Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 жовтня 2015 року, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, сімейне життя не склалося, стосунки між ними почали погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, примирення не можливе. Ухвалою суду від 05.09.2022 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі, та призначено судове засідання для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. В позовній заяві містяться вимоги, що позивач просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явивився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову, відповідно до якої відповідач, погоджується на розірвання шлюбу з позивачем, а справу просить розглянути за його відсутності. В заяві зазначив, що з квітня 2022 року спільне господарство не ведуть, дитина проживає з матір`ю. Суд, врахувавши подані заяви позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи‚ вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23 жовтня 2015 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 3155, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 27.02.2016 р. Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved