Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

29.07.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Старостинського округу №2 с. Репужинці в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, про визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його батька - [PERSON] , померлого [INFO] , посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно на ім`я спадкодавця, у зв`язку з чим нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 02.08.2022 року по цивільній справі відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, витребувано у приватного нотаріуса Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області спадкову справу після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 14.09.2022 року підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача Старостинського округу №2 с. Репужинці в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, відзив не подав. За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності сторін. При цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, з огляду на положення ст.247 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [INFO] в місті Портленд штату Орегон помер [PERSON] , про що центром статистики охорони здоров`я управління охорони здоров`я штату Орегон США видано свідоцтво про смерть [NUMBER] від 12.07.2021 року. За загальними правилами про спадкування (ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини (ст.ст.1220, 1221 ЦК України). Після смерті [INFO] [PERSON] приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області заведено спадкову справу №278/2021. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст.1233 ЦК України). Згідно довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) на випадок смерті [PERSON] є чинний заповіт від 02.09.2007 року, посвідчений секретарем виконкому Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, реєстраційний номер 37, за яким [PERSON] заповідав [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] , земельні ділянки: площею 0,9405 га, кадастровий номер 732157600:01:004:0096, площею 0,2300 га, кадастровий номер 732157600:01:004:0035, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Репужинецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. 25.01.2022 року [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане у заповіті нерухоме майно. Домоволодіння [ADDRESS] є майном неохопленим заповітом, а отже право на його спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч.2 ст.1223 ЦК України). Відповідно до ст.1261 ЦК України, діти спадкодавця мають право на спадкування за законом у першу чергу. У встановлений ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, діти спадкодавця [PERSON] : [PERSON] , 1949 року народження, - прийняв спадщину, [PERSON] , 1968 року народження, - відмовився від прийняття спадщини шляхом подання відповідної заяви, [PERSON] , 1962 року народження, [PERSON] , 1958 року народження, - спадщину не прийняли. Таким чином, позивач [PERSON] , 1949 року народження, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] , який прийняв спадщину. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2022 року, приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Малітовською Т.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на нерухоме майно на ім`я померлого. З матеріалів справи, право власності на домоволодіння [ADDRESS] не зареєстроване. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважаються набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР був встановлений інструкцією, яка була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року та втратила чинність згідно наказу Держжитлокомунгоспу N 56 від 13 грудня 1995 року. Згідно з п.4, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. За даними Старостинського округу №2 с. Репужинці в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, домоволодіння [ADDRESS] належить [PERSON] , будувалось за власні кошти та колгоспним двором не рахується; у вказаному домоволодінні зареєстровані особи відсутні; голова домогосподарства [PERSON] знятий з реєстрації 29.07.2011 року у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до США. Пленум Верховного Суду України у п.9 своєї постанови від 04 жовтня 1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» роз`яснив, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Вказаною інструкцією обов`язковою була реєстрація права власності на житлові будинки в органах БТІ лише у містах і селищах міського типу, однак не у сільській місцевості. Відповідно до ст.31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 43 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на території сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, замість документів, передбачених пунктом 42 цього Порядку, можуть бути подані: - документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт нерухомого майна, у тому числі рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність чи відомості про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність з погосподарської книги; - виписка з погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений, - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою. Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим. Таким чином, досліджені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що домоволодіння [ADDRESS] , побудоване [PERSON] відповідно до діючого на час його будівництва законодавства та належним чином було зареєстровано органом місцевого самоврядування в погосподарській книзі. Згідно з листом №10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Отже, право власності на придбане, побудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Аналогічну правову позицію було висловлено ВСУ у постанові від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12, яка є обов`язковою для врахування судами України. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . За таких обставин, встановивши під час розгляду справи, що спадкодавець [PERSON] був власником домоволодіння [ADDRESS] , але за відсутності правовстановлюючого документу та реєстрації права власності на домоволодіння на ім`я спадкодавця позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом, не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом через органи нотаріату, суд вважає, що право позивача порушено та підлягає судовому захисту шляхом визнання за спадкоємцем [PERSON] права власності на домоволодіння [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] .

Outcome: approved