Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У червні 2022 року позивач звернулась до суду з даним позовом про визнання права на земельну частку (пай) посилаючись на наступне. Позивач, у 1981 році працювала малярем-штукатуром та прийнята в члени колгоспу імені Леніна Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, яке в подальшому перейменоване в Колективне сільськогосподарське підприємство імені Леніна, що підтверджується копією її трудової книжки [NUMBER] від 26.03.1992 року та архівною довідкою 82/152/01-40 від 27.05.2022 року. Відповідно до запису № 2 в трудовій книжці 11.03.1991 року позивач переведена на роботу в Кіровоградське відділення зв`язку із збереженням колгоспного стажу і прав колгоспника (Протокол № 7 від 12.03.1992 року). Колективному сільськогосподарському підприємству імені Леніна передано в колективну власність землю для ведення товарною сільськогосподарського виробництва та 26.12.1995 року видано Державний акт на право колективної власності на землю серія КР №000013, зареєстрованого за № 13 на території Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Згідно відповідей Державного архіву Кіровоградської області та Трудового архіву при Гурівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області відомості про виключення позивача із членів КСП ім. Леніна відсутні. До списку громадян-членів Колективного сільськогосподарського підприємства імені Леніна як особа, яка на момент розпаювання була членом КСП та мала право па земельну частку (пай) позивач не була включена, сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не видавався, державний акт на право власності на землю та право постійного користування теж не видавався, що підтверджується листом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області 29-11-0.331-1236/2 від 26.05.2022 року. За змістом статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також частиною З статті 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до пункту 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року №122, у разі виявлення після розробки проекту факту невключення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення і розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. На підставі пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерною товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Із вказаних вище документів слідує, що позивач була членом КСП імені Леніна на час паювання землі та отримання КСП 26.12.1995 року Державного акта на право колективної власності на землю. Проте не була включена до списку-додатку до державного акту на землю та не отримала сертифікат на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці 2 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити його права на земельну частку. Виходячи з аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. Аналогічна правова позиція викладена у Рішенні Верховного Суду України від 28.01.2009 у справі №6-17012св08 та Рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 у справі №6-19824ск15. Відтак, на момент передачі державного акта на право колективної власності на землю колективному сільськогосподарському підприємству імені Леніна позивач була його членом, а тому не можу бути позбавлена права на земельну частку (пай). Відповідно до абзацу 3 пункту 2 етапі 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (па місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав шляхом визнання права на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП імені Леніна. В судовому засіданні сторона позивач заявлені вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував стосовно заявлених позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази в їх сукупності та дослідивши матеріали справи дійшов до висновку з наступного. Копією трудової книжки серії [NUMBER] підтверджується прийняття в члени колгоспу імені Леніна позивача Гриценко Н.А. (а.с. 9-12). Із копії листа ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 26.05.2022 року № 29-11-0.331-1236/2-22 повідомлено, що до списку громадян-членів Колективного сільськогосподарського підприємства імені Леніна як особа, яка на момент розпаювання була членом КСП та мала право па земельну частку (пай) позивач не була включена, сертифікат на право на земельну частку (пай) їй не видавався, державний акт на право власності на землю та право постійного користування теж не видавався (а.с.13). Із копії листа ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 24.06.2022 року № 29-11-0.331-1524/2-22 слідує, що середній розмір земельної частки (паю) по КСП імені Леніна на території Кіровської сільської ради Кропивницького (колишнього долинського) району Кіровоградської області становить 7,25 га, вартістю 27665,00 гривень станом на 1995 рік. Розпорядником земель резерву та запасу колишнього КСП ім.. Леніна на території Кіровської сільської ради Долинського району (Кропивницького) є Гурівська сільська рада Кропивницього району Кіровоградської області (а.с.14). З копії архівної довідки від 27.05.2022 року за № 82/152/01-40 наданої Державним архівом Кіровоградської обласної військової адміністрації на адвокатський запит від 24.05.2022 року вбачається, що у документах архівного фонду «Колгосп ім.. Леніна Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області`у протоколах загальних зборів уповноважених членів колгоспу за 1981 рік значиться [PERSON] прийнятою у члени колгоспу (протокол від 28 січня 1981 року №2) (а.с. 16). \~ \~ \~ \~Згідно приписів\~ст.\~15\~ЦК України,\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч.ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України, \~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до пункту 3 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від лютого 2004 року №122, у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку, спадкоємців права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, інших громадян та юридичних осіб України, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про: коригування проекту землевпорядною організацією з метою забезпечення громадян необхідною кількістю земельних ділянок (на підставі відповідного договору); надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). У разі неприйняття сільською, селищною, міською радою чи райдержадміністрацією рішення (розпорядження) щодо коригування проекту або надання таких ділянок із земель запасу чи резервного фонду питання вирішується у судовому порядку. Відповідно до п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Список громадян, як додаток до державного акта, формується самим підприємством відповідно до статуту, розглядається і затверджується загальними зборами (зборами уповноважених) членів підприємства та підписується головою місцевої ради і головою колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до\~Указу Президента України №720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям»\~паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена КСП без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Вартість та розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства є рівними. Розміри земельної частки (паю) обчислюються комісіями, утвореними у підприємствах з числа їх працівників. Рішення щодо затвердження обчислених цими комісіями розмірів земельної частки (паю) по кожному підприємству, окремо приймається районними державними адміністраціями. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. В силу положень ст.ст.1,\~2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Документом, що посвідчують право на земельну частку (пай) є також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до роз`яснень, що містяться в абзаці 2 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити його права на земельну частку. Виходячи з аналізу вищевказаних норм законодавства вбачається, що право на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта конкретному сільськогосподарському підприємству, членом якого є особа. Аналогічна правова позиція викладена у Рішенні Верховного Суду України від 28.01.2009 у справі №6-17012св08 та Рішенні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.12.2015 у справі №6-19824ск15. Із вище викладеного слідує, що позивач була членом КСП імені Леніна на час паювання землі та отримання КСП 26.12.1995 року Державного акта на право колективної власності на землю. Проте не була включена до списку-додатку до державного акту на землю та не отримала сертифікат на земельну частку (пай). За таких обставин, в ході судового розгляду встановлено обґрунтованість пред`явленим позовних вимог. Таким чином, судом встановлено наявність права позивача на отримання, земельної частки (паю) згідно указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. № 720/95, а отже, позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved