Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Керівник Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області Коршун Олександр Вікторович в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про витребування майна. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.09.2019 державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутовою А.Г. на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу № 3-961 від 28.09.2019, укладеного між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до пункту 2 договору купівлі-продажу квартири №3-961 від 28.09.2019, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів 18.02.1998, згідно з розпорядженням (наказом) №1/795-98 від 18.02.1998, зареєстрованого у Дніпровському міжміському бюро технічної інвентаризації та записаного у реєстрову книгу за №89-74-146. Водночас, відповідно до інформації комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 26.11.2021 № 16173 відсутні відомості щодо реєстрації права власності та запису за реєстровим №89-74-146 на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів 18.02.1998, згідно розпорядження №1/795-98 від 18.02.1998. Відповідно до інформації Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 22.11.2021 № 3/12-5623 квартира [ADDRESS] у приватну власність не передавалась та розпорядження органу приватизації відносно вказаної квартири не приймалось. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А. було посвідчено укладений між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу квартири №1009 від 23.10.2019, за яким у власність [PERSON] передано квартиру [ADDRESS] . За фактом вчинення шахрайських дій групою осіб, які використовуючи завідомо підроблені документи, набули право власності на об`єкти нерухомого майна, у тому числі й на квартиру [ADDRESS] , 13.01.2020 розпочато кримінальне провадження № 42020042630000014 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що [PERSON] видавав себе як власник та продавець об`єктів нерухомого майна та представлявся [PERSON] , що також вказує на відсутність цивільній дієздатності та правоздатності сторін договору купівлі - продажу № 3-961 від 28.09.2019. За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні [PERSON] , 28.07.2020 повідомлено про підозру в вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом надання [PERSON] , що представився [PERSON] нотаріусу П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпровського міського нотаріального округу підробленого свідоцтва про право власності від 18 лютого 1998 за № 1/795-98 на квартиру по [ADDRESS] та договору купівлі-продажу цієї квартири від 28 вересня 2019 року та в подальшому отримання грошових коштів від покупця квартири. Просив суд витребувати від [PERSON] на користь територіальної громади в особі Дніпровської міської ради квартиру [ADDRESS] . Прокурор Чабаненко Т.В. в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Представник Дніпровської міської ради підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлялася про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час і місце розгляду справи. [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлялася про час і місце розгляду справи. Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28.09.2019 державним нотаріусом П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Бутовою А.Г. на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу № 3-961 від 28.09.2019, укладеного між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право приватної власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Відповідно до пункту 2 договору купівлі-продажу квартири №3-961 від 28.09.2019, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів 18.02.1998, згідно з розпорядженням (наказом) №1/795-98 від 18.02.1998, зареєстрованого у Дніпровському міжміському бюро технічної інвентаризації та записаного у реєстрову книгу за №89-74-146. Відповідно до інформації комунального підприємства «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської міської ради від 26.11.2021 № 16173 відсутні відомості щодо реєстрації права власності та запису за реєстровим №89-74-146 на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів 18.02.1998, згідно розпорядження №1/795-98 від 18.02.1998. Згідно інформації Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 22.11.2021 № 3/12-5623 квартира [ADDRESS] у приватну власність не передавалась та розпорядження органу приватизації відносно вказаної квартири не приймалось. 23.10.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кононенко С.А. було посвідчено укладений між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу квартири, за яким у власність [PERSON] передано квартиру [ADDRESS] . За фактом вчинення шахрайських дій групою осіб, які використовуючи завідомо підроблені документи, набули право власності на об`єкти нерухомого майна, у тому числі й на квартиру [ADDRESS] , 13.01.2020 розпочато кримінальне провадження № 42020042630000014 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. 28.07.2020 повідомлено про підозру в вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом надання [PERSON] , що представився [PERSON] нотаріусу П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори Дніпровського міського нотаріального округу підробленого свідоцтва про право власності від 18 лютого 1998 за № 1/795-98 на квартиру по [ADDRESS] та договору купівлі-продажу цієї квартири від 28 вересня 2019 року та в подальшому отримання грошових коштів від покупця квартири. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2022 кримінальне провадження №42020042630000014 від 13 січня 2020 року відносно [PERSON] , [INFO] , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190, ч.2 ст.28, ч.4 ст.358 КК України закрито на підставі п.5\~ч.1\~ст.284 КПК України\~у зв`язку із смертю обвинуваченого. Згідно з вимогами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Частиною 3 ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ст. 318 ЦК України одним з суб`єктів права власності є територіальна громада міста, яка реалізує свої повноваження власника через відповідну міську раду (ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Згідно ч.\~1\~ст.\~345\~ЦК Українифізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Майно може вибути з комунальної власності територіальної громади лише в порядку встановленому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», шляхом її приватизації. Частиною 1 статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом (ч. 8\~ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Відповідно до положень ч. 1 ст. 319 та ст. 658 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном; право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України). Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України майно не може бути витребуване у нього (ч. 1 ст. 330 ЦК України). Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За приписами частини першої\~статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Положеннями частини 2 даної норми законодавства встановлено, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі\~\~\~№ 522/2202/15-ц вказувала, що віндикація - це витребування своєї речі неволодіючим власником від володіючого невласника. Віндикація - це передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна чи особи, що має речове право на майно (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності\~\~\~\~у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей. Майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною\~\~недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених частиною першою\~статті 388 ЦК України. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої\~статті 388 ЦК України\~залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником правочину. Виникнення права на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої\~статті 388 ЦК України\~залежить від того, у який спосіб майно вибуло\~ з його володіння. Ця норма передбачає вичерпний перелік підстав, за наявності яких за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Положення частини першої\~статті 388 ЦК України\~застосовуються як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин. Спірне нерухоме майно вибуло з власності Дніпровської міської ради поза волею власника, іншим шляхом, оскільки розпорядження та свідоцтво не видавалося органом приватизації, що в свою чергу свідчить про наявність підстав для витребування вказаного майна від [PERSON] як добросовісного набувача в порядку ч. 1 ст. 388 ЦК України. Суд зазначає, що такий спосіб захисту, в даному випадку, спрямований на поновлення порушених прав територіальної громади місті Дніпра та повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Проявивши не обачність, зважаючи на відкритий доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] не звернув увагу, що попередній договір купівлі-продажу був укладений лише 25 днів тому. Отже, суд доходить висновку, що позовні вимоги керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області Коршуна Олександра Вікторовича в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про витребування майна, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до\~частини 1\~статті 141\~ЦПК України судовий\~збір покладається\~на сторони\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог. Оскільки позов задоволено повністю, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 9 315 (дев`ять тисяч триста п`ятнадцять) грн.

Outcome: approved