Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Заступник прокурора Черкаської області Ковтун Ю. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Уманської міської ради до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування її з чужого незаконного володіння та просив: визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю від 10.12.2001 серія ІІІ-ЧР № 036269, у частині надання у власність [PERSON] , [PERSON] земельної ділянки площею 0,1500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; витребувати від [PERSON] земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер 7110800000:05:002:0682, розташовану за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначають, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЧР № 036269, виданого Уманською міською радою народних депутатів 10.12.2001 на підставі рішення виконкому Уманської міської ради народних депутатів від 22.04.1999 № 165, [PERSON] , [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,2500 га, які розташовані на території Уманської міської ради по [ADDRESS] , в тому числі 0,1000 га для обслуговування житлового будинку та 0,1500 га для ведення особистого підсобного господарства. Державний акт зареєстровано 10.12.2001 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 761. Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 26.10.2016 б/н [PERSON] , [PERSON] продали [PERSON] , від імені якого діяла на підставі довіреності [PERSON] , земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер 7110800000:05:002:0682, розташовану по [ADDRESS] , за яку останній сплачує грошову суму у порядку та на умовах, передбачених вказаним договором. Цільове призначення земельної ділянки для особистого селянського господарства. Вказаний договір зареєстровано того ж дня в реєстрі за № 1074. У п. 1.2 договору вказано, що відчужувана земельна ділянка є спільною сумісною власністю продавців на підставі вищезазначеного Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЧР № 036269. Водночас встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю від 10.12.2002 серія ІІІ-ЧР № 036269 є незаконним та підлягає скасуванню. Прокуратурою області під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 10.12.2001 серія ІІІ-ЧР № 036269, виданого відповідно до рішення виконкому Уманської міської ради народних депутатів від 22.04.1999 № 165, управлінням Держгеокадастру в Уманському районі Черкаської області здійснено державну реєстрацію права приватної власності за [PERSON] , [PERSON] на земельну ділянку за кадастровим номером 7110800000:05:002:0681 площею 0,1000 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] . За даними досудового слідства вищевказаним особам земельна ділянка у власність, у передбаченому законом порядку, не передавалась, оскільки Уманською міською радою відповідне рішення не приймалось, а право власності на неї зареєстровано на підставі підробленого, тобто незаконного Державного акту на право приватної власності на землю від 10.12.2001 серія ІІІ-ЧР № 036269, що підтверджується висновками судових експертиз, проведених експертом Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Згідно з висновком технічної експертизи документів від 21.03.2019 № 1/266 встановлено, що відбитки гербової печатки Уманської міської ради в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 036269 від 10.12.2001 відбитками не являються, а є їх зображеннями, які нанесені струменевим способом друку. Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи від 04.06.2019 № 1/599 встановлено, що підписи у Державному акті на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР № 036269 від 10.12.2001 виконані від імені міського голови [PERSON] та інженера-землевпорядника [PERSON] іншими особами. Також згідно з протоколом допиту свідка [PERSON] , яка є відповідачем у даному позові, остання показала, що до Уманської міської ради із заявою про отримання, приватизацію земельної ділянки не зверталась, Державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР № 036269 не отримувала. Аналогічні покази відповідно до протоколу допиту надала [PERSON] . Отже, досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] земельна ділянка у власність для ведення особистого селянського господарства у встановленому законом порядку не передавалась. Відповідно до відомостей, розміщених в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, установлено, що право власності на спірну земельну ділянку площею 0,1500 га за кадастровим номером 7110800000:05:002:0682 зареєстровано за [PERSON] , до якого воно перейшло на підставі договору купівлі-продажу від 26.10.2016 б/н від [PERSON] та [PERSON] . З наведених обставин вбачається порушення права комунальної власності на землю, відновлення якого можливо лише шляхом визнання незаконним та скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування її з чужого незаконного володіння. Оскільки за результатами досудового розслідування кримінального провадження та вивченням матеріалів встановлено, що уповноваженим державою органом рішення про передачу у власність [PERSON] , [PERSON] земельної ділянки площею 1,500 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , не приймалось, вищевказаний порядок набуття права власності на земельну ділянку не дотримано. У зв`язку з чим Державний акт на право приватної власності на землю від 10.12.2001 серія ІІІ-ЧР № 036269 підлягає визнанню незаконними та скасуванню. У судовому засіданні представник позивача Уманської окружної прокуратури Ілюшенко К.В. позов підтримала та просила його задовольнити з урахуванням зміни предмету позову. Представник Уманської міської ради Семенко О.С. у судове засідання не з`явилась, письмово подала заяву від 27.09.2022, в якій просить справу розглядати без їхньої участі за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, письмово подала заяву від 09.11.2021 про розгляд справи без її участі у зв`язку з тривалою хворобою, покладається на думку суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку, у тому числі шляхом публікації оголошення на сайті Судової влади та вважаються такими, що належним чином повідомлені. Станом на день розгляду справи відповідачі відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подали. За змістом ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки, не подав відзив на позов та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності здійснює орган місцевого самоврядування, яким у спірних правовідносинах є Уманська міська рада. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами у визначених законом випадках. Представництво прокурором інтересів держави в суді відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Згідно зі ст.ст. 14, 13, 19 Конституції України земля в Україні є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У судовому засіданні встановлено наявність підстав для здійснення прокурором представництва інтересів в суді, передбачених ст. 131-1 Конституції України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ч. 3, ч. 4ст. 56 ЦПК України, враховуючи, що Уманською міською радою, яка є розпорядником земель територіальної громади та здійснює контроль за використанням та охороною земель комунальної власності, не було вчасно вжито заходів щодо захисту державних інтересів. Відповідно до ст. 14 Конституції України, ст. 373 ЦК України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується Конституцією України. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений ст. 118 Земельного кодексу України, який передбачає, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. Цей орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. У двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом зазначених норм права прийняття відповідним органом державної влади рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність особі, є завершальним етапом безоплатного одержання земельної ділянки у власність та підтверджує реалізацію права особи на одержання земельної ділянки із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації по виду використання. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 10.12.2001 серія ІІІ-ЧР № 036269, виданого відповідно до рішення виконкому Уманської міської Ради народних депутатів від 22.04.1999 № 165, [PERSON] , [PERSON] передано у приватну власність дві земельні ділянки загальною площею 0,2500 га, одна з яких розміром 0,1000 га передана для обслуговування житлового будинку, інша площею 0,1500 га - для ведення особистого підсобного господарства, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 165 датою винесення рішення є 08.04.1999 та в даному рішенні відсутні дані щодо передачі у власність земельної ділянки по [ADDRESS] громадянам [PERSON] та [PERSON] . Тобто, правових підстав для видачі на ім`я [PERSON] , [PERSON] . Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 036269 від 10.12.2001 не було. Крім цього, як вбачається з висновку технічної експертизи документів від 21.03.2019 № 1/266, відбитки гербової печатки Уманської міської ради в Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧР № 036269 від 10.12.2001 відбитками не являються, а є їх зображеннями, які нанесені струменевим способом друку. Відповідно до висновку почеркознавчої експертизи від 04.06.2019 № 1/599 встановлено, що підписи у Державному акті на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЧР № 036269 від 10.12.2001 виконані від імені міського голови [PERSON] та інженера-землевпорядника [PERSON] не [PERSON] та [PERSON] , а іншими особами. Тобто, судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] земельні ділянки у власність для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства у встановленому законом порядку не передавалися. Відповідно до відомостей, розміщених в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, установлено, що право власності, зокрема, на земельну ділянку площею 0,1500 га за кадастровим номером 7110800000:05:002:0682 було зареєстровано за [PERSON] , до якого воно перейшло на підставі договору купівлі-продажу від 26.10.2016 б/н від [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи зазначене, суд вважає, що спірна земельна ділянка була відчужена поза волею власника. Згідно зі ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст. 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. При цьому норма частини першої статті 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було в наступному набувачем відчужене третій особі, оскільки надає право повернення майна лише стороні правочину, який визнано недійсним. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Право власника згідно з частиною першою статті 388 ЦК України на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним. Й однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388). З наведених вище обставин вбачається порушення права комунальної власності на землю, відновлення якого можливо шляхом визнання незаконним та скасування Державного акта на право приватної власності в частині надання у власність [PERSON] , [PERSON] земельної ділянки розміром 0,1500 га, для ведення особистого підсобного господарства та витребування її з чужого незаконного володіння. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування її з чужого незаконного володіння ґрунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved