Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 15 січня 2011 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №34. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу відносини між сторонами погіршились, у них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, подружніх відносин не підтримують, у зв`язку з цим припинили спільне проживання. Переконана, що змісту підтримувати сімейні відносини немає, оскільки сторони живуть окремим життям та інтересами, не ведуть спільного господарства, у них окремий бюджет. Зазначила, що примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її інтересам. У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, остання звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява, відповідно до якої позов визнав, просив суд розглядати справу за його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 15 січня 2011 року, зареєстрували такий у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), актовий запис №34. У подружжя є спільні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те,\~що позивач\~наполягає на\~розірванні шлюбу,\~а відповідач\~не заперечив\~проти задоволення\~позову,\~що не\~суперечить закону\~та не\~порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 992,40 грн., а відтак останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 496,20 грн., а решту судових витрат у розмірі 496,20 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved