Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

до суду із позовом про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини звернувся [PERSON] , у якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі судового наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2017 року з [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивує тим, що перебував з 2007 року у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , який за рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2018 року було розірвано. Від спільного шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] . Наприкінці 2017 року [PERSON] подала до суду заяву про видачу судового наказу про стягнення аліментів з нього на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) останнього. 22 листопада 2017 року Бориспільський міськрайонним суд Київської області видав судовий наказ, за яким присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) останнього. Дане рішення суду перебуває на виконанні і відповідно кожного місця здійснюється отримання аліментів у вказаному розмірі із його заробітної плати. [INFO] він одружився вдруге та [INFO] у [PERSON] народився син [PERSON] . На даний час неповнолітня дитина та дружина перебувають на повному його утриманні. Окрім основного доходу, іншої матеріальної допомоги не має. Також, на його утриманні перебувають батьки пенсіонери. Середньомісячна заробітна плата становить 15 000,00 грн. (працює музикантом у державному оркестрі) та після сплати аліментів на доньку у розмірі в середньому 3 750 грн. на місяць, з урахуванням податків, доходу позивача на двох дорослих та неповнолітню дитину критично не вистачає. При цьому він кожного дня має їздити на роботу до м. Києва, що вимагає додаткових витрат щонайменше у розмірі 3 500 грн. на місяць. З доходу, який він отримує щомісяця, несе витрати по оплаті за житлово-комунальні послуги, допомагає батькам. Вище зазначені обставини значно впливають на матеріальний стан, спричинивши його погіршення. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що повністю сплачував аліменти на утримання дочки [PERSON] згідно рішення суду. На даний час має іншу сім`ю. Дружина перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, якій 1 рік і 7 місяців. Тому він являється єдиним годувальником в сім`ї. Також він здійснює догляд за мамою, яка є інвалідом 2-ї групи та вимушений допомагати їй матеріально. На даний час має борг за квартиру, яку було придбано у кредит, у зв`язку з чим щомісячно несе додаткові фінансові витрати. Крім цього сам має ряд хронічних захворювань. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також письмовий відзив, з я кого вбачається, що позовну заяву [PERSON] відповідач вважає необґрунтованою. Так, позивачем на думку відповідача не надано підтверджень зміни матеріального та сімейного стану, або інших обставин, що відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України є підставами для зменшення розміру аліментів. Надані позивачем до позовної заяви документи жодним чином не підтверджують зміни його майнового стану. Також, позивачем не надано доказів по те, що на його утриманні перебувають: дитина, дружина та батьки. Щодо розміру доходу та витрат позивача, відповідач зазначає, що [PERSON] має середньомісячний дохід у розмірі 15 000 грн. і після сплати аліментів на утримання [PERSON] у сумі 3750 грн. залишку коштів не вистачає на утримання родини, однак в той же час зазначає, що допомагає батькам, а отже має таку можливість. Окрім того, не надано доказів того, що заробітна плата у державному оркестрі є його єдиним джерелом доходу. Відповідач [PERSON] має на утриманні ще одну дитину [PERSON] , [INFO] . В зв`язку з вихованням 5-ти місячної Ренати, [PERSON] перебуває на обліку та одержує в управлінні соціального захисту населення Бориспільської міської ради державну соціальну допомогу до 01.03.2025 року. В шлюбі відповідач не перебуває, виховує обох доньок сама, доходу наразі не має в зв`язку з неможливістю працювати, так як маленька дитина потребує постійної присутності матері. Таким чином, зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на утримання [PERSON] суперечитиме інтересам дитини. Отже, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. У судовому засіданні встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини: [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Бориспільським міськрайонним судом Київської області у справі № 359/8760/17 від 22 листопада 2017 року видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого в [ADDRESS] , РНКПП: [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , проживаючої в [ADDRESS] , РНКПП: [NUMBER] , аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2017 року, до дня досягнення дитиною повноліття. Судовий наказ набрав законної сили 22 листопада 2017 року. У 2018 році шлюб між сторонами розірвано. 18 липня 2020 року позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис № 53, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18 липня 2020 року виданого Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). [INFO] у позивача [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 115, виданого 25 лютого 2021 року Бориспільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до акту обстеження житлово-комунальних умов від 09 вересня 2022 року у квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] , його дружина [PERSON] та син [PERSON] . 2021 року народження. Згідно довідки про доходи [PERSON] від 26 липня 2022 року, останній справді працює в Національному президентському оркестрі на посаді артиста оркестру. Загальна сума доходу за період з липня 2021 року по червень 2022 становить 323\~470, 48 грн. Сума утриманих аліментів складає 64\~289, 79 грн. Відповідно до кредитного договору №125/П/42/2008-840 від 25 березня 2008 року, який укладений між ВАТ комерційний банк «Надра» та [PERSON] , останній отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 40 0216 доларів США 70 центів і на умовах, визначених цим Договором за програмою «Іпотечний конструктор» для придбання у власність нерухомого майна однокімнатну квартиру загальною площею 24,7 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Банком надано кредит Позичальнику строком до 12 березня 2026 року. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справ, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованим і підлягає задоволенню із наступних підстав. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 273 Сімейного Кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати. Дана норма містить дві підстави для коригування аліментів: а) шляхом зміни розміру аліментів у бік зменшення або збільшення; б) шляхом звільнення платника аліментів від їх сплати. Аліментні правовідносини існують тривалий час. Тому матеріальний або сімейний стан особи, яка одержує аліменти, а також того, хто їх сплачує, протягом цього часу може істотно змінитися як убік погіршення так і у бік покращення. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Аналізуючи зміст ст.ст. 181, 192 Сімейного Кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Так, Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. У ст. 192 Сімейного Кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього. Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Подібний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 30.08.2021 року у справі № 301/2160/20; від 16.09.2020 року у справі № 565/2071/19; від 28.05.2021 року у справі № 715/2073/20. Суд оцінив подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому, так і кожному окремо, вислухав аргументи сторін, і дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Враховуючи, що стягнення аліментів з позивача здійснюються на підставі судового наказу, при винесенні якого не перевірялась можливість сплати аліментів та її розмір встановлювався у визначеному законом порядку, то суд приходить до висновку, що позивач має право звернення до суду на підставі п. 7 ст. 170 ЦПК України. Так, підставою звернення до суду з позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів позивач зазначає наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, дружини, яка знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, батьків пенсіонерів, має сплачувати щомісячно кредит за квартиру, а стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від його доходу ставить його сім`ю та його у скрутне матеріальне становище, на підтвердження цього позивачем надані наступні докази: акт обстеження житлово-побутових умов від 09 вересня 2022 року; відомості від 07 вересня 2022 року № 1004-22-03751 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків [PERSON] станом на 07 вересня 2022 року: довідка про доходи [PERSON] від 26 липня 2022 року; копія кредитного договору. Суд бере до уваги цю обставину, оскільки позивач окрім доньки [PERSON] , [INFO] , має на утриманні неповнолітнього сина від другого шлюбу [PERSON] , [INFO] , дружину [PERSON] , 1985 року народження, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та батьків пенсіонерів, а також вимушений щомісячно сплачувати кредит за квартиру. Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи. Виходячи з наданих суду доказів, а саме: складу сім`ї позивача та розміру його заробітної плати суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, зменшивши стягнення аліментів до 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. З огляду на викладене справедливим буде зменшити розмір стягнення аліментів з [PERSON] , задля того, щоб кожен із дітей позивача мав рівний розмір забезпечення від нього. Суд відкидає доводи відповідача стосовно її матеріального становища та недостатність коштів на утримання доньки, з огляду на те, що доказів розміру її заробітної плати суду не надано. Також не надано суду і доказів того, що на даний час відповідачка самостійно виховує обох малолітніх дітей. Вирішуючи питання по клопотанню представника відповідача щодо повернення позивачу поданих ним додаткових пояснень до позовної заяви в зв`язку з пропуском строку на їх подання, суд зазначає, що ці пояснення та додатки до них були подані позивачем на підтвердження фактів та юридичних відносин, існування яких заперечувалося відповідачем у відзиві, про що позивач зазначив у судовому засіданні, як на поважність неподання цих доказів у встановлені строки. Виходячи з наведеного, суд розцінює пропущення процесуальних строків позивачем як з поважних причин, тому клопотання представника відповідача залишає без задоволення. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Суд вважає, що понесені судові витрати позивачем по сплаті судового збору відповідно до квитанції від 28 грудня 2021 року в сумі 908 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому вимоги відповідача про стягнення з позивача понесених нею витрат на правничу допомогу, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України задоволенню не підлягають.

Outcome: approved