Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Бережанського районного суду Тернопільської області з позовом до відповідача [PERSON] , відповідно до якого просив стягнути з останнього матеріальну шкоду в розмірі 46182,60 гривень та моральну шкоду в розмірі 250000,00 гривень, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі та витрати на правову допомогу у розмірі 3700,00 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 липня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за яким останньому призначено покарання на строк 5 ( п"ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі. Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 07.10.2021 року вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 07.07.2021 року залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Даний вирок набрав законної сили. В результаті даного кримінального правопорушення він потрапив у лікарню, де переніс декілька складних операцій з тривалим лікуванням. У нього були виявлені відкриту черепно-мозгову травму у вигляді переломів кісток склепіння і основи черепа з крововиливами у речовину тем"яної і лобної часток лівої півкулі головного мозку, над тверду і під м"яку мозкові оболонки тем"яно-потилочно, під м"яку мозкову оболонку лобної та під тверду мозкову оболонку тім"яної часток лівої півкулі головного мозку, яка супроводжувалась набряком його речовини і зміщенням серединних структур та перелому лобного відростка лівої величної кістки. Крім того виявлена гематома тім"яно-потилочної ділянки зліва, рвана рана лобової ділянки зліва, гематоми повік лівого ока, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Перебуваючи на лікуванні спочатку у Підгаєцькій ЦРКЛ 25.05.2020р., а потім в Тернопільській обласній дитячій клінічній лікарні з 25.05.2020 року по 09.06.2020 року, і з 25.08.2020 року по 03.09.2020 року, він поніс суттєві матеріальні затрати в розмірі 46182,60 грн., які складаються із затрат: на проведення операцій на головному мозку, придбання ліків, медпрепаратів, медичного обстеження, вживлення титанових пластин в черепну коробку, реабілітацію. Також йому завдано моральну шкоду, яка полягає в порушенні нормальних життєвих зв"язків через неможливість продовження нормального громадського життя, та в порушенні стосунків з оточуючими його людьми. Весь час він погано себе почував, що перешкоджало йому спілкуватися зі своїми знайомимими. Не міг ефективно вирішувати побутові проблеми. Він рідко виходив з дому. Під час лікування і зараз він погано спить ночами. У нього стала занижена самооцінка його , як особистості і він втратив віру у справедливість. Постійно хвилюється. Крім цього, він був вимушений проходити безліч медкомісій, так як є призовного віку до строкової служби в армії, від проходження якої його фактично звільнили в зв"язку з станом здоров"я. Суму компенсації за моральну шкоду він оцінює у 250000,00 грн.. Також зазначив, що за подачу до суду даного позову ним сплачено судовий збір в розмірі 1489,00 грн., які він просить суд стягнути з відповідача, а також йому була надана професійна правнича допомога, за послуги якої він заплатив 3700,00 грн., які він теж просить суд стягнути з відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Ухвалою\~Бережанського районного\~суду Тернопільської\~області від\~09.02.2022\~року відкрито\~провадження у\~даній справі\~за правилами\~загального позовного\~провадження. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. В судове засідання позивач не з"явився, однак надіслав на адресу суду клопотання в якому зазначив, що позов підримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити з мотивів наведених у позовній заяві, а також просить суд розгляд даної справи проводити без його участі.Проти винесення заочного рішення не заперечує. Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2022 року представнику адміністрації ДУ " Коломийська виправна колонія №41" де на даний час відбуває покарання відповідач, доручено вручити останньому копію позовної заяви з додатками та допитати його , щодо того чи визнає він позов, чи ні, якщо ні то чому. На виконання даної ухвали суду начальник установи повідомив суд письмово, що 14 вересня 2022 року засудженому [PERSON] було вручено під особисту розписку позовну заяву з всіма її додатками, а також вказано, що [PERSON] відмовився надавати пояснення, щодо позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Бережанського районного суду Тернопільської області від 07 липня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за яким останньому призначено покарання на строк 5 ( п"ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі. Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 07.10.2021 року вирок Бережанського районного суду Тернопільської області від 07.07.2021 року залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Даний вирок набрав законної сили. В результаті даного кримінального правопорушення позивач потрапив у лікарню, де переніс декілька складних операцій з тривалим лікуванням. Згідно висновку судово- медичної експертизи № 661 від 07.08.2020 року у позивача виявлено відкриту черепно-мозгову травму у вигляді переломів кісток склепіння і основи черепа з крововиливами у речовину тем"яної і лобної часток лівої півкулі головного мозку, над тверду і під м"яку мозкові оболонки тем"яно-потилочно, під м"яку мозкову оболонку лобної та під тверду мозкову оболонку тім"яної часток лівої півкулі головного мозку, яка супроводжувалась набряком його речовини і зміщенням серединних структур та перелому лобного відростка лівої величної кістки. Крім того виявлена гематома тім"яно-потилочної ділянки зліва, рвана рана лобової ділянки зліва, гематоми повік лівого ока, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Перебуваючи на лікуванні спочатку у Підгаєцькій ЦРКЛ 25.05.2020р., а потім в Тернопільській обласній дитячій клінічній лікарні з 25.05.2020 року по 09.06.2020 року, і з 25.08.2020 року по 03.09.2020 року, він поніс суттєві матеріальні затрати в розмірі 46182,60 грн., які складаються із затрат: на проведення операцій на головному мозку, придбання ліків, медпрепаратів, медичного обстеження, вживлення титанових пластин в черепну коробку, реабілітацію. Встановлено, що позивач перебуваючи на лікуванні в Підгаєцькій ЦРЛ 25.05.20020 року поніс слідуючі затрати на : ліки системи ПК 1шт., вартістю 9 грн., рощин рінгеро 1 флакон- 29 грн., вітамін С5/5 ампул - 11 грн.70 коп., дицинон 2 амп.- 29 грн., дексон 2 амп. - 6 грн.40 коп., катетер 1 шт. - 7 грн., рукавиці 6 пар - 33 грн., перекись водню 1 фл.- 7 грн.40 коп.,фіксатор для катетора 2 шт. - 5 грн. 50 коп., бинт 1 шт. - 3 грн.50 коп., шприц 20 4 шт. - 10 грн., шприц 10 3 шт.- 5 грн.25 коп., шприц 5 5 шт. - 6 грн. 25 коп., шприц 2 5 шт. - 5 грн.50 коп., маніт 2 фл. - 88 грн. 50 коп., сорбілакт 1 фл.- 143 грн.28коп., цефтріаксон 2 фл. - 37 грн. 70 коп., анальгін 1 амп. - 4 грн., натрій хлорид 2 фл. - 26 грн.60 коп., пеленки одноразові 4 шт. - 40 грн., спирт 1 фл. - 8 грн., декса 2 амп. - 66 грн.20 коп., фуросемід 2 амп. - 5 грн.5 коп., анальгін 2 амп. - 8 грн.. Всього : на 595 грн. 80 коп., що підтверджується формою обліку лікарських засобів хворого [PERSON] .. Також, судом встановлено, що в Тернополі в медичному центрі позивачу 25.05.2020 року була проведена компютерна томограма голови вартість якої становить 850 грн. ( квитанція № 0500000003). Аналогічне обстеження проведено 09.06.2020 року вартість якої становить - 950 грн. ( квитанція № 0500000003) та 11.08.2020 року вартість якої становить - 950грн. ( № 0029 від 11.08.20 р.) . Всього на : 2750 грн.. Із копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3699 та копії виписного епікризу № 5540 вбачається, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в Тернопільській обласній дитячій клінічній лікарні з 25.05.2020 року по 09.06.2020 року та 0 25.08.2020 року по 03.09.2020 року. Встановлено, що за час лікування в вищезазначеному медзакладі позивач поніс затрати на лікування, зокрема на ліки, які закуплялися в Тернопільському аптечному пункті №2 по вул. Сахарова: по чеку № 2500051 від 25.05.2020 року на суму 1186 грн.60 коп.( перелік ліків зазначено в чеку), по чеку № 2500113 від 25.05.2020 року на суму 357 грн. 90 коп. ( перелік ліків зазначено в чеку), по чеку № 2500038 від 25.05.2020 року на суму - 31 грн., по чеку № 2506078 від 25.05.2020 року на суму - 15 грн. 90 коп., по чеку № 2500105 від 25.05.2020 року на суму - 50 грн., по чеку № 2500436 від 26.05.2020 року на суму - 379 грн., по чеку № 2500361 від 26.05.2020 року на суму - 19 грн., по чеку № 2500553 від 26.05.2020 року на суму - 96 грн., по чеку № 2500194 від 26.05.2020 року на суму - 49 грн., по чеку № 2500654 від 27.05.2020 року на суму - 1062 грн. 70 коп., по чеку № 2500759 від 27.05.2020 року на суму - 18 грн., по чеку № 2500906 від 27.05.2020 року на суму - 8 грн., по чеку № 2501442 від 28.05.2020 року на суму - 81 грн.10 коп., по чеку № 2501516 від 28.05.2020 року на суму - 133 грн., по чеку № 2501952 від 29.05.2020 року на суму 5 грн.30 коп., по чеку № 2501740 від 29.05.2020 року на суму - 19 грн., по чеку № 2502056 від 30.05.2020 року на суму - 21 грн., по чеку № 2502829 від 01.06.2020 року на суму - 471 грн. 70 коп., по чеку № 2502567 від 01.06.2020 року на суму - 36 грн., по чеку № 2502830 від 01.06.2020 року на суму - 291 грн. 20 коп., по чеку № 2502563 від 01.06.2020 року на суму - 211 грн. 10 коп., по чеку № 2502606 від 01.06.2020 року на суму - 38 грн. 60 коп., по чеку 2503179 від 02.06.2020 року на суму - 481 грн., по чеку № 2504260 від 05.06.2020 року на суму 11 грн.50 коп., по чеку № 2504402 від 05.06.2020 року на суму 419 грн. 20 коп., по чеку № 2504703 від 06.06.2020 року на суму - 17 грн. 50 коп., по чеку № 2505436 від 09.06.2020 року на суму - 493 грн., по чеку аптеки № 21 м. Тернопіль № 197395 від 18.06.2020 року на суму 480 грн. 10 коп., по чеку аптеки №1 м. Підгайці від 16.07.2020 року на суму 682 грн.50 коп. / по чеку № 2539940 від 25.08.2020 року на суму 41 грн., по чеку № 2540125 від 26.08.2020 року на суму - 30 грн., по чеку № 2540730 від 26.08.2020 року на суму - 1248 грн. 80 коп., по чеку № 2541301 від 27.08.2020 року на суму - 345 грн.60 коп., по чеку № 2540835 від 27.08.2020 року на суму - 271 грн.50 коп.. Всього на суму : 9102 грн.80 коп.. Крім цього, позивачем було понесено затрати на придбання набору для остеосинтезу за перерахунком через ПРИВАТБАНК по квитанції №6 від 29.05.2020 року на суму- 22900.00 грн. та за послуги банку по квитанції №6/КЗ- 229 грн., за лікування в Тернопільській обласній дитячій клінічній лікарні через ПРИВАТБАНК по квитанції №18 від 28.08.2020 року перераховано 10500.00 грн. та знято за послуги банку по квитанції №18/КЗ від 28.08.2020 року 105 грн.. Всього на суму - 33734,00 грн.. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин, або якщо вона є неплатоспроможною; Умови та порядок відшкодування майнової шкоди, завданої майну фізичної особи, яка потерпіла від злочину, встановлюються законом. Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, відповідачем внаслідок вчинення злочину завдано позивачу матеріальну шкоду на загальну суму 46182 грн. 60 коп., які складаються із затрат понесених ним на лікування, зокрема на проведеня операцій на головному мозку, придбання ліків, медпрепаратів медичного обстеження, вживлення титанових пластин в черепну коробку, реабілітацію, що документально підтверджено та встановлено в судовому засіданні, а тому суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути завдану позивачу матеріальну шкоду в розмірі 46182 грн. 60 коп.. Стосовно позовних вимог про стягнення з [PERSON] на користь позивача моральної шкоди в розмірі 250000.00 гривень, суд вважає, що вони підлягають задоволенню з огляду на наступне. Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з пункту 1 частини 2 статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму ВС України від 31.05.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої позивачу в наслідок вчинення [PERSON] кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України, в результаті якого позивачу було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, суд виходить з того, що позивач був позбавлений можливості нормального громадського життя, нормальних життєвих зв"язків, стосунків з оточуючими його людьми, він погано себе почував, що перешкоджало йому спілкуватисмя зі своїми знайомими, він не міг ефективно вирішувати побутові проблеми, рідко виходив з дому, під час лікування і на даний час він погано спить ночами, у нього стала занижена самооцінка його, як особистості, він втратив віру у справедливість, постійно хвилюється. Крім того, моральні страждання позивача полягали в тому, що він вимушений був проходити безліч медкомісій, так як він є призовного віку до строкової служби в армії, від проходження якої його фактично звільнили в зв"язку з станом здоров"я , згідно висновку лікара. Таким чином, на думку суду, неправомірними діями відповідача позивачу дійсно була завдана моральна шкода, яка на думку суду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, буде становити 250000,00 грн.. Згідно статті 81ЦК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до частини другої статті 89 ЦК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (SERYAVIN AND OTHERS v UKRAINE) від 10 лютого 2010 року). Щодо питання стягнення судових витрат, суд дійшов такого висновку. Відповідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Так, в обґрунтування витрат на правову допомогу в розмірі 3700.00 грн. позивачем додано: Договір про надання послуг представника в цивільній справі ( в суді першої інстанції) від 28.12.2021 року, ордером серії ТР № 051235 на надання правової допомоги від 22.02.2022 року, свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №492 від 29 лютого 2008 року та актом приймання-передачі виконаних робіт (послуг) №2 до договору про надання правничої допомоги та представництва інтересів в суді №32 від 28.12.2021 року, від 11.06.2022 року, про оплату позивачем послуг в розмірі 3700,00 грн.. Отже враховуючи викладене, з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, що були понесені позивачем в розмірі 3700,00 грн. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з вищевикладених мотивів. На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у даній справі, враховуючи витрати на правову допомогу. Оскільки позивачем сплачено судовий збір за подачу до суду позову про відшкодування йому моральної шкоди в розмірі 1489 грн. і заявлені ним позовні вимоги задоволено судом в повному обсязі, то даний судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову про відшкодування йому матеріальної шкоди, на підставі ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то судовий збір в розмірі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved