Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про споживчий кредит від 26.05.2021 № 3210_0143. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит від 26.05.2021 № 3210_0143, на умовах якого відповідач отримав кредит у загальному розмірі 76 000,00 грн. строком на 60 місяців з кінцевим терміном остаточного погашення не пізніше 25 травня 2026 року. Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника. Згідно умов договору за користування кредитом відповідач зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1266,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу, щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним, починаючи з червня 2021 року. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю. Відповідач систематично порушував умови кредитного договору, в наслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 11 січня 2022 року становила 84527,84 грн.. вказана заборгованість складається з наступного: 70199,99 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 13978,10 грн. - загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 91,24 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 63,03 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 42,47 грн. - загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 153,01 грн. - загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам. Ураховуючи викладене представник позивача просив задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 84527,84 грн. і судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2481,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у матеріалах справи міститься заява, у якій він просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст.ст.128-131 ЦПК України повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та відзиву не подавав. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивачка проти ухвалення заочного рішення не заперечує, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит від 26.05.2021 № 3210_0143, на умовах якого відповідач отримав кредит у загальному розмірі 76 000,00 грн. строком на 60 місяців з кінцевим терміном остаточного погашення не пізніше 25 травня 2026 року. Банк здійснює надання кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок позичальника. Згідно умов договору за користування кредитом відповідач зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 % річних. позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1266,67 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу, щомісячно до 25 числа місяця наступного за звітним, починаючи з червня 2021 року (а.с. 7,8-13,14). З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю. Відповідач систематично порушував умови кредитного договору, в наслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 11 січня 2022 року становила 84527,84 грн.. вказана заборгованість складається з наступного: 70199,99 грн. - загальна сума простроченого кредиту (основного боргу); 13978,10 грн. - загальна сума прострочених нарахованих відсотків; 91,24 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 63,03 грн. - загальна сума 3 % річних від прострочених сум заборгованості по відсоткам; 42,47 грн. - загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по основному боргу; 153,01 грн. - загальна сума інфляційних витрат від прострочених сум заборгованості по відсоткам (а.с. 5, 6). Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства визначено в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України). Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 525 ЦК заборонено односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (стаття 530 ЦК України). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою ст.. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів. Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ним зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем. Враховуючи викладене, суд задовольняє позов та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про споживчий кредит від 26.05.2021 № 3210_0143 в розмірі 84527,84 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. грн.

Outcome: approved