Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

21 лютого 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович та Світловодський відділ державної виконавчої служби в Олександрійському районі Кіровоградської області Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання виконавчого напису нотаріуса від 22 січня 2020 року зареєстрованого за №2374 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості у розмірі 108165 грн. 62 коп., таким що не підлягає виконанню. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені витрати на оплату судового збору в сумі 992 грн. 40 коп. та витрати в сумі 496 грн. 20 коп. за подання заяви про забезпечення позову. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він випадково дізнався, що відкрито виконавче провадження № 68457190 від 03.02.2022 року на підставі виконавчого напису нотаріуса від 22 січня 2020 року про стягнення з нього заборгованості на суму 67 399,09 гривень - заборгованості за тілом кредиту; 37 016,53 гривень - заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; 3600,00 гривень заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею; 150,00 гривень плата за вчинення виконавчого напису. Всього на суму 108\~165 грн. 62 коп. Виконавчий напис від 22 січня 2020 року він не отримував. Зобов`язання за кредитним договором були встановлені до 2014 року. Тоді як виконавчий напис вчинено в січіні 2020 року, коли з дня вимоги минуло щонайменше 6 років та навіть більше. Таким чином, нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Крім того, такий напис вчиняється тільки у разі безспріної заборгованості, і в нотаріуса не було доказів наявності у нього безспірної заборгованості перед відповідачем. У нього взагалі не існувало будь-яких правовідносин з цією юридичною особою і з наявною заборгованістю він не погоджується. В зв`язку з чим, він вимушений був звернутися до суду з даним позовом. Ухвалами від 22 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та витребувано докази. Представник відповідача своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, на подачу відзиву, не скористався. Ухвалами від 03 травня 2022 року та 20 червня 2022 року витребувано докази. Треті особи, правом на подачу до суду пояснення на позов до початку розгляду справи по суті, не скористалися. Позивач в судове засідання не з`явився. 05 жовтня 2022 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у їх відсутності до суду не надходили. Треті особи №№1, 2 в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, за місцем їх розташування. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у їх відсутності до суду не надходили. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. У відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. від 22 січня 2020 року зареєстрованого в реєстрі за №2374 вбачається, що [PERSON] , [INFO] є боржником за кредитним договором № 500423585 від 21 жовтня 2013 року, укладеним між ПАТ «Альфа Банк»» та [PERSON] ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулась до приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічова Олег\~Миколайович про вчинення виконавчого напису на стягнення з [PERSON] заборгованості за період з 08.10.2016 року по 21.01.2020 року включно суму в розмірі 108165 грн. 62 коп., якому Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відступило право на підставі договору факторингу № 20/01/20-1/2 від 20 січня 2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата Майнінг Груп» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10 жовтня 2016 року, якому в свою чергу ПАТ «Альфа Банк» на підставі Дговору факторингу, якому ПАТ «Альфа Банк» на підставі договору факторингу відступив право вимоги за Кредитним договором № 500423585 від 21 жовтня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] . За виконавчим написом задоволено вимоги ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та стягнуто з [PERSON] за період з 08 жовтня 2016 року по 21 січня 2020 року включно на загальну заборгованість 108165 грн. 62 коп. Зареєстровано в реєстрі виконавчий напис за № 2374. (а.с.9) 03 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження за вищевказаним виконавчим написом. (а.с.10) Згідно кредитного договору №500423585 від 21 жовтня 2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] , останній отримав кредит в розмірі 69915 грн. 36 коп. (а.с.54) Відповідно до ч.1 ст.88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчий напис на протязі трьох років з моменту виникнення права вимоги, та якщо подані документи підтверджують безпірність заборгованості. Встановлено, що для стягнення заборгованості по договору відповідачем до приватного нотаріуса була подана заява про винесення виконавчого напису про стягнення заборгованості. Однак, у розумінні ст.ст.\~202,\~203,\~205,\~207,\~208 ЦК України, правочину між сторонами укладено не було. Жодних доказів, що позивач підписував будь-який договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», суду не надано. Відповідно і договорів про відступлення прав вимог ПАТ «Альфа Банк» іншим товариствам, суду не надано. Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п.1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: -оригінал кредитного договору; \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання\~виконавчого напису\~нотаріуса №2374\~від 22\~січня 2020\~року таким,\~що не\~підлягає виконанню ґрунтується на вимогах закону, а тому підлягає задоволенню. Жодними доказами відповідач не спростував доводи позивача, щодо не укладення взагалі будь-яких правочинів з відповідачем, та існування факту наявної безспірної заборгованості. \~ \~ \~ \~Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, має бути стягнутий судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи те, що понесені позивачем витрати пов`язані з розглядом даної справи в сумі 496 грн. 20 коп. за подання заяви про забезпечення позову, позов задоволений, суд приходить до висновку, що вимоги про стягнення вказаних витрат з відповідача є такими, що підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved