Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Балтської міської ради Одеської області про визнання одностороннього правочину недійсним В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її матері [PERSON] на праві приватної власності належали житловий будинок з господарськими будівлями і земельна ділянка площею 0,250 га, кадастровий номер 5120680500:02:001:0020, цільове призначення: «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)», розташовані за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка площею 3,10 га, кадастровий номер: 5120680500:01:001:0024, цільове призначення: «ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що розташована на території Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області. [INFO] її мати померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного будинку і земельних ділянок, яку мати за життя заповіла їй. Разом з тим, згідно ст.1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Її сестри [PERSON] та [PERSON] є пенсіонерами, тобто непрацездатними дітьми спадкодавця, а тому, згідно ст.1261 ЦК України є спадкоємцями за законом першої черги і у розумінні ст. 1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] . Вона з [PERSON] , в порядку, визначеному ст.ст.1268-1270 ЦК України, спадщину після смерті матері прийняли, а інший спадкоємець - [PERSON] спадщину не прийняла і приймати не бажає. Таким чином спадкоємцями, які претендують на спадщину після смерті [PERSON] залишились вона та [PERSON] , при цьому я спадкую майно після смерті матері за заповітом, моя доля у спадщині складає 3/4 частини від усього спадкового майна, а [PERSON] майно після смерті матері спадкує в порядку ст. 1241 ЦК України (обов`язкова частка), її доля у спадщині складає ј частину від усього спадкового майна. Бажаючи все своє майно в подальшому передати своєму сину [PERSON] , вона звернулася до старости Борсуківського старостинського округу Балтської міської ради Одеської області, де староста [PERSON] надала мені заздалегідь підготовлену заяву, пояснивши що у разі підписання мною даної заяви, всі права на спадкування майна, яке я мала б успадкувати після смерті моєї матері, переходять до її сина [PERSON] , а тому підписала її без попереднього її прочитання. Вказану заяву вона подала приватному нотаріусу Смірновій Н.С., яка зазначила що дана заява підлягає нотаріальному посвідченню. Для цього вона склала аналогічну заяву на спеціальному захисному бланку, яку вона також підписала без попереднього її прочитання так як вважала що її суть така ж, як і у заяві, яку я підписувала у старости. Наразі вона має свій будинок в с. Борсуки Подільського району селі Борсуки Балтського району Одеської області, який розташований по [ADDRESS] , тобто по сусідству з будинком спадкодавця - моєї матері [PERSON] , який розташований по [ADDRESS] . Не зважаючи на те, що згідно заповіту матері її доля у даному будинку складала 3/4 частини, а [PERSON] , - лише ј частину, ні я, ні їх сестра [PERSON] , ні її син [PERSON] , не збиралися мешкати у даному будинку, а тому ніхто із даних спадкоємців не претендував на вказаний вище житловий будинок з господарськими будівлями і земельною ділянкою, але коли вона намагалась обсудити з [PERSON] можливість поділу між нами вищевказаного спадкового майна та запропонувала передати їй у власність свою долю (3/4) у житловому будинку і присадибній земельній ділянці, взамін на передачу нею мені її долі (1/4 ч.) у земельній ділянці площею 3.10 га., кадастровий номер: 5120680500:01:001:0024, цільове призначення: «ведення товарного сільськогосподарського виробництва», розташована на території Борсуківської сільської ради Балтського району Одеської області без доплати з її сторони, остання відмовилася і пояснила, що вона претендує на вказаний будинок матері із присадибною земельною ділянкою, вона також претендує і на долю у земельній ділянці площею 3.10 га., кадастровий номер: 5120680500:01:001:0024, при цьому зазначила, що в результаті того, що вона відмовилася від прийняття спадщини за заповітом на користь свого сина, правові наслідки, настання яких вона бажала, не відбулися, більше її доля у спадщині тепер зменшилася, а доля [PERSON] збільшилася, та що тепер спадкування відбуватиметься не за заповітом, а за законом так як вона, коли відмовлялася від прийняття спадщини за заповітом помилилася і відмовилася від прийняття спадщини за заповітом не на користь свого сина [PERSON] , а від спадкування за заповітом взагалі і що строк на відкликання даної заяви про відмову від прийняття спадщини уже закінчився. Такі обставини вимусили мене звернутися до суду за захистом порушених моїх прав на спадкування майна після смерті моєї матері, а саме розміру її частки - 3/4 частини, замість Ѕ частини, на яку я отримала право в результаті вчиненого під впливом помилки одностороннього правочину - відмови від прийняття спадщини за заповітом після смерті моєї матері [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач до судового засідання не з`явилася, звернувшись в черговий раз до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з введеним у країні воєнного стану. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги [PERSON] не визнає та просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що з дня подання [PERSON] заяви від 20.10.2020 року про відмову від спадщини за законом на корить [PERSON] у неї було достатньо часу для звернення до нотаріальної контори чи до приватного нотаріуса з заявою про відкликання заяви про відмову від спадщини, про те таких дій нею вчинено не було. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить задовольнити позов, посилаючись на те, що правочин щодо відмови [PERSON] від прийняття спадщини за заповітом вчинений під впливом помилки, до якої її спонукали інші спадкоємці, у тому числі і вона. Вчиняючи даний правочин [PERSON] помилилася щодо обставин, які мають суттєве значення, в результаті вчинення даного правочину вона втратила частину долі у спадковому майні і позбавилася можливості досягнути мети, заради якої вона вчиняла даний правочин, а саме відступити своє право на спадкування долі у вказаному спадковому майні своєму сину [PERSON] у тій частині, на яку вона мала право (3/4 частини). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі та просить задовольнити позов, посилаючись на ті ж підстави, що і відповідач [PERSON] . Представник відповідача - Балтської міської ради Одеської області до судового засідання не з`явився, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Вирішуючи питання про розгляд справи за відсутності сторін за наявними матеріалами у справі, суд виходить з наступного. Дана справа в провадженні суду перебуває з 08.06.2021 року. Розгляд справи неодноразово відкладався в тому числі і за клопотанням позивача, які не містять належних доказів поважності причин неявки в судове засідання. Поважність причин неявки сторони до суду є оціночною категорією, яка вирішується судом в кожному конкретному випадку, але в будь-якому разі неявка позивача повинна бути обумовлена причинами, які об`єктивно та безумовно не дозволяють їй з`явитись до суду: хвороба, відрядження, несвоєчасне отримання судової повістки, тощо. У зв`язку з чим суд знаходить неявку такою, що відбулася з неповажних причин. Згідно ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян. Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади. Враховуючи подання відповідачами (у відзиві) клопотання про розгляд справи за їх відсутності, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, суд вважає за можливе проводити судовий розгляд справи за відсутності позивача. Зважаючи на те, що справа розглядалась за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі судом встановлено слідуюче. 21.10.2020 року приватним нотаріусом Балтського нотаріального округу Смірновою Н.С. було заведено спадкову справу № 130/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] . З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] , усвідомлюючи значення своїх дій та маючи можливість керувати ними, розуміючи обставини, які мають для неї істотне значення, без застосування фізичного та психічного тиску з боку інших осіб, за своєю справжньою волею відмовилася від спадщини за заповітом та за законом, яка відкрилася у зв`язку з смертю її матері [PERSON] , на користь онука спадкодавця - [PERSON] . Нотаріусом було роз`яснено, що вона протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, може відкликати свою заяву про відмову від спадщини, що було засвідчено її особистим підписом. У свою чергу [PERSON] 21.10.2020 року подав приватному нотаріусу Балтського нотаріального округу Смірнововій Н.С. заяву про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася у зв`язку з смертю його бабусі [PERSON] . Незважаючи на те, що йому нотаріусом роз`яснено про наслідки укриття інших спадкоємців, він не повідомив нотаріуса про те, що крім його матері [PERSON] існують інші спадкоємці за законом, а саме [PERSON] та [PERSON] . Відповідач [PERSON] , скориставшись своїм правом на обов`язкову частку у спадщині, відповідно до ст. 1241 ЦК України, подала заяву про прийняття спадщини, яка відкрилася у зв`язку з смертю її матері [PERSON] , при цьому проінформувавши нотаріуса про існування спадкоємця за заповітом, а саме [PERSON] . [PERSON] , вказуючи, що односторонній правочин у формі заяви про відмову від прийняття спадщини нею вчинено внаслідок помилки, просила суд визнати цей правочин недійсним на підставі ст. 229 ЦК України, вважаючи, що відмовляючись від спадкування за заповітом все майно перейде її сину [PERSON] , однак пізніше дізналася, що на спадщину претендує її сестра [PERSON] . Вирішуючи спірне питання суд виходить з того, що відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною на підставі ст. 229 ЦК України, якщо буде доведено, що особа, яка вчинила такий правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення (природи правочину, своїх прав та обов`язків). Згідно з частиною п`ятою статті 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення не є підставою для визнання правочину недійсним. Судом встановлено, що при прийнятті приватним нотаріусом Балтського нотаріального округу Смірновою Н.С. заяви [PERSON] від 21.10.2020 року, нотаріус роз`яснила їй юридичні наслідки такої відмови, роз`яснила право відкликати цю заяву. Надані роз`яснення були їй зрозумілі. Вказані обставини свідчать про обізнаність [PERSON] , зі своїми правами як на прийняття спадщини, так і на відмову від неї. Приховування від нотаріуса інформації щодо наявності двох спадкоємців щодо майна покійної [PERSON] , одна із яких має право на обов`язкову частку в спадщині, як повнолітня непрацездатна дитини спадкодавиці, а саме [PERSON] , призвели до викривлення реальних обставин спадкування, і як наслідок до прийняття [PERSON] такого рішення, відповідальність за яке суд покладає на [PERSON] та її сина [PERSON] , не вбачаючи при цьому помилки при вчинені одностороннього правочину щодо відмови від спадкування за заповітом з боку [PERSON] . Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Всупереч вимогам зазначеної правової норми позивачка не надала до суду належних і допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, що заява про відмову від прийняття спадщини була складена нею внаслідок помилки. На підставі викоаленого

Outcome: dismissed