Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

03 лютого 2022 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позов, яким просить стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошти за неякісно виконані роботи у розмірі 541 970, 95 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 5419,72 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у період червень-вересень 2021 року між позивачем та [PERSON] досягнуто домовленостей про те, що відповідач зобов`язується на свій ризик виконати роботу, а саме : оздоблення мармуром стін та підлоги в приміщені ванної кімнати та встановлення барної стійки за адресою : [ADDRESS] , а позивач зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно умов договору позивач оплатив авансові платежі на користь відповідача, а останній не виконав роботи належним чином. [PERSON] направив на адресу [PERSON] претензію із вимогою усунути недоліки виконаної роботи, однак відповідач проігнорував дані вимоги. Зважаючи на вказане позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх майнових прав та інтересів. Ухвалою суду від 17 лютого 2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 29 серпня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Заяв, відзиву чи клопотань на адресу суду не направили. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріаль-ного права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до наступного висновку. Відповідно ч. 1 ст. 4 та ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року за № 475/97-ВР передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Згідно ч. 2-4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи, відповідно ч. 3 ст. 13 ЦПК України, розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як вбачається з позовної заяви, у період червень-вересень 2021 року між позивачем та [PERSON] досягнуто домовленостей, що відповідач зобов`язується на свій ризик виконати роботу, а саме оздоблення мармуром стін та підлоги в приміщені ванної кімнати та встановлення барної стійки за адресою : [ADDRESS] , а позивач зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Суд звертає увагу, що належних, достовірних та допустимих доказів, всупереч вимог ст. 77-80 ЦПК України, на підтвердження вказаних обставин позивачем до суду не надано. За статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини. Відповідно вимог ст. 3, 6, 11, 525, 627, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім право-чинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неподаткову-ваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (положення ст. 206 ЦК України стосовно можливості вчинення в усній формі договору, який повністю виконується в момент його укладення до договору підряду застосувати неможливо, що обумовлено характером підрядних робіт, де об`актив-но між виникненням правовідносин і виконанням зобов`язань підрядником проходить певний час); 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Відповідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, шо визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна зі сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За змістом ч. 1, 3 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника, на який спрямована узгоджена воля сторін. Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт.Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. Відповідно ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення піни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною. Згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів установлюються в договорі підряду. Якщо в договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту. При цьому в оферті та в акцепті щодо виконання будівельних підрядних робіт повинна бути чітко виражена воля осіб щодо істотних умов договору. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем була усна домовленість щодо виконання певних робіт, а саме оздоблення мармуром стін та підлоги в приміщені ванної кімнати та встановлення барної стійки за адресою : [ADDRESS] . З метою якісного виконання відповідачем підрядних робіт між сторонами погоджено кошторис, який складався з погодженої суми за виготовлення, доставку та встановлення барної стійки з мармуру позивача - 2300 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 62 100,00 грн., за монтажні роботи в ванній кімнаті та матеріали - становить 71475,00 грн. і за мармур - 4450 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 119 037,50 грн. Однак, жодних доказів на підтвердження факту наявності договірних правовідносин між позивачем та відповідачем до суду не надано. Як і відсутні докази про узгоджений перелік робіт відповідачем по договору між фізичними особами на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Не надано доказів оплати позивачем грошових коштів за виконання певних робіт. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Обставини справи, за змістом ч.2 ст. 78 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, суд також не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору на підставі ст. 133, 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed