 1 / 2 частину вартості автомобіля, а саме - 27000грн. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 20.01.2007року між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від цього шлюбу в сторін народилося троє дітей: [INFO] - син [PERSON] , [INFO] - дочка [PERSON] , та [INFO] - дочка [PERSON] . Позивач стверджує, і відповідач не заперечує, що під час шлюбу вони разом придбали автомобіль "ВАЗ 21009", д.н.з. [NUMBER] , який був зареєстрований на ім`я відповідача, який 20.04.2021р. перерєстрував автомобіль на нового власника (довідка від 16.09.2021р. №АЗ-3, а.с.9). Проте, відповідно до вимог ч.3ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, - є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. А, ч.2 ст.372 ЦК України встановлено, що в разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Ст.61 ч.1 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту, а, ч.1ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1 і 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сімї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сімї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обовязків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11). Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Аналізуючи наведені норми закону, факти та докази, суд дійшов висновку, що придбаний сторонами під час шлюбу автомобіль "ВАЗ 21009", д.н.з. [NUMBER] , - є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу шляхом стягнення з відповідача грошової компенсації в розмірі вартості 1 / 2 частини цього автомобіля, що становить суму в розмірі 27000грн. Відповідачем в ході розгляду справи не спростовано оцінку вартості автомобіля, надану позивачем, та будь-яких доказів на підтвердження іншої ринкової вартості автомобіля суду суду надано не було. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог про поділ спільного майна подружжя, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 1 / 2 частини вартості спільного майна подружжя, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, оскільки, ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, - адже спільним майном подружжя є й інше майно, окрім спірного автомобіля, від поділу якого позивачка відмовилася, уточнивши позовні вимоги, виходячи з власних міркувань. Тобто, вбачається, що вартість спільного майна позивача і відповідача значно перевищує вартість спірного автомобіля, проте, оскільки позивач важає, що поділу підлягає лише автомобіль, реального спору про вартість автомобіля не вбачається, тому суд вважає позов обґрунтованим та законним, у зв`язку з чим - він підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved