Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

12.05.2022 року до суду звернувся позивач, [PERSON] , з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Верхньодніпровської міської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального кругу Дніпропетровської області Малашова Г.В., і [PERSON] 13.05.2022 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 04.07.2022 року. 04.07.2022 року в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва до 09.08.2022 року. 11.07.2022 року від позивача надійшла уточнена позовна заява, згідно якої співвідповідачем у справі визначений [PERSON] 09.08.2022 року проведене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 11.10.2022 року. 11.10.2022 року в судовому засіданні оголошена перерва до 13.10.2022 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.. 13.10.2022 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк, для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю в два місяці після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: позивач проживає в с. Підлужжя Кам`янського району Дніпропетровської області. Також до 2017 року на території Кам`янського району Дніпропетровської області проживали брати позивача: [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] . 15.12.2009 року позивачем разом з братом [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом було успадковане кожним по Ѕ частині майна [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме земельної ділянки площею 7.530 га,. що знаходиться на території с. Перше Травня Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 042542, виданого Верхньодніпровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 25.12.2003 року на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 403-р від 05.12.2003 року, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [INFO] помер брат позивача, [PERSON] . У подальшому, позивач запропонував другому братові, [PERSON] , вирішити питання та вступити у спадщину на Ѕ частину земельної ділянки площею 7.530 га., що знаходиться на території с. Перше Травня Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що належала померлому [PERSON] , [INFO] , на що останній погодився. У квітні 2022 року виникла можливість надати в оренду земельну ділянку площею, 7.530 га, що знаходиться на території с. Перше Травня Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. В зв`язку з чим позивач звернувся до свого брата, [PERSON] , так як вважав, що останній вступив в спадщину на Ѕ частини вищевказаної земельної ділянки, яка належала померлому [PERSON] , з метою вирішення питання щодо передачі земельної ділянки в оренду, однак від останнього дізнався, що [PERSON] , станом на кінець квітня 2022 року у спадщину не вступив та не має такого бажання. З метою вирішення питання щодо можливості вступу у спадщину на Ѕ частину земельної ділянки площею 7.530 га що знаходиться на території с. Перше Травня Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що належала померлому [PERSON] , [INFO] він звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.В., з відповідною письмовою заявою. Однак 06.05.2022 року приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашовою Г.В., позивачеві було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із закінченням строку подачі заяви на прийняття спадщини, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. При цьому пояснив, що він пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини, так як вважав, що його брат оформив спадщину, що відкрилась після смерті їх брата [PERSON] . Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Згідно якої позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Також згідно наданих письмових пояснень зазначив, що позивач дійсно запропонував йому вступи у спадщину на Ѕ частину земельної ділянки, що відкрилась після смерті їх брата, [PERSON] , і він на це погодився. Але він не вступив в спадщину оскільки спочатку в нього бракувало коштів для оформлення спадщини, потім взагалі він про це забув. Певний період у нього з братом були напружені відносини і він не повідомляв брату, що так і не вступив у спадщину після смерті їх іншого брата. Відповідач, представник Верхньодніпровської міської ради, в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що позивачем не доведено наявності об`єктивних та непереборних обставин, які стали на заваді для оформлення спадкових прав. Тому в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, Малашова Г.В., в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача- [PERSON] . Після смерті [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] успадкували кожен по Ѕ частині майна [PERSON] , а саме по Ѕ частині земельної ділянки площею 7.530 га,. що знаходиться на території с. Перше Травня Кам`янського (раніше Верхньодніпровського) району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 042542, виданого Верхньодніпровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 25.12.2003 року на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 403-р від 05.12.2003 року, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину. [INFO] помер брат позивача, [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, яка складається в тому числі і з Ѕ частини земельної ділянки площею 7.530 га,. що знаходиться на території с. Перше Травня Кам`янського (раніше Верхньодніпровського) району Дніпропетровської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 042542, виданого Верхньодніпровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області 25.12.2003 року на підставі розпорядження голови Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 403-р від 05.12.2003 року, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 06.05.2022 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашової Г.В., із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 06.05.2022 року позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на подання заяви про прийняття спадщини. Позивачами обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений нормами ЦК України, а саме: визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. За нормами\~ст.ст. 1220,\~1222,\~1270 ЦК України\~право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ч. 1 ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. При цьому поважними причинами слід вважати об`єктивні, непереборні обставини, які стали на заваді спадкоємцю своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини. Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті брата , [PERSON] він запропонував своєму іншому братові, [PERSON] , успадкувати належну померлому Ѕ частину вищевказаної земельної ділянки, який з цим погодився. В подальшому із за неприязнених відносин, що склались між братами [PERSON] , не повідомив брата про те, що він не вчинив будь-яких дій щодо прийняття спадщини, яка залишилась після смерті брата. Відповідач [PERSON] , дану обставину підтверджує. Тому в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України даний факт суд вважає встановленим. Таким чином з наданих позивачем доказів судом встановлено, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини на думку суду з поважних причин, оскільки позивач не був обізнаним про те, що інший спадкоємець, який виявив бажання, успадкувати вищевказане майно, не вчинив будь-яких дій щодо його успадкування. Отримати таку інформацію у нотаріуса позивач не мав можливості, оскільки така інформація не є загальнодоступною. Відповідно до матеріалів спадкової справи № 105/2022, відкритої після померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини 06.05.2022 року звернувся лише позивач. Інший спадкоємець [PERSON] , не заперечує, щоб спадщину успадкував позивач. Верхньодніпровська міська рада, хоч і заперечує проти задоволення позовних вимог, але до часу подання позовної заяви та розгляду даної цивільної справи будь-яких дій щодо визнання спадщини відумерлою не вчинила. Крім того після смерті [PERSON] , є два спадкоємці, його рідні брати, один з яких бажає прийняти спадщину. Оцінюючи надані позивачами докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, належними та такими, що підтверджують поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивачем. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк для прийняття спадщини. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачам тривалістю в два місяці з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Понесені позивачами витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved