Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

\~\~\~ Процедура (рух справи): У березні 2022 року позивач ТОВ "Світловодськпобут" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію за опалення місць загального користування в сумі 27 578,98 грн., 10 815,08 грн. - втрати від інфляції, 3010,93 грн. - три відсотки річних, судовий збір 2481 грн. та 5000 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 30 березня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача подав\~письмову заяву,\~в якій\~просив позовні вимоги задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не прибув. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Аргументи позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»: Позовні вимоги позивач мотивує тим, що на ім`я [PERSON] ТОВ «Світловодськпобут» було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] . У жовтні 2011 року припинено нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] , оскільки відповідач відключила свою квартиру від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання). З моменту припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [PERSON] , їй здійснюються нарахування за спожиту теплову енергію за опалення місць загального користування. 11 лютого 2022 року СПТОВ «Світловодськпобут» змінило назву та в подальшому іменується Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут». ТОВ «Світловодськпобут» є виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії у м. Світловодську, що підтверджується рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради № 544 від 07.10.2020 року «Про початок опалювального періоду 2020-2021 років». Будинок по [ADDRESS] підключений до централізованої системи теплопостачання ТОВ «Світловодськпобут» для забезпечення квартир та місць загального користування тепловою енергією. Проте, відповідачем не виконуються свої зобов`язання щодо сплати за спожиту теплову енергію за опалення місць загального користування. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, що передбачено ч. 1 ст. 12 та ч. 6 ст. 21 Закону № 2189-VIII та п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом № 2189-VIII, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Обов`язок індивідуального споживача укласти договір на постачання теплової енергії також передбачений абзацом першим частини 3 статті 24 Закону України «Про теплопостачання» та пп. 1 п. 46 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830. Відповідно до п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ 21.07.2005 № 630 споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Закріплена у п. 10 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-УШ правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 ЦК України інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання вираженого в національній валюті та 3% річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесії та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові. За період з жовтня 2011 року по 01 березня 2022 року заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за опалення місць загального користування становить 27578,98 грн. Згідно з розрахунком, за період з жовтня 2011 року по 01 березня 2022 року сума інфляційного нарахування на суму боргу становить 10815,08 грн., а сума трьох процентів річних становить 3010,93 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] 41 404,99 грн., з яких: 27578,98 грн. - основний борг, 10815,08 грн. - втрати від інфляції, 3010,93 грн. - 3% річних, а також стягнути судовий збір в розмірі 2481 грн., та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач, ТОВ «Світловодськпобут», надав суду копії таких доказів: - інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; - нарахування МЗК та втрат по квартирі [ADDRESS] ; - довідка про розмір платежів за послуги ТОВ «Світловодськпобут» з розрахунком суми, на яку збільшився розмір внаслідок інфляційних процесів та трьох відсотків річних; - копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Світловодськпобут»; - копі. рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №228 від 06 травня 2022 року "Про відключення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та систем (мереж) постачання гарячої води житлового будинку [ADDRESS] "; - копія протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку; - копії актів від 29 червня 2022 року. Аргументи відповідача, [PERSON] : Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації та через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав, заяв про відкладення розгляду справи не надсилав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми\~права,\~які регулюють\~спірні правовідносини,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Спільне підприємство товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. 11 лютого 2022 року СП-ТОВ «Світловодськпобут» змінило назву та в подальшому іменується Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут». У жовтні 2011 року припинено нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] , оскільки відповідач відключила свою квартиру від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання). З моменту припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [PERSON] , їй здійснюються нарахування за спожиту теплову енергію за опалення місць загального користування. Проте, відповідачем не виконуються свої зобов`язання щодо сплати за спожиту теплову енергію за опалення місць загального користування. За період з жовтня 2011 року по 01 березня 2022 року заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію за опалення місць загального користування становить 27 578,98 грн. Розрахунок заборгованості відповідача проводився позивачем згідно Методики та Рекомендацій щодо застосування Методики, затверджених Наказом міністерства з питань ЖКГ України від 22.11.18р. №315 за формулами 2.3; 2.5 - 2,9; 3.1 Методики, згідно формули: П міс. = Qміс х Т,\~грн., де Qміс = Qміс Кмзк (Гкал), дн Кмзк = S кв.відкл. / S загал. кв. будинку Qміс = Qмзк х (tвн. tср.ф) х п1 /(tвн. tср.) х п + Qвтр./год. х п1 х 24, Гкал, Пріч. = (Qмзк+ Qвтр.річ. ) х Кмзк х Т (грн.), де Qмзк = qріч мзк х Sмзк будинку Пміс. = ( qріч мзк х. S мзк будинку х (tвн tcp. ф.) х П1 /(tвн tсp.) х П+Qвтр./год. х П1 х 24) хКмзк х Т, грн. 0,089 (qріч мзк) - нормативнапитома витрата теплової енергії на опалення МЗК, Гкал/ кв.м./рік (табл. 1 Методики); 11322 (Sмзк будинку) - загальна опалювана площа МЗК будинку, кв. м.; 16 (tвн. ) - розрахунковавнутрішня температура повітря в приміщенні МЗК, °С; (tср.ф)- середня фактична температура зовнішнього повітря за розрахунковий місяць за даними місцевої метеостанції, -0.4°С (tср.) - середня нормативнатемпература зовнішнього повітря по Кіровоградській області,°С; (п 1) - кількість опалювальних діб у розрахунковому місяці; 178 (п ) - кількість опалювальних діб в опалювальному періоді; 0,009702 (Qвтр./год.) - середні погодинні втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами системи опалення будинку, прокладеними на горищі, Гкал/год. (розраховані згідно СНІП 2.04.05-91); 24- кількість годин у добі; 69.8 (S кв.відкл) - опалювана площа квартири з індивідуальним опаленням.; 9886( S загал. кв. будинку) - загальна площа квартир будинку, які користуються МЗК, кв.м.; 9744.13 ( S загал. кв. будинку) -загальна площа квартир будинку, які користуються МЗК, кв.м Згідно з розрахунком, за період з жовтня 2011 року по 01 березня 2022 року сума інфляційного нарахування на суму боргу становить 10815,08 грн., а сума трьох процентів річних становить 3010,93 грн. Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради №228 від 06 травня 2022 року "Про відключення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та систем (мереж) постачання гарячої води житлового будинку [ADDRESS] , задоволено заяву мешканців житлового будинку [ADDRESS] щодо відключення будинку від систем централізованого опалення. Згідно Акту про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП від 29 червня 2022 року будинок [ADDRESS] відключений від централізованого опалення. У березні 2022 року позивач ТОВ "Світловодськпобут" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію за опалення місць загального користування в сумі 27 578,98 грн., 10 815,08 грн. - втрати від інфляції, 3010,93 грн. - три відсотки річних, судовий збір 2481 грн. та 5000 грн. витрати на професійну правничу допомогу. Відповідачпро можливі заперечення проти позовних вимог суд не повідомив. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами. Оцінка суду (джерела права): Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) виконавцем комунальної послуги постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) визначені обов`язки споживача та виконавця житлово- комунальних послуг. Зокрема, обов`язком індивідуального споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідним договором, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно, безперервно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, що передбачено ч. 1 ст. 12 та ч. 6 ст. 21 Закону № 2189-VIII та п. 13 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених Законом № 2189-VIII, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Обов`язок індивідуального споживача укласти договір на постачання теплової енергії також передбачений абзацом першим частини 3 статті 24 Закону України «Про теплопостачання» та пп. 1 п. 46 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830. Користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва (п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198). Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово- комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 2189-VIII нарахування вартості послуг за теплову енергію проводилось за встановленими уповноваженими законом державними органами та органами місцевого самоврядування тарифами. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII, пп. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ 21.07.2005 № 630, пп. 5 п. 46 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, абзацу п`ятого п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 споживач зобов`язаний сплачувати вартість наданих комунальних послуг. Відповідно до абзацу другого ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», пп. 3 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ 21.07.2005 № 630, пп. 3 п. 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, абзацу першого п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 споживач зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг та укладеного договору. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ 21.07.2005 № 630 визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Пунктом 37 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 закріплено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону № 2189-VIII споживач має одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. При цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ 21.07.2005 № 630 споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.12.2020 року у справі № 311/3489/18, провадження № 61-22793св19 викладено наступну правову позицію: «Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Тлумачення частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності), пов`язується з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого субєкта. Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання». У тексті Закону України «Про теплопостачання» неодноразово вживається словосполучення «договір купівлі-продажу» (зокрема: стаття 1, частина четверта статті 19, частина перша статті 25, пункти 6, 7, 8 частини першої статті 31). Положеннями частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово- комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Таким чином, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання місць загального користування, за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов язок щодо оплати отриманої теплової енергії.» У постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.09.2019 року у справі № 539/2869/16-ц, провадження № 61-18580свп18 викладено наступну правову позицію: «Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії та гарячої води споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Тлумачення частини першої статті 714 ЦК України дозволяє зробити висновок, що постачання теплової енергії та гарячої води здійснюється не квартирі, як об`єкту права власності, а певному суб`єкту (власнику, співвласнику, наймачу, суб`єкту сервітуту тощо), який проживає в квартирі. З урахуванням цього постачальник самостійно визначає особу або осіб, які є споживачами за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу і мають відповідати за позовом про стягнення відповідної заборгованості. Відповідно до статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. У пункті 28 Правил передбачено, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з нейтралізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується нейтральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово- комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 22.12.2020 року у справі № 311/3489/18, провадження № 61-22793св19 висловив наступну правову позицію: «Як передбачено шостим розділом «Посібника та доповнення до Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд...» КІМ 204 Україна 244-94, затвердженим Наказом Держбуду України від 30 березня 2001 року № 82, втрати теплової енергії на ділянці мережі від межі розподілу до місця установки опалювальних приладів відноситься до втрат абонента (споживача). Тому співвласники квартир повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі». Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань. При цьому передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до\~ст.\~ст.\~12,\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду: Суд зазначає,\~що позивач,\~ТОВ «Світловодськпобут»\~у спірний\~період,\~з жовтня\~2011\~року по\~березень 2022\~року,\~надавав послуги\~з централізованого\~теплопостачання до\~багатоквартирного будинку\~ [ADDRESS] . Розрахунок заборгованості позивача за спожиту теплову енергію за опалення місць загального користування підтверджується належними доказами, відповідачем обґрунтованість та правильність вказаного розрахунку не спростовано. Внаслідок прострочення виконання зобов`язання по сплаті послуг з централізованого опалення відповідачу, згідно розрахунку позивача, борг за спожиту теплову енергію за опалення місць загального користування становить 27 578,98 грн., 10 815,08 грн. - втрати від інфляції, 3010,93 грн. - три відсотки річних. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач прострочив виконання зобов`язання, а тому виник його обов`язок сплатити борг за спожиту теплову енергію за опалення місць загального користування, відповідно до чинного законодавства, з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Встановлені під час судового розгляду фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та доведеними належними та допустимими доказами, а тому\~їх\~слід задовольнити,\~таз відповідача на користь ТОВ «Світловодськпобут» слід стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію за опалення місць загального користування за період з жовтня 2011 по 01 березня 2022 року у сумі 27 578,98 грн., та 10 815,08 грн. - втрати від інфляції, 3010,93 грн. - три відсотки річних. Суд зазначає, що за змістом ст.141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч.8\~ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У зв`язку з тим, що представником позивача не надано до суду заяви щодо відшкодування судових витрат на правничу допомогу та жодних доказів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрат необхідних для надання правничої допомоги, суд приходить висновку про відмову у стягненні судових витрат в частині витрат на оплату правничої допомоги. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved