Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Фізична особа-підприємець [PERSON] звернувся до суду з позовом до П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області, [PERSON] про скасування рішення органу місцевого самоврядування. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що згідно розпорядження П`ятихатської РДА Дніпропетровської області №599-р-08 від 12 грудня 2008 року йому, як фізичній особі-підприємцю було надано в оренду строком на 49 років земельну ділянку з кадастровим номером 1224584800:02:002:022 площею 4,9941 га сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу. Проте, 24 грудня 2021 року рішенням П`ятихатської міської ради № 929-17/VIII надано земельну частку (пай) в натурі кадастровий номер 1224584800:02:002:022 площею 4,9941 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу на території П`ятихатської міської ради за межами населеного пункту, комунальної власності [PERSON] .. З даним рішенням П`ятихатської міської ради не погоджується, вважає його протиправним, оскільки спірна земельна ділянка не перебувала у колективній власності, не відносилась до категорії «не витребуваних паїв» та не залишилась у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), відповідно на неї не можуть розповсюджуватися вимоги Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). Крім того, Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено механізм виділення в натурі власникам земельних часток на підставі документації із землеустрою: проекту землеустрою щодо організації території земельних частко (паїв); технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Проте жоден із зазначених документів із землеустрою не розглядався П`ятихатською міською радою при ухваленні оскаржуваного рішення. У зв`язку із вищевикладеним, просить скасувати рішення П`ятихатської міської ради № 929-17/VIII від 24 грудня 2021 року про надання земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) кадастровий номер 1224584800:02:002:022 площею 4,9941 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу на території П`ятихатської міської ради, за межами населеного пункту, комунальної власності [PERSON] ; скасувати рішення від 25 січня 2022 року, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області Біліменко С.Г. про державну реєстрацію за [PERSON] права приватної власності щодо нерухомого майна: земельної ділянки кадастровий номер 1224584800:02:002:022 площею 4,9941 га номер запису про право власності 46338630, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2565385012040. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Представник відповідача П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області Мікуліч С.В. в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що 15.09.2021 року до П`ятихатської міської ради надійшла заява [PERSON] про виділення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,9941 га, що розташована на території Пальмирівської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області кадастровий номер 1224584800:02:002:022. Земельну ділянку заявниця просила виділити відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, відповідно до якого вона отримала у спадщину право на земельну частку (пай) із земель, які перебували у КСП і м. Карла Маркса. Станом на 24.11.2021 року відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер 1224584800:02:002:022 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були відсутні, тому за цих обставин П`ятихатською міською радою прийнято вішення від 24 грудня 2021 року № 929-17/VIII про надання земельної ділянки в натурі (на місцевості) на території П`ятихатської міської ради [PERSON] .. Крім того, ст. 13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) передбачено, що у разі відсутності земель сільськогосподарських угідь колективної власності така земельна частка (пай) може бути виділена в натурі (на місцевості) за рахунок земель запасу комунальної власності відповідної територіальної громади (за наявності таких земель). У зв`язку з чим вимоги позивача вважають необґрунтованими, а тому у задоволенні позову просили відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що рішенням П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області № 929-17/VIII від 24 грудня 2021 року [PERSON] було надано земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) кадастровий номер 1224584800:02:002:022 площею 4,9941 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу на території П(ятихатської міської ради. Підставою для прийняття відповідного рішення стало наявність у [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.10.2020 року та сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ДП №0206965, виданого П`ятихатською державною адміністрацією 07.06.1997 року. Так як передана їй земельна ділянка мала кадастровий номер, тому необхідності затверджувати проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки необхідності не було. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії розпорядження П`ятихатської районної державної адміністрації №599-р-08 від 12.12.2008 року вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду площею 9,2241 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 49 років із земель державного запасу в межах колишнього КСП «Прогрес» на території Пальмирівської сільської ради; надати приватному підприємцю [PERSON] земельну ділянку в оренду площею 9,2241 га ріллі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва терміном на 49 років із земель державного запасу в межах колишнього КСП «Прогрес» на території Пальмирівської сільської ради/а.с.22/. 30 грудня 2008 року між П`ятихатською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем [PERSON] укладено договір оренди землі, згідно якого орендодавець передав, а орендав прийняв в оренду земельну ділянку загальною площею 4,9941 га, у тому числі 4,9941 га ріллі, кадастровий номер земельної ділянки 1224584800:02:002:022, строком на 49 років/а.с.16-20/. 21 жовтня 2020 року [PERSON] у державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори отримала свідоцтво про право на спадщину, яка складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у КСП ім.. К.Маркса с. Жовтоолександрівка П`ятихатського району Дніпропетровської області розміром, 5,55 умовних кадастрових гектарів, яке належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ДП № 0206965, виданого П`ятихатською районною державною адміністрацією/а.с.61/. Відповідно до копії рішення П`ятихатської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області № 929-17/VIII від 24 грудня 2021 року [PERSON] надано земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) кадастровий номер 1224584800:02:002:022 площею 4,9941 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель запасу на території П`ятихатської міської ради, за межами населеного пункту, комунальної власності/а.с.15/. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку кадастровий номер 1224584800:02:002:022, площею 4,9941 га, що розташована на території Кам`янського району Дніпропетровської області 19.01.2022 року зареєстровано за [PERSON] /а.с.60/. З листа Головного Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 21.06.2022 року слідує, що згідно даних Державного реєстру земель на підставі Державного акту на право колективної власності IV-ДП № 000036 від 21.02.1996 року земельна ділянка кадастровий номер 1224584800:02:002:022 надавалась із земель фермерських господарств. На підставі Науково-технічної документації по роздержавленню земель та виготовленню державних актів на право колективної власності на землю та право постійного користування землею колективного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» П`ятихатського району Дніпропетровської області, розробленої Українською академією аграрних наук - Інститут землеустрою - Дніпропетровський філіал в 1995 році, землі фермерських господарств надавались за рахунок земельного запасу на території господарства. Статтею 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» встановлено, що об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. Преамбулою Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв). За змістом положень Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ № 720/95) нерозподілена (невитребувана) земельна ділянка - це земельна ділянка, що була запроектована в складі єдиного земельного масиву без визначення меж в натурі (на місцевості), проте не була розподілена на зборах власників земельних часток (паїв) через неявку на збори осіб - власників права на земельну частку (пай) чи їх спадкоємців. Статус невитребуваних нерозподілені земельні ділянки набувають вже після проведення зборів стосовно розподілу земельних ділянок. Разом із тим, на відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначено в умовних кадастрових гектарах. Отже, земельні ділянки державної або комунальної власності та земельні частки (паї) є різними об`єктами земельних відносин і мають різний правовий режим. Пунктом 1 Указу № 720/95 визначено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Відповідно до пункту 2 Указу № 720/95 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно з пунктом 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних паїв у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу № 720/95 має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. На підставі Указу № 720/95 було розроблено Методичні рекомендації щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємстві організацій, які затверджено наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства сільського господарства і продовольства України, Української академії аграрних наук від 04 червня 1996 року№ 47/172/48 (далі - Методичні рекомендації). За змістом пунктів 1.3, 1.5, 2.7 Методичних рекомендацій передача в натурі земельної частки (паю) громадянину здійснюється після складання «Схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї)» (далі - Схеми). Схеми складаються за участю керівників і спеціалістів колективних сільськогосподарських підприємств (організацій), сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, затверджуються загальними зборами (зборами уповноважених) членів цих підприємств і організацій та погоджуються районними (міськими) державними адміністраціями (виконавчими комітетами міських Рад). На Схемі виділяються земельні масиви, що можуть бути поділені на земельні частки (паї) без обмежень в часі, в тому числі ділянки першочергової приватизації, а також земельні масиви, які поділяються на земельні частки (паї) після закінчення певного технологічного сільськогосподарського циклу. Крім того, визначаються: земельні ділянки, що поділяються одночасно без подрібнення в натурі на окремі паї (зрошувані угіддя, сади, виноградники, хмільники, ягідники тощо); земельні ділянки, що не підлягають поділу і повинні використовуватись сумісно (угіддя, законсервовані, виходячи з екологічних умов; невеликі площі сільськогосподарських угідь, в результаті поділу яких на окремі земельні ділянки стає неможливим механізований обробіток ґрунту). Таким чином, наведеними правовими нормами гарантується недопущення порушень майнових прав колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 9 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). У статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] , яка успадкувала земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у КСП ім. К.Маркса с. Жовтоолександрівка П`ятихатського району Дніпропетровської області розміром, 5,55 умовних кадастрових гектарів, яке належала померлій [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ДП № 0206965 звернулась у встановленому законом порядку до уповноважених органів за вирішенням цього питання. П*ятихатська міська рада Дніпропетровської області являлась уповноваженим законом органом на прийняття рішення про виділення в натурі земельних ділянок в натурі (на місцевості) поза межами населеного пункту на території П`ятихатської міської ради. Таким чином, П`ятихатьська міська рада діяла в межах наданих повноважень та мала право на виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки із земель запасу відповідно до наявного у [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП №0206965, у зв`язку з чим вимоги позивача не є законними та обгрунтованими, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Що ж стосується посилання позивача на те, що при винесенні оскаржуваного рішення П`ятихатською міською радою порушені вимоги ст. 11 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» суд зазначає наступне. Так, відповідно ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Згідно ч. 1 ст. ст. 50 Закону України «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок розробляються у разі формування нових земельних ділянок із земель державної, комунальної власності (крім випадків формування земельних ділянок за іншою документацією із землеустрою) та у разі зміни цільового призначення земельних ділянок у випадках, визначених законом. Проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки також можуть передбачати поділ, об`єднання земельних ділянок, які перебувають у власності однієї особи. Отже, наявність у земельної ділянки, яку було передано у власність [PERSON] кадастрового номеру 1224584800:02:002:022 виключає необхідність затверджувати проект землеустрою щодо відведення цієї земельної ділянки, оскільки вона є вже сформованою на місцевості. Що ж стосується вимог позивача про скасування рішення від 25 січня 2022 року, прийнятого державним реєстратором виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області Біліменко С.Г. про державну реєстрацію за [PERSON] права приватної власності щодо нерухомого майна: земельної ділянки кадастровий номер 1224584800:02:002:022 площею 4,9941 га номер запису про право власності 46338630, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2565385012040, то суд зазначає, оскільки дана вимога є похідною від вимоги про скасування рішення П`ятихатської міської ради № 929-17/VIII від 24 грудня 2021 року, при цьому судом підстав для скасування оскаржуваного рішення не встановлено, тому підстави для задоволення позову в цій частині теж відсутні. За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed