Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

[PERSON] (далі по тексту - позивач) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні інвестиції» (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - протягом п?яти днів з дня набрання рішенням законної сили подати до Філії міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, зареєстрованого 27.12.2017 реєстратором Філії міста Києва та Київської області Державного підприємства «Національні інформаційні системи» за №16647386, боржник - [PERSON] , обтяжувач: ТОВ «Кредитні ініціативи», об?єктом якого є автомобіль марки CHEVROLET, модель AVEO, тип Загальний легковий СЕДАН-В, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] ( [NUMBER] ), 2007 року випуску та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивачка та її представник адвокат Анісімова А.М. в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки адвокат Анісімова А.М. просила справу розглядати у її та позивачки відсутність, вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити, погодилася на винесення заочного рішення (а.с. 49). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 20.08.2022р. представник відповідача ТОВ «Кредитні інвестиції» Михніцький Г.Ю. надіслав до суду заяву в якій просив надіслати йому копію позовної заяви, однак в призначені судові засідання 27.01.2022р., 16.03.2022р., 12.04.2022р., 27.07.2022р., 06.09.2022р., 04.10.2022р. не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, про причини неявки до суду не повідомив (а.с. 24, 28, 30, 34,38, 57). Наявність вказаного обтяження створює позивачу заборони перешкоди в розпорядженні належному їй майном. Позивачка та її представник адвокат Анісімова А.М. в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки адвокат Анісімова А.М. просила справу розглядати у її та позивачки відсутність, вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити, погодилася на винесення заочного рішення (а.с. 49). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 20.08.2022р. представник відповідача ТОВ «Кредитні інвестиції» Михніцький Г.Ю. надіслав до суду заяву в якій просив надіслати йому копію позовної заяви, однак в призначені судові засідання 27.01.2022р., 16.03.2022р., 12.04.2022р., 27.07.2022р., 06.09.2022р., 04.10.2022р. не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, про причини неявки до суду не повідомив (а.с. 24, 28, 30, 34,38, 57). Судом встановлено, що Позивачка та її представник адвокат Анісімова А.М. в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки адвокат Анісімова А.М. просила справу розглядати у її та позивачки відсутність, вимоги позову підтримала, просила їх задовольнити, погодилася на винесення заочного рішення (а.с. 49). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 20.08.2022р. представник відповідача ТОВ «Кредитні інвестиції» Михніцький Г.Ю. надіслав до суду заяву в якій просив надіслати йому копію позовної заяви, однак в призначені судові засідання 27.01.2022р., 16.03.2022р., 12.04.2022р., 27.07.2022р., 06.09.2022р., 04.10.2022р. не з`явився, клопотань про перенесення розгляду справи не заявляв, про причини неявки до суду не повідомив (а.с. 24, 28, 30, 34,38, 57). Спірні правовідносини регламентуються. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, ст. 391 ЦК України передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. При цьому, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» (далі по тексту - Закон) визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна (ст. 1 Закону). Так, обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна (ст. 3 Закону). Статтею 9 вказаного Закону визначено, що предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні. У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону. Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Відповідно до ст. 10 Закону, у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна. Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків. Згідно п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. № 830, державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком. Згідно положень ч. 1 ст. 43 Закону, реєстрація обтяжень здійснюється на підставі заяви обтяжувача. Держатель або реєстратор Державного реєстру вносить запис до Державного реєстру про відомості, що містяться в заяві обтяжувача. Запису присвоюється реєстраційний номер (ч. 3 ст. 43 Закону). Положеннями ч. 5, 6 ст. 43 Закону визначено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 44 Закону, записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк. Оскільки позивачкою [PERSON] спірний автомобіль придбано та зареєстровано на своє ім`я 10.05.2017, тобто до моменту внесення відомостей про реєстрацію приватного обтяження, а саме до 27.12.2012. В подальшому, спірний автомобіль перейшов у власність позивача. Станом на день винесення рішення по справі, існує приватне обтяження, обтяжувач ТОВ «Кредитні інвестиції». Обтяження на спірне рухоме майно було здійснено з метою забезпечення зобов`язань за договором застави №04-2.1/1189 від 25.12.2007р. Відтак, позивач є добросовісним набувачем та з врахуванням встановлених судом обставин, набув право власності на вказаний автомобіль без обтяжень. Положеннями ст. 43 44 Закону, визначено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Відтак, вказаний запис про припинення обтяження може бути внесений в даному випадку лише за заявою обтяжувача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати в сумі 3908грн. 00 коп. (908,00грн. сплаченого судового збору та 3000грн. за надання професійної правничої допомоги. На підставі викладеного та

Outcome: approved