Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

Позивачка звернулась\~до суду\~з позовом\~про розірвання\~шлюбу.\~В обґрунтування\~заявлених вимог\~посилається на\~те,\~що 16.12.2003\~року зареєстровано\~шлюб між\~нею та Відповідачем, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, про що зроблено відповідний актовий запис 16 грудня 2003 року за№ 545. Подружжя мають спільного сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER] , який на даний момент проживає з матір`ю - [PERSON] . Позивачка зазначає, що не отримує належної поваги та підтримки від чоловіка ані як мати, ані як жінка. Сторони понад 1 рік не живуть разом. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити собі прізвище - [PERSON] . Спілкування з сином залишається на час подання позову за домовленістю. Позивачка у судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю. Відповідач також не з`явився до судового засідання, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, вказавши, що заявлені вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 16 грудня 2003 року зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №545, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.01.2004. У шлюбі у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] . Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. У ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» за практикою ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Беручи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення; шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Спір про поділ майна відсутній. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Позивачка у позовній заяві після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Позивачка у позовній заяві просила стягнути з відповідача понесені нею витрати по сплаті судового збору. Згідно з чч.1, 2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, частиною першою\~статті 142 ЦПК України\~встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн. Таким чином, враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі до початку судового розгляду по суті, суд приходить до висновку, що 50 відсотків сплаченої суми підлягають поверненню позивачки з державного бюджету, а інші 50 відсотків від сплаченої суми слід стягнути з відповідача на її користь. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved