Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Адвокат Лисенко О.А., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою в порядку Закону України «Про захист прав споживачів» 22 грудня 2021 року, в якій просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №27366, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. 15 березня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГОРИЗОНТ» заборгованості в сумі 5800 грн. 50 коп. Пред`явлені вимоги\~мотивовано тим,\~що [PERSON] офіційно працює на посаді завідувача виробничо-експлуатаційного відділу Науково-дослідницького гірничорудного інституту Криворізького національного університету. Позивач має зарплатну картку в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», оформлену на його ім`я із прив`язкою до номеру його мобільного телефону. Протягом останніх 10 років будь-яких кредитів, у тому числі в ТОВ «ФК «ГОРИЗОНТ» він не отримував. Так, 17 вересня 2019 року невідомі особи, шахрайським способом, заблокували номер його мобільного телефону із перереєстрацією на іншу особу, через що він не міг відновити сім-картку, до якої прив`язані його картки, оформлені в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». 18 вересня 2019 року він звернувся до відділення «Київстар» з метою блокування номеру мобільного телефону, однак йому відмовили в цьому з посиланням на реєстрацію номеру на іншу особи. Того ж дня він не міг скористатись і своєю карткою в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», як і не зміг зайти на свою персональну сторінку інтернет-банкінгу АТ КБ «ПРИВАТБАНК». При зверненні до відділення банку йому стало відомо, що невідомі особи заволоділи його персональними даними та за цими даними оформили на його ім`я кредит. За фактом вчинення невідомими особами шахрайських дій у відношенні нього з відповідною заявою він звернувся до відділення поліції. Відомості за його заявою внесено до ЄРДР за №12019040720001579, наразі досудове розслідування триває. Оскільки [PERSON] не оформляв ніяких кредитів, тому оспорюваний виконавчий напис фактично вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, та за відсутності документів, які підтверджують безспірність заборгованості, а тому має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Жодних відомостей про існування будь-якої заборгованості перед ТОВ «ФК «ГОРИЗОНТ», а також наявність зобов`язальних відносин перед вказаним товариством, [PERSON] не отримував, адже їх фактично не існує, в той час як за фактом шахрайських дій невідомих осіб, які оформили на його ім`я кредит, ведеться досудове розслідування, тому вказані обставини свідчать, що заборгованість не є безспірною. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не пересвідчилася в наявності повідомлення позичальника з боку ТОВ «ФК «ГОРИЗОНТ» щодо наявності заборгованості, як і не встановила безспірність такого боргу, чим порушила п.п.2.3 п.2, п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат». Про наявність оспорюваного виконавчого напису позивач дізнався, коли за місцем його роботи на виконання надійшла постанова приватного виконавця від 01 червня 2021 року по виконавчому провадженню №65570650 про звернення стягнення на його заробітну плату. Ухвалою суду від 01 березня 2022 року позовну заяву прийнято до провадження із призначенням до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.19-21). Ухвалою суду від 30 травня 2022 року частково задоволено клопотання представника позивача [PERSON] адвоката Лисенка О.А. про витребування доказів у приватного нотаріусам Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. копії оскаржуваного виконавчого напису та документів, на підставі яких видано виконавчий напис (а.с.29-30). Станом на 12 жовтня 2022 року ухвала суду не виконана. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Представник позивача адвокат Лисенко О.А. подав заяву, направлену через електронну пошту суду, про розгляд справи за відсутності позивача та його як представника. На задоволенні позовних вимог наполягав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с.23-24). Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, що підтверджується поштовими повідомленнями, не подання відзиву у встановлений законом строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень позивача та його представника проти заочного розгляду справи. Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України Указом Президента\~України №64/2022\~від 24\~лютого 2022\~року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України №573/2022 від 12 серпня 2022 року, затвердженого Законом України №2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 \~Закону України «Про правовий режим воєнного стану» \~у період воєнного стану повноваження \~судів не можуть бути припинені. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 15 березня 2021 року за заявою ТОВ «ФК «ГОРИЗОНТ» приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №27366, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ГОРИЗОНТ» заборгованості в розмірі 5800 грн. 50 коп. Позивач та його представник вказували, що будь-яких зобов`язань перед ТОВ «ФК «ГОРИЗОНТ» [PERSON] не має та кредитного договору з товариством не укладав. З приводу оформлення на його ім`я кредитних договорів іншими особами шляхом вчинення шахрайських дій через його мобільний телефон та в результаті неправомірного використання персональних даних [PERSON] звертався до правоохоронних органів. За поданою ним заявою 14 листопада 2019 року Підрозділом дізнання Відділення поліції №1 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області внесено відомості до ЄРДР за №12019040720001579 з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190 КК України (а.с.9). Як слідує з відповіді в.о. керівника Криворізької східної окружної прокуратури від 17 серпня 2021 року №04/60-7369вих21 (а.с.10), досудове розслідування кримінального провадження триває. Аналогічні дані зазначені у відповіді дізнавача СД ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Чебан С.В., у провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження (а.с.11). Відомості про прийняття кінцевого процесуального рішення в рамках кримінального провадження станом на момент ухвалення рішення відсутні. Так, на підставі оспорюваного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження №65570650 за заявою стягувача ТОВ «ФК «ГОРИЗОНТ». Боржником в рамках виконавчого провадження визначено [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . У ході виконавчого провадження встановлено, що [PERSON] отримує дохід в Науково-дослідницькому гірничорудному інституті Криворізького національного університету, де працює на посаді завідувача виробничо-експлуатаційного відділу з 27 вересня 1991 року, що підтверджується довідкою відділу кадрів НДГРІ КНУ №36 від 18 червня 2021 року (а.с.8). У зв`язку з цим постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 01 червня 2021 року звернуто стягнення на його доходи шляхом здійснення відрахувань в розмірі 20% із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в межах суми звернення стягнення 6880 грн. 55 коп., з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 580 грн. 05 коп., витрат виконавчого провадження на організацію та проведення виконавчих дій - 500 грн. 00 коп., боргу на користь стягувача 5800 грн. 50 коп. З інформації про виконавче провадження №65560650 з Автоматизованої системи виконавчих проваджень слідує, що постанову про звернення стягнення на доходи [PERSON] передано за місцем його роботи для виконання. Наразі відомості про прийняття кінцевого рішення в рамках виконавчого провадження відсутні. Звертаючись до суду з позовом, представник [PERSON] посилався на те, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~та\~Постанові Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису вимоги відповідача до позивача не були безспірними та заявлені з пропуском строку позовної давності. До того ж належних документів, які підтверджували як наявність між сторонами кредитно-договірних зобов`язань, так і суму заборгованості позивача за кредитним договором, зокрема, розрахунку заборгованості, виписки з рахунку, нотаріусу не було надано взагалі, як не надано й доказів отримання ним вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань, що перешкоджало нотаріусу дійти висновку про безспірність заборгованості. Надаючи оцінку таким доводам сторони позивача та обґрунтованості пред`явлених вимог, суд виходить з наступного. Як слідує зі ст.ст.15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~ При цьому, відповідно до\~ст.18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (п.19\~ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до\~ст.87 Закону України «Про нотаріат»,\~п.п.1.1, 1.2 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Положеннями\~ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», п.п.3.1 п.3 гл.16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15,\~16,\~18 ЦК України, ст.ст.50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Дослідити зміст оспорюваного виконавчого напису нотаріуса суд не має можливості з огляду на невиконання ухвали суду про його витребування у приватного нотаріуса Оболонського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення\~\~ змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала чинності з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~ст.88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~ст.88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст.87 цього Закону. При прийнятті постанови від 22 лютого 2017 року, колегією суддів застосовано вимоги п.10.2 Постанови Пленуму ВАС України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня 22 лютого 2017 року, отже і\~п.2 постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~також втратив чинність з цього дня. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений\~\~постановою Кабінет Міністрів України №\~1172\~\~від\~\~29 червня 1999 року\~у редакції станом на\~\~час вчинення\~\~оспорюваного виконавчого\~\~напису стосувався\~\~лише нотаріально посвідчених договорів. Відомості про нотаріальне посвідчення договору, за яким [PERSON] стягнута заборгованість, в матеріалах справи відсутні. Позивач також вказував, що жодних письмових вимог щодо погашення в добровільному порядку заборгованості за кредитним договором, її розміру, а також стосовно намірів ТОВ «ФК «ГОРИЗОНТ» звернути стягнення за виконавчим написом на його адресу не надходило. Суд приймає до уваги такі доводи позивача з дотриманням принципу змагальності сторін в рамках цивільного судочинства, оскільки жодними доказами з боку відповідача вони не спростовані, своїм правом, визначеним ст.12 ЦПК України, на подання доказів в рахунок доведення обставин, які мають значення для справи в рахунок доведення заперечень у випадку їх наявності відповідач не скористався. Відомості про\~надання нотаріусу\~стягувачем оригіналу\~кредитного договору,\~укладеного з\~ [PERSON] \~ відсутні,\~доказів зворотного\~відповідачем суду\~не надано.Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Оболонського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. не надав суду документів, на підставі яких ним вчинений виконавчий напис. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, тому не підлягає примусовому виконанню. У зв`язку з цим вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, який в силу ч.3 ст.22 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача ТОВ «ФК «ГОРИЗОНТ» в дохід держави. Враховуючи посилання позивача на положення ч.8 ст.141 ЦПК України, питання розподілу інших процесуальних витрат у справі при ухваленні рішення суд не вирішує.

Outcome: approved