Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

19 вересня 2022 року [PERSON] звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є рідним батьком [PERSON] , яка на даний час є студенткою другого курсу Навчально-наукового інституту педагогіки, психології Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського, навчається на денній формі навчання за контрактом. Після розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, їхня спільна донька [PERSON] залишилась проживати разом із матір`ю - позивачем, та знаходиться на її матеріальному утримані. Позивач несе витрати на оплату за навчання, на проїзд до навчального закладу, придбання навчальної літератури, харчування, одяг, засоби гігієни, тощо. Оскільки позивач має скрутне матеріальне становище та потребує матеріальної допомоги, а батько дитини - відповідач має можливість таку допомогу надавати, позивач просить стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час, день та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, в розмірі 1/8 частини від його доходів. Відповідач зазначив, що сплачує аліменти на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 (25 %) частки його доходів, має хронічні захворювання, які потребують регулярного лікування та профілактики, а також, за усною домовленістю із позивачем, сплачує половину вартості навчання їх доньки [PERSON] у ВНПУ ім. М. Коцюбинського. 29 вересня 2022 року відповідач надав до суду пояснювальну записку, яка є аналогічною за змістом до вищевикладеного. Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне. Відповідач є батьком, а позивач - матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с. 7), яка знаходиться на утриманні позивача (а.с. 9, 11). [PERSON] є студенткою другого курсу Навчально-наукового інституту педагогіки, психології Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського, навчається на денній формі навчання за контрактом, термін навчання з 01 квітня 2021 року по 30 червня 2025 року,загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 73600 гривень (а.с. 14, 15, 16). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 12 березня 2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 12). Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 25 червня 2015 року із стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, на кожну дитину, для дитини відповідного віку щомісячно (а.с. 13). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Судом встановлено, що [PERSON] , яка є донькою [PERSON] , на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжує навчання, не працює, перебуває на утриманні позивача. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач офіційно працевлаштований та має дохід, з якого сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки його доходів (а. с. 34-37), при цьому має хронічні захворювання, які потребують регулярного лікування (а.с. 31-33), у добровільному порядку сплачує половину вартості доньки [PERSON] у ВНПУ ім. М. Коцюбинського (а.с. 30). При цьому суд бере до уваги, що позивачем доведено розмір витрат на навчання їх спільної з відповідачем доньки, в частині оплати навчання (73 600 грн за 5 років, що становить близько 1225 грн на місяць). Доказів розміру витрат на проживання, дорогу до навчання, придбання канцелярії, підручників та ін. суду не надано. Отже, враховуючи встановлені обставини, зокрема те, що [PERSON] навчається та у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість таку допомогу надавати, наявні підстави для стягнення з нього аліментів на утримання доньки. В частині розміру аліментів, суд бере до уваги те, що відповідач станом на теперішній час сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина, наявність у нього хронічних захворювань, те, що відповідач добровільно сплачував половину вартості за навчання доньки [PERSON] , розмір доходу відповідача, а також доведений позивачем розмір витрат на навчання [PERSON] , тому суд проходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/8 частини його доходу. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved