Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Короткий виклад позовних вимог. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 14 січня 2021 року о 16:20 год. в с. Крилів, Дубенського району по а/д «Київ-Чоп», водій [PERSON] рухаючись в напрямку м. Рівне, керуючи автомобілем «Skoda Fabia», реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою Дубенського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Рівненській області від 12 лютого 2021 року закрито кримінальне провадження №12021181040000800 від 14 січня 2021 року, у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року по справі №760/6641/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок вказаного ДТП з вини відповідача, належний [PERSON] автомобіль «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] був пошкоджений, що завдало йому матеріальні та моральні збитки. Враховуючи висновок експертного дослідження №186ЕД від 29 квітня 2021 року судового експерта Картавова Ю.О. розмір матеріальних збитків становить 240791,40 грн. Вартість проведення експертного дослідження №186ЕД від 29 квітня 2021 року становить 6160,00 грн. Згідно Полісу №АР/7146544 від 26 березня 2020 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПАТ «HACK «ОРАНТА», яка повинна здійснити виплату страхового відшкодування за пошкоджений в ДТП автомобіль «Hyundai 130» в сумі 130 000, 00 гривень. Решта шкоди в розмірі 110 791,40 грн. завданої йому внаслідок вищевказаного ДТІІ, відповідачем добровільно не відшкодована. Просить стягнути з відповідача на його користь 110 791,40 грн. завданої матеріальної шкоди, 6 160, 00 грн. витрат пов`язаних з проведення експертного дослідження. Окрім того, винними діями відповідача йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у тому, що внаслідок пошкодження майна, він був позбавлений можливості користуватися транспортним засобом, повинен був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, нести додаткові фінансові витрати. Він переніс стрес, емоційну напруженість, зазнав в подальшому незручності у повсякденному житті. Також, ДТП завдало йому тяжкі душевні страждання, пов`язані зі страхом за своє життя, необхідністю збирання документів та звернення за юридичною допомогою, що позначилось на душевному стані та призвело до погіршення відносин в сім`ї. Враховуючи стан здоров`я, а також обсяг страждань, які він переніс після події ДТП, просить стягнути з Відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн., що вважає співрозмірним з тим обсягом страждань, які йому довелося пережити. Короткий виклад заперечень відповідача. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Сабаріним Ю.В. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, зокрема в такому вигляді, як вони заявлені. Обґрунтовує це тим, що з метою захисту своїх майнових інтересів [PERSON] користувався послугами страхових компаній. Так, цивільно правова відповідальність [PERSON] , як власника та водія автомобіля "Skoda Fabia", д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПАТ HACK "ОРАНТА", поліс ОСЦПВ №АР7146544, строком з 27.03.2020 по 26.03.2021, нульовою франшизою. Одночасно із укладенням договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.03.2020 №АР/7146544, [PERSON] уклав з цією ж страховою компанією договір добровільного комплексного страхування "Автопарасолька» від 26.03.2020 №0039014 щодо розширення страхової суми за шкоду, заподіяну майну за участю забезпеченого транспортного засобу. Як повідомила ПАТ "HACK "ОРАНТА" у відповіді №09-02-17/1-04/10104 від 23.11.2021, вказаною страховою компанією на ім`я потерпілої особи було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн. А питання щодо врегулювання даного страхового випадку за договором добровільного комплексного страхування "Автопарасолька" №0039014 перебуває на розгляді. Зі своєї сторони [PERSON] зробив усе необхідне, що від нього вимагалось за договорами страхування, а тому мав право добросовісно вважати, що шкоду буде відшкодовано (повністю чи в переважній більшості) за рахунок страхової суми. Крім того, у [PERSON] були контакти [PERSON] . Останній не уникав позивача. Просить врахувати, що дорожньо-транспортна пригода, яка трапилась 14.01.2021, мала не навмисний характер. А саме ожеледиця, тобто неналежний стан дорожнього покриття, призвели до ДТП. Вважає поданий [PERSON] позов передчасним, а правильно вирішити заявлені позовні вимоги до завершення розгляду ПАТ "HACK "ОРАНТА" питання щодо врегулювання страхового випадку, що мав місце 14.01.2021, за договором добровільного комплексного страхування "Автопарасолька" №0039014, або без залучення до справи ПАТ "HACK "ОРАНТА" - неможливо. Висновок експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля Hyundai 130 реєстраційний номер [NUMBER] №186ЕД від 29.04.2021, складеного оцінювачем - судовим експертом Картавовим Ю.О. вважає не об`єктивним. Матеріальна шкода, завдана власнику пошкодженого ТЗ Hyundai 130, д.н.з. [NUMBER] , оцінювалась страховою компанією ПАТ "HACK "ОРАНТА". Також вважає, що розмір моральної шкоди, яку позивач оцінив у 20 000 грн., нічим не підтверджено та не обґрунтовано, а з огляду на ненавмисний характер ДТП, такий розмір є явно завищеним. Зважаючи на викладене, просить відмовити у задоволені позову. Рух справи. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 15.07.2021 відкрито провадження у справі. З метою виконання вимог передбачених ч.1 ст.189 ЦПК України розпочато підготовче провадження. Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 16.02.2022 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта». Ухвалою суду від 30.06.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Сорока В.Г. у судовому засіданні змінили позовні вимоги та просили стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь [PERSON] 24 467 грн. 62 коп. страхового відшкодування; стягнути з [PERSON] на користь позивача 10791 грн. 40 коп. - шкоди завданої внаслідок ДТП, 6160 грн. 00 коп. - вартості проведеного експертного дослідження, та 20000 грн. - моральної шкоди. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Сабарін Ю.В. позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи. Згідно поданного до суду клопотання, просить розгляд справи провести без участі представника ПАТ «НАСК «Оранта». Встановлені судом обставини. Постановою Дубенського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Рівненській області від 12 лютого 2021 року закрито кримінальне провадження №12021181040000800 від 14 січня 2021 року, у зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. За змістом вказаної постанови, 14 січня 2021 року о 16:20 год. в с. Крилів, Дубенського району, водій автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] , рухаючись по а/д Київ-Чоп в напрямку м. Рівне, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля «Skoda Fabia» [PERSON] отримала легкі тілесні ушкодження (а.с. 10-11). Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2021 року по справі №760/6641/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. У постанові зазначено, що внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень (а.с. 12-14). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , виданого ТСЦ 5641, 02.10.2019, автомобіль «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] , належить [PERSON] (а.с. 9). Згідно Полісу №АР/7146544 від 26 березня 2020 року, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника та водія автомобіля "Skoda Fabia", д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПАТ HACK "ОРАНТА", поліс ОСЦПВ №АР7146544, строком з 27.03.2020 по 26.03.2021, нульовою франшизою. Страхова сума за шкоду заподіяну життю і здоров`ю складає 260000 грн., за шкоду заподіяну майну - 130000 грн. (а.с. 15). Одночасно із укладенням договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.03.2020 №АР/7146544, [PERSON] уклав з цією ж страховою компанією договір добровільного комплексного страхування "Автопарасолька» від 26.03.2020 №0039014 щодо розширення страхової суми за шкоду, заподіяну майну за участю забезпеченого транспортного засобу (а.с. 61). Згідно повідомлення ПАТ "HACK "ОРАНТА" №09-02-17/1-04/10104 від 23.11.2021, вказаною страховою компанією на ім`я потерпілої особи було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 130 000,00 грн. А питання щодо врегулювання даного страхового випадку за договором добровільного комплексного страхування "Автопарасолька" №0039014 перебуває на розгляді (а.с. 60). Як зазначено у повідомленні ПАТ "HACK "ОРАНТА" №09-02-17/1-04/10963 від 20.12.2021, вказаною страховою компанією було прийнято рішення щодо виплати потерпілій особі страхового відшкодування у розмірі 75532, 38 грн. згідно зі страховим актом №ДЦВ-21-32-67091/1 за договором добровільного комплексного страхування "Автопарасолька" №0039014 від 26.03.2020 (а.с. 97). Відповідно до звіту № 01-Р/10/64 від 15.12.2021 складеного ФОП [PERSON] на замовлення НАСК «Оранта» ринкова вартість транспортного засобу «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] до ДТП становить 310 475, 60 грн., а вартість відновлювального ремонту - 344183, 14 грн., тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним. Вартість транспортного засобу «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП складає 104943, 22 грн. Згідно зі страховими актами №ОЦВ-21-17-43830/1 та №ДЦВ-21-32-67091/1 НАСК «Оранта» будо здійснено виплату страхового відшкодування у загальному розмірі 205 532, 38 грн. (310475, 60 грн. - 104 943, 22 грн.) на ім`я потерпілої особи (а.с. 100-103, 139-160). Згідно поданого позивачем [PERSON] висновку експертного автотоварознавчого дослідження №186ЕД автомобіля «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] від 29 квітня 2021 року судового експерта Картавова Ю.О., розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого в ДТП 14.01.2021, станом на момент ДТП становить 395 424, 55 грн. Ринкова вартість автомобіля автомобіля «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП 14.01.2021 станом на момент ДТП становить 154 633, 15 грн. (а.с. 16-42). Вартість проведення експертного дослідження №186ЕД від 29 квітня 2021 року становить 6160,00 грн. (а.с. 43). Законодавство, що підлягає застосуванню, оцінка доказів та мотиви суду. Спір між сторонами виник з деліктних зобов`язань про відшкодування шкоди, які регулюються нормами глави 82 Цивільного кодексу України, а також Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004. Відповідно до ст. 386 ЦК України захист права власності забезпечується, в тому числі правом власника на відшкодування завданої йому майнової шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чибездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За правилами п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом вказаних норм (за загальним правилом) шкода підлягає відшкодуванню: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала. Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності. Так, відповідно до положень ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно з ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IVвід 01.07.2004 (далі Закон), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України(ст. 3 Закону). За правилами статті. 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пунктів 9.1, 9.4 статті 9 Закону № 1961-IV страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України регламентується визначення обсягу відповідальності застрахованої особи у разі недостатності страхової виплати. Цією нормою передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У п. 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід врахувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодування реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Аналогічна правова позиція висловлена Великою палатою Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц, згідно якої, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним. Правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 (справа № 147/66/17) ґрунтуються на дотриманні загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності і розумності, як при застосуванні закону, так і при здійсненні учасниками цивільних відносин своїх прав та виконанні обов`язків. Згідно висновку, викладеного у пункті 85 зазначеної постанови, зазначено, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. У п. 86 постанови Велика Палата Верховного Суду підтвердила попередні правові висновки, зазначивши, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV). Відтак Закон, який спрямований насамперед на захист прав осіб потерпілих внаслідок ДТП, також забезпечує майнові інтереси винної особи, які полягають у відшкодуванні спричиненої шкоду не нею, а страховиком (страховою компанією) за певні страхові внески. Отже винна особа має право розраховувати на відшкодування спричиненої нею шкоди страхувальником, у якого застрахована її відповідальність, а тому, розглядаючи такі спори, судам слід уважно дотримуватись балансу інтересів як потерпілої особи, так і особи, яка застрахувала свою відповідальність та переклала тягар відшкодування шкоди на страховика (п.п. 87,88 постанови ВП ВС від 14.12.2021). Статтями 1 та 5 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів. Страхування може бути добровільним або обов`язковим. Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим видом страхування, що здійснюється в Україні (ст.7 Закону України «Про страхування»). Відповідно до вимог ч. 4 ст.9 цього Закону розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон України «ОСЦПВ»). Статтею 29 вказаного Закону України передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, в порядку ст. 106 ЦПК України, надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження №186ЕД автомобіля «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] від 29 квітня 2021 року судового експерта Картавова Ю.О., відповідно до якого розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого в ДТП 14.01.2021, станом на момент ДТП становить 395 424, 55 грн. Ринкова вартість автомобіля автомобіля «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] з врахуванням пошкоджень наявних після ДТП 14.01.2021 станом на момент ДТП становить 154 633, 15 грн. Відповідно до звіту № 01-Р/10/64 від 15.12.2021 складеного ФОП [PERSON] на замовлення НАСК «Оранта» ринкова вартість транспортного засобу «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] до ДТП становить 310 475, 60 грн., а вартість відновлювального ремонту - 344183, 14 грн. Вартість транспортного засобу «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] після ДТП складає 104 943, 22 грн. Зважаючи на розбіжності у висновку експертного автотоварознавчого дослідження №186ЕД та звіті № 01-Р/10/64, судом було роз`яснено сторонам про можливість призначення експертизи в порядку ст. 103 ЦПК України. Проте, клопотань щодо призначення у справі судової експертизи з метою усунення вказаних розбіжностей, до суду не надійшло. Таким чином, суд визнає обґрунтованим, таким що не суперечить іншим матеріалам справи, не викликає сумніву в його правильності та вважає належним, допустимим, достовірним доказом на підтвердження розміру страхового відшкодування висновок експертного автотоварознавчого дослідження №186ЕД автомобіля «Hyundai 130», реєстраційний номер [NUMBER] від 29 квітня 2021 року судового експерта Картавова Ю.О. Крім того, експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Отже, суд прийшов до висновку, що відповідач ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" не повністю здійснило виплату позивачу страхового відшкодування, заподіяного пошкодженням належного транспортного засобу внаслідок ДТП. Страховою компанією відшкодовано [PERSON] 205532, 38 грн., а саме: 130 000 грн. за полісом №АР/7146544 від 26 березня 2020 року та 75 532, 38 грн. - за договором добровільного комплексного страхування "Автопарасолька» від 26.03.2020 №0039014. Враховуючи, що максимальна сума страхового відшкодування за договором страхування №АР/7146544 від 26 березня 2020 року становить 100 000, 00 грн., стягненню підлягає 24 467, 62 грн. З відповідача [PERSON] підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, що становить 10791, 40 грн. (240 791, 40 грн. - 230 000, 00 грн.), а також 6160 (шість тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп. в якості відшкодування витрат, понесених на проведення експертного дослідження №186ЕД від 29 квітня 2021 року. При вирішення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача, спричиненої останньому моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин. Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком. На обґрунтування заподіяної йому моральної шкоди позивач [PERSON] покликається на те, що внаслідок пошкодження мого майна, він був позбавлений можливості користуватися транспортним засобом, повинен був докладати додаткових зусиль для організації свого життя та підприємницької діяльності, нести додаткові фінансові витрати, зокрема на оренду транспортного засобу, однак доказів на підтвердження цього не надав. Він переніс стрес, емоційну напруженість, зазнав в подальшому незручності у повсякденному житті. Також, ДТП завдало йому тяжкі душевні страждання, пов`язані зі страхом за своє життя, необхідністю збирання документів та звернення за юридичною допомогою, що позначилось на душевному стані та призвело до погіршення відносин в сім`ї. Все це завдало йому моральних страждань, які оцінює у 20 000,00 грн. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. В контексті практики Європейського суду з прав людини варто зазначити, що справедливість компенсації як категорія, що застосовується й національним законодавцем, проте є не розкритою в судових прецедентах, визначається ЄСПЛ з урахуванням усіх обставин, а також особливостей справи. Суд суворо дотримується позиції, що відшкодування має виключно компенсаційний, а не каральний, обтяжуючий або запобіжний характер. З урахуванням наведеного і виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи обставини завдання шкоди позивачеві, тривалість його зусиль для відновлення своїх порушених прав, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 3 000, 00 грн. Крім цього, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом враховується те, що не можна відшкодувати моральну шкоду в повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір буде мати суто умовний вираз. У будь якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватний нанесеній моральній шкоді. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача - у разі відмови в позові. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідачів на користь позивача судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, 198 грн. 65 коп. - на повернення сплаченого судового збору, а також 6160 грн. 00 коп. - в якості відшкодування витрат, понесених на проведення експертного дослідження №186ЕД від 29 квітня 2021 року. З відповідача Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" на користь позивача підлягають стягненню, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 335, 65 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial