Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

22 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2018 року. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останніх декількох місяців стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння та повага один до одного, постійно виникають сварки та конфліктні ситуації. На теперішній час фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, кожен із них живе своїм життям та інтересами за різними адресами проживання. Фактично сім`я припинила своє існування і примирення позивач вважає неможливим, оскільки вона не бажає в подальшому проживати однією сім`єю з відповідачем. В зв`язку з тим, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам [PERSON] , остання просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований 12 червня 2018р. Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 217. Після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судове засідання позивач не з`явилася. 04.10.2022р. до суду надійшла заява [PERSON] , в якій остання просить розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задововльнити. Відповідач в судове засідання також не з`явився. Причини неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно шляхом направлення судових повісток за адресою його реєстрації. Однак, поштове відправлення було повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач в своїй заяві не заперечувала. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що 12 червня 2018 року Коломийським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №217. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на теперішній час разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані. Характер відносин, які склалися між ними, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки [PERSON] не бажає змінювати своє прізвище на дошлюбне, суд залишає його без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved