Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

31 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі 2000,00 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що від шлюбу, який було розірвано рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 30 червня 2022 року, вони мають малолітнього сина [PERSON] , який проживає з матір`ю та знаходяться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини на надає, має нерегулярний, мінливий дохід, інших дітей чи утриманців немає, а тому зобов`язаний утримувати свою дитину до повноліття. В судове засідання сторони не викликалися. Відповідач відзиву на позовну заяву на подав. Про розгляд справи був повідомлений в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується відповідними документами відділення поштового зв`язку. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що беззаперечно стверджується дослідженою судом копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05 січня 2021 року Любешівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с.7). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Визначаючи розмір\~аліментів суд,\~відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~враховує,\~що малолітня\~дитина знаходиться\~на матеріальному\~утриманні позивачки\~та проживає\~з нею\~(а.с.9),\~відповідач участі\~в матеріальному\~забезпеченні дитини\~не приймає,\~є працездатною\~особою,\~офіційно не\~працює. Наявність інших обставин, які можуть бути враховані судом при визначенні розміру аліментів (незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у нього інших утриманців, тощо), судом не встановлена. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки ні позивачем, ні відповідачем, суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили про розмір доходу відповідача, суд вважає необхідним та доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на малолітніх дітей у розмірі який просить позивачка, а саме 2000,00 грн щомісячно на кожну дитину. Вказаний розмір аліментів є справедливим та розумним. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а позов задоволено повністю, судові витрати підлягають розподілу у відповідності до правил, визначених ч. 6 ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі ст. ст. 180, 182, 184 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263 265, 273, 284, 430 ЦПК України,

Outcome: approved