Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

15.11.2021 року представник позивача [PERSON] - адвокат Ієговська А.О., звернулася до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з позовом до ТДВ СК«Кредо» про відшкодування шкоди, заподіяної заподіяної здоров`ю та майну фізичної особи у результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02.09.2019 року, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ-21101», реєстраційний номер [NUMBER] , на повороті з моста Преображенського на пр. Інженера Преображенського у м.Запоріжжі, не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив його перекидання на узбіччя дороги. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля [PERSON] , 1987 року народження отримав тілесні ушкодження, якими завдано шкоду його здоров`ю. По факту ДТП відомості в ЄРДР було внесено 02.09.2019 року за № 12019080050003077 з кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України. Позивач вважає, що з огляду на подію ДТП та її наслідки, йому спричинено матеріальну шкоду у вигляді витрат, пов`язаних з лікуванням, втрат, пов`язаних з тимчасовою втратою працездатності, втрат пов`язаних із стійкою втратою працезнатності та моральну шкоду. Оскільки на час ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , який є власником автомобіля «ВАЗ-21101», реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ТДВ СК «Кредо», що підтверджується копією страхового полісу, то посилаючись на вищенаведені обставини, просила суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Кредо» на користь [PERSON] грошову суму в загальному розмірі 200 000 грн. Також просила стягнути з відповідача витрати на ремонт автомобіля «ВАЗ-21101», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] на праві власності у сумі 64 558 грн. 60 коп. Судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом даної справи, які складаються з витрат на правничу допомогу та докази їх сплати, представник позивача просила стягнути після подання доказів, а саме протягом 5 днів з часу ухвалення судового рішення. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.11.2021 року по справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче провадження. 02.12.2021 року від відповідача ТДВ СК »Кредо» надійшов відзив на позов, з якого вбачається, що відповідач заявлені позовні вимоги визнав частково: - в частині відшкодування витрат, пов`язаних з лікуванням [PERSON] на суму 29 382 грн. 57 коп., оскільки на інші витрати відсутні призначення медичного закладу про необхідність їх призначення, не зазначений перелік придбаних товарів, деякі витрати не відносяться до медичних препаратів та товарів медичного призначення; -в частині витрат, пов`язаних з тимчасовою втратою працездатності на суму 11 082 грн. 62 коп.; оскільки в іншій частині витрати не підлягають задоволенню, бо на думку відповідача розмір не отриманих доходів під час лікування потрібно розраховувати у відповідності до кількості днів, проведених потерпілим лише в умовах стаціонару, що складає 86 днів; - в частині витрат, пов`язаних з стійкою втратою працездатності на суму 75 114 грн., тобто в повному обсязі; - в частині відшкодування моральної шкоди на суму 5778 грн. 96 коп., що складає 5 % від загальної суми страхового відшкодування за шкоду, заподіяну здоров`ю. Відповідачем зазначено, що витрати на правничу допомогу не підлягають задоволенню, оскільки позивач звернувся із заявою про страхове відшкодування 02.09.2019 року, і тому не сплив строк виплати належного відшкодування. З цієї причини, на думку відповідача, звернення позивача до суду є зловживанням своїми правами, а вимоги на відшкодування витрат на правничу допомогу необґрунтовані та безпідставні. Просив відмовити у повному обсязі у задоволенні позову позивачу та стягнути з [PERSON] на користь страхової компанії витрати, пов`язані з направлення відзиву стороні позивача у розмірі 34 грн. 16.12.2021 року від відповідача ТДВ СК`Кредо» надійшов уточнений відзив, у якому зазначено, що відповідач просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову у повному обсязі. 11.01.2022 року від представника [PERSON] - адвоката Ієговської А.О. до суду надійшла відповідь на уточнений відзив, у якій зазначено, що позивач вважає доводи відповідача, викладені у відзиві на позов не обґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. У судове засідання [PERSON] та його представник -адвокат Ієговська А.О. не з`явилися, адвокат неодноразо зверталася до суду з клопотанням про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача. Представник відповідача у поданому відзиві на позов просив розглянути справу без участі представника ТДВ СК «Кредо». Враховуючи вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, по наявним у матеріалах справи документам. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно дост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно дост. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно вимогст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 02.09.2019 року, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ-21101», реєстраційний номер [NUMBER] , на повороті з моста Преображенського на вул. Інженера Преображенського у м.Запоріжжі, не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив його перекидання на узбіччя дороги. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля [PERSON] , 1987 року народження отримав тілесні ушкодження та завдано шкоду його здоров`ю. По факту ДТП відомості в ЄРДР було внесено 02.09.2019 року за № 12019080050003077 з кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України ( т.1, а.с.11). Постановою слідчого ВР ЗСТ СВ Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Гаран Р.П. від 31.03.2020 року, кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019080050003077 від 02.09.2019 року, на підставі п.2 ч.1 с. 284 КПК України, закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення ( т.1, а.с. 223- 225). Як зазначено у вказаній вище постанові, 02.09.2019 року, приблизно в 01-30 годину, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ-21101», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по проїзній частині пр. Інженера Преображенського зі сторони автодороги Т-0806 в напрямку вул.Світла у м.Запоріжжі. В салоні автомобіля, в якості пасажира, на передньому пасажирському сидінні перебував [PERSON] , який знаходився у нетверезому стані, [PERSON] - на задньому. На повороті з моста Преображенського на пр. Інженера Преображенського у м.Запоріжжі, водій [PERSON] , почав виконувати маневр повороту праворуч. Під час вказаного маневру, де проїзна частина має заокруглення вправо, пасажир [PERSON] (потерпілий) безпричинно втрутився в керування автомобілем, раптово ривком лівої руки потягнувши рулеве колесо вправо, внаслідок чого водій не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив його перекидання на узбіччя дороги. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля [PERSON] , 1987 року народження отримав тілесні ушкодження та завдано шкоду його здоров`ю. В діях водія [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 286 ч.1 КК України, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю. Зазначені обставини встановлені постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка набрала законної сили, а тому відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, є обов`язковими для суду та не підлягають доказуванню. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1195 ЦК України , фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо». Вимогами ст.1166 ЦК України,зазначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На час ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] , який є власником автомобіля «ВАЗ-21101, реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована у ТДВ СК «Кредо», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № AО/1031707 (т.1, а.с. 16). У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язанийу разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. У відповідностідо вимог ч.2 ст.999 ЦК України, до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Так, згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов зазначеного полісу, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю та здоров`ю на одного потерпілого, становить 200 000 грн. Ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно із вимогами ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Статтею 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У відповідностідо вимогст.23.1. Закону України «Про обов`язковестрахування цивільно-правовоївідповідальності власниківназемних транспортнихзасобів»,шкодою, заподіяною здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: - шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; - шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; - шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; - моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; - шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Сума витрат на лікування позивача [PERSON] становить 34 566 грн. 10 коп., повністю підтверджується наданими та дослідженими письмовими доказами, які прийняті судом як належні та допустимі. Доводи відповідача, викладені у відзиву від 02.12.2021 року щодо розміру витрат на лікування в сумі 29382 грн. 57 коп., які на думку відповідача є підтвердженими, а решта витрат не має підтвердження, тому такі витрати не підлягають відшкодуванню з огляду на невідповідність вимогам ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», такі доводи суд сприймає критично, виходячи з наступного. Заявлена сума витрат на лікування в розмірі 34566 грн. 10 коп. відповідачем визнається частково, а саме у розмірі 29382 грн. 57 коп. Спірною, як було зазначено, стала сума в загальному розмірі 5183 грн. 53 коп. Дослідженими письмовими доказами, а саме випискою з історії хвороби № 12600, виписками з медичної картки хворого №3174, № 5174, № 628, 2534, листків лікарських призначень, копій чеків на придбання лікарських препаратів, тощо, копій чеків на придбання лікарських препаратів, сума у розмірі 34 566 грн. 10 коп., витрачена позивачем на лікування, повністю підтверджується дослідженими наданими суду письмовими доказами, що не спростовані відповідачем, та прийняті судом, як належні та допустимі докази, на підставі чого, суд вважає, що сума заподіяної позивачу матеріальної шкоди, що складається з витрат на його лікування, становить в розмірі 34 566 грн.10 коп. та підлягає стягненню з відповідача, Таким чином, позовні вимоги позивача у цій частині, підлягають повному задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача суми 74 566 грн. 17 коп.- страхового відшкодування, пов`язаного з тимчасовою втратою працездатності, варто зазначити наступне. Суд не погоджується з наданим відповідачем розрахунком розміру шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності [PERSON] , оскільки розрахунок проведений не у спосіб визначений діючим законодавством. Так, у відповідності до вимог, визначених у ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Із досліджених судом письмових доказів- довідок про термін тимчасової непрацездатності ( лікування) потерпілого у дорожньо-транспортній пригоді ( т.1, а.с.77- 79) вбачається, що [PERSON] знаходився як на стаціонарному, так і амбулаторному лікуванні та мав статус непрацездатної особи. У відповідності до вимог п. 1.3.Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 09.04.2008 року № 189, «тимчасова непрацездатність це непрацездатність особи внаслідок захворювання, травми або з інших причин … яка має тимчасовий зворотний характер під впливом лікування та реабілітаційних заходів, триває до відновлення працездатності або встановлення групи інвалідності…». Дослідженим судом висновку комісії МСЕК підтверджується, що [PERSON] , [INFO] визнано інвалідом 2 групи та встановлено термін непрацездатності строком на два роки- до 18.12.2021 року. Таким чином, суд доходить до висновку, що строк тимчасової втрати працездатності обчислюється із дати отримання травми- 02.09.2019 року і триває до дати встановлення групи інвалідності 18.12.2019 року, а тому розмір шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності [PERSON] повинен бути розрахований саме за цей період часу. Вимогами ст. 25 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю. Відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати від 08.02.1995 року № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. ( Абзац перший пункту 8 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ N 1398 ( 1398-99-п ) від 30.07.99 ). За червень та липень 2019 року (а.с.82), нарахована зарплата [PERSON] ТОВ «ЗЛМЗ» складає: 17 839 грн. 85 коп. та 25 799 грн.38 коп., відповідно та складає 1064,37 грн. ( з розрахунку 17839,85 + 25799,38= 43 639,23/ 41 роб. день= 1064,37), а тому страхове відшкодування шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності складає 43 639,17 грн. ( 1064,37 грн. х 41 роб.день), а тому, в цій частині позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності в розмірі 75114 грн. варто зазначити наступне. У відповідності до вимог п. 26.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно доЦивільного кодексу України. Згідно зі ст. 26.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: «…у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку». Позивачем на підтвердження заявлених вимог в цій частині надано довідку акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 260831 від 18.12.2019 року, згідно до якої [PERSON] визнано інвалідом 2 групи на строк до 18.12.2021 року. Законом України «Про державний бюджет України на 2019 рік» встановлено розмір мінімальної заробітної плати 4173 грн. Таким чином, 18 мінімальних розмірів заробітних плат, встановлених на дату настання страхового випадку, буде становити грошову суму в розмірі 75114 грн., яка підлягає стягненню з відповідача в рахунок відшкодування шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності позивача, а тому у цій частині позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди у розмірі 9162 грн. 31 коп., варто зазначити наступне. Вимогами ст. 26-1 Закону України «Про обов`язковестрахування цивільно-правовоївідповідальності власниківназемних транспортнихзасобів» передбачено відшкодування моральної шкоди у розмірі 5 відсотків від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого. Оскільки розмір такої шкоди залежить від загальної суми відшкодування, то ця сума є розрахунковою і з урахуванням вищевикладеного буде становити: ( 34566,10+43639,17+75114) х 5 % = 7665,96 грн., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, а тому у цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо позовних вимог позивача про відшкодування шкоди, завданої у результаті пошкодження майна- автомобіля, у розмірі 66558 грн., необхідно зазначити наступне. Судом встановлено, що 02.09.2019 року, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ-21101», реєстраційний номер [NUMBER] , на повороті з моста Преображенського на вул. Інженера Преображенського у м.Запоріжжі, не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив його перекидання на узбіччя дороги. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля [PERSON] , 1987 року народження отримав тілесні ушкодження та завдано шкоду його здоров`ю. По факту ДТП відомості в ЄРДР було внесено 02.09.2019 року за № 12019080050003077 з кваліфікацією за ч.1 ст. 286 КК України ( т.1, а.с.11). Постановою слідчого ВР ЗСТ СВ Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області Гаран Р.П. від 31.03.2020 року кримінальне провадження , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019080050003077 від 02.09.2019 року, на підставі п.2 ч.1 с. 284 КПК України, закрито за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення ( т.1, а.с. 223- 225). Як зазначено у вказаній вище постанові, 02.09.2019 року, приблизно в 01-30 годину, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ-21101», реєстраційний номер [NUMBER] , здійснював рух по проїзній частині пр. Інженера Преображенського зі сторони автодороги Т-0806 в напрямку вул.Світла у м.Запоріжжі. В салоні автомобіля, в якості пасажира, на передньому пасажирському сидінні перебував [PERSON] , який знаходився у нетверезому стані, [PERSON] - на задньому. На повороті з моста Преображенського на пр. Інженера Преображенського у м.Запоріжжі, водій [PERSON] , почав виконувати маневр повороту праворуч. Під час вказаного маневру, де проїзна частина має заокруглення вправо, пасажир [PERSON] (потерпілий) безпричинно втрутився в керування автомобілем, раптово ривком лівої руки потягнувши рулеве колесо вправо, внаслідок чого водій не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив його перекидання на узбіччя дороги. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля [PERSON] , 1987 року народження отримав тілесні ушкодження та завдано шкоду його здоров`ю. В діях водія [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ст. 286 ч.1 КК України, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю. Зазначені обставини встановлені постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка набрала законної сили, а тому відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, є обов`язковими для суду та не підлягають доказуванню. Оскільки позивач [PERSON] , перебуваючи у салоні автомобіля, у нетверезому стані, своїми діями спровокував ДТП, а саме- безпричинно втрутився в керування автомобілем, раптово ривком лівої руки потягнувши рулеве колесо вправо, внаслідок чого водій [PERSON] не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив його перекидання на узбіччя дороги, суд вважає, що за таких обставин пошкодження автомобіля, який належить [PERSON] у результаті його неправомірних дій, не є страховим випадком, а тому позовні вимоги про відшкодування вартості ремонту пошкодженого автомобіля у сумі 66558 грн. стягненню зі страхової компанії, не підлягають. У цій частині позовних вимог позов необхідно залишити без задоволення. Свої права [PERSON] може захистити в інший спосіб. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої у результаті ДТП, підлягають задоволенню частково. Крім того, ідповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому з відповідача ТДВ «СК «Кредо» на користь держави підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1609 грн. 85 коп. Вимоги ТДВ СК «Кредо» про відшкодування 34 грн. витрат, пов`язаних з направленням позивачу відзиву на позов, задоволенню не підлягають.

Outcome: partial