Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

26 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом у якому просила визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11 квітня 2000 року №241, укладений між [PERSON] та [PERSON] на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо», за яким [PERSON] купила, а [PERSON] продала домоволодіння по [ADDRESS] дійсним. В обґрунтування свого позову вказує, що 11 квітня 2000 року її матір [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна №241 за яким [PERSON] купила, а [PERSON] продала домоволодіння [ADDRESS] . Вказаний договір укладено на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо» за реєстровим №1-241 від 11 квітня 2000 року. В подальшому на підставі вказаного договору купівлі-продажу право власності [PERSON] було зареєстровано Миколаївським міжміським БТІ за №118. [INFO] [PERSON] померла, та внаслідок її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на вищевказаний житловий будинок. Оскільки відповідно до статті 227 ЦК УРСР було передбачено, що договір купівлі продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, а вищевказаний договір купівлі-продажу домоволодіння був укладений на товарній біржі і нотаріально він не засвідчувався, то в даний час вона не має можливості розпорядитися вказаним будинком, шляхом прийняття його у спадщину та оформлення права власності. У зв`язку з тим, що на даний час одна із сторін вищевказаного договору купівлі-продажу квартири померла, то нотаріально посвідчити такий договір неможливо, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 18 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання та витребуванням від приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області спадкової справи до майна померлої [PERSON] . Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки. Представник третьої особа товарної біржі «Мегаполіс-Інфо» в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Ухвалою суду від 29 вересня 2022 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами загального позовного провадження. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] [PERSON] (Продавець), як діяла від імені свого неповнолітнього сина [PERSON] та [PERSON] (Покупець) уклали договір купівлі - продажу нерухомого майна №241, за яким [PERSON] купила домоволодіння, яке складається з житлового будинку та прибудинкових територій, що розташоване по [ADDRESS] . Договір складено та зареєстровано на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №1-241 від 11 квітня 2000 року та на підставі статті 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» не підлягає нотаріальному посвідченню (а.с.11). Відповідно до реєстраційного посвідчення Комунального Підприємства «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації», на підставі вказаного договору купівлі-продажу, 11 квітня 2000 року за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] за реєстровим №118 (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 21 січня 2021 року, серії [NUMBER] , виданого Вітовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] померла [INFO] про що 21 січня 2021 року складено актовий запис №37 (а.с.8). З копії заповіту від 13 грудня 2018 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Первомайської селищної ради Вітовського району Миколаївської області, вбачається, що за життя [PERSON] зробила заповітне розпорядження, яким на випадок своєї смерті заповідала все своє майно [PERSON] 1969 року народження (а.с.14). Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26 жовтня 2021 року №66993095, 26 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Красновою С.М. зареєстровано спадкову справу №181/2021 до майна померлої [PERSON] (а.с.9). Відповідно до довідки від 28 жовтня 2021 року №1888, виданої Первомайською селищною радою Миколаївського району Миколаївської області, [PERSON] з 19 січня 2005 року по день смерті була зареєстрована одна в [ADDRESS] . Разом з нею з 2018 року фактично проживала її дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно Акту про проживання особи від 28 жовтня 2021 року, сусідами померлої [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтверджено, що [PERSON] в період з 2018 року до дня смерті матері проживала разом з нею по [ADDRESS] та продовжує проживати за вказаною адресою на даний час (а.с.13). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17 листопада 2021 року №285211071 відомості про реєстрацію права власності на житловий будинок [ADDRESS] у даних реєстрах відсутня (а.с.15). Постановою приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Миколаївської області Краснової С.М. від 24 листопада 2021 року №373/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] (а.с.16-18). Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії є невідповідність договору купівлі-продажу від 11 квітня 2000 року вимогам ЦК УРРСР (1963 року) та відсутність відомостей про заповіт в Спадковому реєстрі. Враховуючи, що однією з підстав відмови нотаріусом [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії було невідповідність правовстановлюючого документа вимогам законодавства, та неможливість на даний час приведення спірного договору у відповідність із законодавством України через смерть однієї зі сторін цього договору, право позивача, щодо спадкування нерухомого майна визнається порушеним, та підлягає судовому захисту у обраний нею спосіб, виходячи з наступного. Відповідно до статті 5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Оскільки спірний договір було укладено 11 квітня 2000 року, до спірних правовідносин необхідно застосувати ЦК Української РСР. Відповідно до статті 4 ЦК УРСР цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. Згідно зі статтею 41 ЦК УРСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. За загальним правилом, визначеним у статті 227, 47 ЦК УРСР, договори купівлі-продажу нерухомості підлягали нотаріальному посвідченню. На час укладення спірного договору чинним був Закон України «Про товарну біржу». Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (у редакції на час укладення вказаного договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. Судом встановлено, що при вчиненні договору купівлі-продажу житлового будинку, дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу житлового будинку. Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. Частиною другою статті 47 ЦК УРСР передбачено право суду визнати не посвідчений нотаріально договір дійсним, якщо сторони домовились щодо всіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулось повне або часткове виконання договору. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). За змістом статей 128, 153 ЦК УРСР право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК УРСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Як убачається з матеріалів справи, реєстрація комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за [PERSON] права власності на спірний будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого товарною біржою «Мегаполіс-Інфо» 11 квітня 2000 року, а не нотаріусом, станом на квітень 2000 року не суперечило чинному законодавству. Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі. В даному випадку право власності виникло на підставі договору купівлі-продажу, який проведено у якості біржової операції між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] . Оскільки, сторони договору купівлі-продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований в КП «Миколаївське МБТІ», тому [PERSON] на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набула право власності на домоволодіння, яке складається з житлового будинку та прибудинкових територій, що розташоване по [ADDRESS] і правомірно володіла ним до дня своєї смерті [INFO] . З огляду на зазначені обставини суд вважає, що позивачем надані належні докази на підтвердження факту укладення вищевказаного договору купівлі-продажу будинку, його виконання та обставини, які свідчать про неможливість подальшого нотаріального посвідчення угоди, а відтак приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в судовому порядку дійсним договору купівлі-продажу спірного будинку. Також суд вважає доведеним факт неможливості нотаріального посвідчення спірної угоди, що підтверджено матеріалами справи, у зв`язку з тим, що сторона договору [PERSON] померла [INFO] . Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] , до якої внаслідок смерті [PERSON] перейшли права та обов`язки останньої, про визнання дійсним договору купівлі-продажу від 11 квітня 2000 року №241, зареєстрованого товарною біржою «Мегаполіс-Інфо» підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved