Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

18 серпня 2022 року позивачка подала до суду вищезазначений позов, посилаючись на те, що 08 жовтня 2013 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб, про що відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області вчинено актовий запис № 91 від 08 жовтня 2013 року. Подружжя має двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З часом їхні відносини зіпсувались через відсутність взаєморозуміння. На даний час подружні стосунки припинено, шлюб фактично носить формальний характер. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе. В позовній заяві позивачка просила суд розірвати шлюб з [PERSON] , стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання сторони не з`явились. Позивачка в позовній заяві просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом отримання СМС-повісток. Копію ухвали та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 15 вересня 2022 року, заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов станом на 14 жовтня 2022 року до суду не надсилав. Отже суд вирішив розглядати справу без участі сторін за наявними матеріалами в порядку, передбаченому ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України. Судом встановлено наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі з 08 жовтня 2013 року (а.с. 6), актовий запис № 91 від 08 жовтня 2013 року, вчинений відділом держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції у Київській області. Мають спільних дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8), дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідач відзив на позов не подав. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки кошти на відшкодування судового збору, сплаченого при подачі позову, у розмірі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved