Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог. Позивачі, Білгород-Дністровська міська рада, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради звернулися до суду з позовом до [PERSON] , у якому просять виселити відповідачку [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , з жилого приміщення\~ - квартири [ADDRESS] та вселити в благоустроєну квартиру [ADDRESS] . Позов обґрунтований наступним. 21.01.2010 року рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради №11 «Про розподіл квартир, що придбані Державною іпотечною установою в будинку [ADDRESS] »,\~ [PERSON] виділена двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 62,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м. Згідно ст. 47 ЖК України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу. \~26.01.2010 року [PERSON] надала письмову згоду на переселення в квартиру [ADDRESS] . На підставі вищевказаного рішення Держава надала [PERSON] квартиру [ADDRESS] .\~\~Таким чином,\~ [PERSON] на законних підставах вселилася в квартиру [ADDRESS] .\~\~\~ Позивачі у позові вказують, що вселившись до квартири [ADDRESS] , відповідачка [PERSON] не виселилась із жилої кімнати\~ [ADDRESS] \~ і на порушення ст. 10\~ ЖКУ стала використовувати жиле приміщення не відповідно до його призначення, порушувати правила користування жилим приміщенням: витрачати воду для заливу сусідів; перевірити як витрачається вода, газ, електрична та теплова енергія неможливо, так як вся жила площа повністю захаращена сміттям, який [PERSON] зносить в квартиру з усіх сміттєвих баків м. Білгород-Дністровського. На порушення ст. 67 ЖКУ\~ [PERSON] не вносить плату за комунальні послуги (водопостачання,\~ газ, опалення, квартирну плату) згідно\~ тарифів\~ за жиле приміщення в квартирі [ADDRESS] . На підставі ст.ст. 109-114, 115 Житлового\~ Кодексу Української РСР у позивача є всі законні підстави вимагати виселення [PERSON] з жилої кімнати в квартирі [ADDRESS] у зв`язку з наданням іншого\~ благоустроєного жилого приміщення квартири [ADDRESS] .\~ \~Надане [PERSON] у зв`язку з виселенням інше жиле приміщення\~ знаходиться в межах даного населеного пункту і відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. На підставі наведеного просять задовольнити позов. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 28.04.2022 року прийнято до провадження справу, та призначено підготовче судове засідання. 17.10.2022 року сторони у судове засідання не з`явились.\~ Адвокат Шаркевич В.Т., який діє в інтересах позивачів на підставі договору про надання правової допомоги, в судове засідання не з`явився, надав заяву у якій просив розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивачів, вказав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 17.10.2022 року надала до суду заяву, у якій просила розгляд справи відкласти посилаючись на погане самопочуття зазначила при цьому, що 16.10.2022 року її хотіли отруїти грибами. Суд критично ставиться до вказаної заяви та вважає її зловживанням процесуальними правами та намаганням відповідача затягнути розгляд справи, оскільки відповідач [PERSON] не вперше подає до суду подібні заяви, які не підтверджуються будь-якими ухвалити у справі заочне рішення. Третя особа на стороні позивача голова ОСББ «Перемоги 4» Леонтьєва Н.Д. в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 17.10.2022 року надала до суду заву, відповідно до якої просила суд ухвалити заочне рішення у справі. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 17.10.2022 року надала до суду заву, відповідно до якої просила суд ухвалити заочне рішення у справі. Згідно з ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно\~ч.1\~ст. 223 ЦПК України, у порядку\~ст.\~ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини справи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 26.01.2010 року №11 «Про розподіл квартир, що придбані Державною іпотечною установою в будинку [ADDRESS] » та додатку №1 до вищевказаного рішення,\~було надано [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 62,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м. (а.с. 12-13) Житлове приміщення, що надано [PERSON] \~\~виділено на підставі рішення виконавчого комітету міської ради від 31.05.1985р. № 301 про\~\~включення\~\~ [PERSON] \~\~до списку на квартирний облік, як потребуюча поліпшення житлових умов, і на момент виділення квартири перебувала на квартирному обліку.\~\~ Як вбачається з оглядового листа від 26.01.2010 року, [PERSON] та [PERSON] надали особисту письмову згоду на поселення у двокімнатну квартиру [ADDRESS] . При цьому, [PERSON] відмовляється від переселення із кімнати в\~\~гуртожитку\~\~в\~\~надану\~\~квартиру [ADDRESS] ,\~\~так як\~\~знаходиться у\~\~фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , тому\~\~він\~\~змушений залишатися проживати в кімнаті гуртожитку, та звернувся до міського голови з проханням, про\~\~залишення\~\~ його\~\~проживати в кімнаті\~\~гуртожитку, виходячи з розміру житлової площі, яка необхідна\~\~на теперішній час на їх склад сім`ї [PERSON] . (а.с. 14). Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.01.2013 року, у справі за позовом виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення із житлового приміщення, апеляційну скаргу [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 вересня 2012 року задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17 вересня 2012 року скасовано, у задоволенні позову виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про виселення із житлового приміщенням відмовлено. Рішення апеляційного суд мотивоване наступним. «Посилаючись на самовільне зайняття квартири відповідачами, суд першої інстанції не прийняв до уваги рішення виконкому Білгород-Дністровської міської ради «Про розподіл квартир, що придбаних Державною іпотечною установою в будинку [ADDRESS] від 21.01.2010 р. про надання відповідачам\~\~спірного житла на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України\~\~від 13 січня 2010р. №33-р. «Питання\~\~надання громадянам\~\~квартир, що придбані Державною іпотечною установою, у м. Білгород-Дністровському». Згідно розпорядження Державною\~\~іпотечною установою придбано\~\~у вказаному будинку\~\~81 квартиру\~\~для\~\~забезпечення житлом\~\~громадян, які відповідно до законодавства\~\~потребують поліпшення житлових умов.\~\~ На підставі\~\~вищевказаного рішення Держава надала\~\~відповідачам\~\~спірну\~\~квартиру. Висновки\~\~суду першої інстанції відносно того, що сім`я Криворот окрім квартири [ADDRESS] займає й кімнату [ADDRESS] не можуть бути прийняті до уваги з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, ордер на спірну квартиру не виданий,\~\~оскільки один із\~\~членів сім`ї відповідачів [PERSON] відмовляється від переселення із кімнати в\~\~гуртожитку\~\~в\~\~надану\~\~квартиру [ADDRESS] ,\~\~так як\~\~ [PERSON] знаходиться у\~\~фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , тому\~\~він\~\~змушений залишатися проживати в кімнаті гуртожитку, та звернувся до міського голови з проханням, про\~\~залишення\~\~ його\~\~проживати в кімнаті\~\~гуртожитку, виходячи з розміру житлової площі, яка необхідна\~\~на теперішній час на їх склад сім`ї [PERSON] . Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] разом зі своїми неповнолітніми\~\~синами [PERSON] та [PERSON] знаходилися\~\~на квартирному обліку з 1985 року. Тобто на момент постановлення їх у квартирну чергу вони претендували на двокімнатну квартиру, однак\~\~квартира їм була надана лише в 2010 році, тобто через 25 років. Отже, на момент подання заяви про надання квартири сім`я [PERSON] складалась з матері [PERSON] та неповнолітніх\~\~синів: [PERSON] та [PERSON] , а на момент надання -\~\~з трьох повнолітніх осіб різної статі, з яких\~\~ [PERSON] має\~\~сім`ю та проживає в цивільному шлюбі\~\~з [PERSON] . Білгород-Дністровської міської ради при прийнятті рішення про виділення квартири не звернув увагу на вікові зміни в сім`ї [PERSON] , у зв`язку з чим виділив\~\~їм\~\~житлову площу в\~\~порушення\~\~вимог\~ст.50 ЖК\~\~України\~двокімнатну квартиру замість необхідної їм трьохкімнатної. На цей факт не звернув уваги й Білгород-Дністровський міськрайонний суд при вирішенні питання про виселення вказаних осіб. Колегія суддів\~\~вважає, що\~\~сім`я\~\~ [PERSON] вселилася в спірну\~\~квартиру дозволу\~\~власника\~\~ будинку на підставі прийнятого рішення\~\~про надання їм спірного\~\~житла, яке на теперішній час не скасовано». До теперішнього часу зазначене рішення щодо надання\~\~відповідачам спірної\~\~квартири\~\~ не скасовано, не\~\~змінено, в судовому порядку не оскаржено.» Вказане рішення апеляційного суду Одеської області а даний час не скасовано та набрало законної сили. Згідно листа начальника КП «Білгород-Дністровськводоканал» від 09.12.2021 року, повідомляється, що за адресою: [ADDRESS] , в базі даний відділу збуту, рахується особовий рахунок № [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] . За останні три роки оплата за послуги водопостачання відсутня. Борг становить 11295,21 грн. Лічильник відсутній, обсяг водопостачання рахується 120 літрів на добу на одну людину. (а.с. 165) Згідно довідки голови ОСББ «Перемоги 4» від 05.12.2021 року №87, с листопада 2019 року [PERSON] не сплачує внески на утримання будинку. Заборгованість складає 2441,40 грн. (а.с. 167) Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Згідно з частиною першою\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 107 Житлового Кодексу України, у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до частини 4\~статті 311 ЦК України, фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом. З часу одержання наймачем у порядку поліпшення житлових умов іншого жилого приміщення, укладення договору найму цього приміщення і його заселення договір найму попереднього жилого приміщення відповідно до ст. 107 ЖК ( 5464-10 ) вважається розірваним і в тому разі, коли наймач продовжує виконувати обов`язки за цим договором і не звільнив приміщення повністю. Відповідно до ст. 109 Житлового Кодексу України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Згідно із частиною 4\~статті 9 ЖК Української РСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно частини 1 статті 110 ЖК Української РСР, громадяни виселяються з жилих будинків державного і громадського житлового фонду з наданням іншого благоустроєного жилого приміщення, якщо: будинок, у якому знаходиться жиле приміщення, підлягає знесенню; будинок(жиле приміщення) загрожує обвалом; будинок (жиле приміщення) підлягає переобладнанню в нежилий. Згідно частини 3\~статті 116 ЖК Української РСР, осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідно до частини третьої статті 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно зі статтею 17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. У статті 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя та до свого житла. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно з практикою ЄСПЛ втручання держави у право на житло є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснюється «згідно із законом», не переслідує легітимну мету, чи не розглядається як «необхідне в демократичному суспільстві». Формулювання «згідно із законом» не лише вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах та передбачати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування (Рішення ЄСПЛ у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року, § 43). Суд констатує, що втручання у право на повагу до житла відповідача буде відповідати Конвенції не лише тоді, коли таке втручання здійснюється згідно із законом, але й якщо для такого втручання існують легітимні цілі, вичерпний перелік яких наведений у пункті другому статті 8 Конвенції. Обґрунтування пропорційності виселення Європейський суд з прав людини вважає обов`язковою умовою належного застосування статті 8 Конвенції (див. mutatis mutandis «Dakus v. Ukraine», № 19957/07, § 50-51, ЄСПЛ від 14 грудня 2017 року). \~ Згідно ст. 47 ЖК України норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу. Виходячи з цього суд вважає, що за наявних обставин, двокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 62,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., яка надана відповідачу на підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 26.01.2010 року №11 «Про розподіл квартир, що придбані Державною іпотечною установою в будинку [ADDRESS] » та у яку вселилася відповідачка [PERSON] із своїм сином [PERSON] , повністю відповідає за своєю площею нормам жилої площі, яка встановлена ст. 47 ЖК України. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] проживає в квартирі [ADDRESS] , без достатніх правових підстав, самоправно зайнявши житлове приміщення, маючи при цьому у власності інше житло, яке було виділено їй на підставі рішення виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 26.01.2010 року №11 «Про розподіл квартир, що придбані Державною іпотечною установою в будинку [ADDRESS] » та додатку №1 до вищевказаного рішення,\~а саме - двокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 62,9 кв.м., житловою площею 26,4 кв.м., яке на теперішній час не скасовано, що встановлено рішенням апеляційного суду, яке набрало чинності (а.с. 12-14). Стосовно позовних вимог Білгород-Дністровської міської ради, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради щодо вселення відповідачки [PERSON] в благоустроєну квартиру [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Ч.ч. 1,2 Ст. 29 Цивільного кодексу України встановлено, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються\~законом. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом. Відповідно до\~ст.\~3\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»,\~вільний вибір\~місця проживання\~чи перебування\~-\~право громадянина\~України,\~а також\~іноземця та\~особи без\~громадянства,\~які на\~законних підставах\~перебувають на\~території України,\~на вибір\~адміністративно-територіальної\~одиниці,\~де вони\~хочуть проживати\~чи перебувати. Місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Таким чином, законодавством України не передбачено примусове вселення особи до житлового приміщення. Окрім того, звертаючись до суду із вказаним позовом та обґрунтовуючи його, позивачі вказують, що [PERSON] вселилась до квартири [ADDRESS] , та при цьому не виселилась із жилої кімнати\~ [ADDRESS] . Окрім того, рішенням апеляційного суду Одеської області від 22.01.2013 року, яке чинне на теперішній час, встановлено, що що\~\~сім`я\~\~ [PERSON] вселилася в квартиру [ADDRESS] з дозволу\~\~власника\~\~ будинку на підставі прийнятого рішення\~\~про надання їм спірного\~\~житла, яке на теперішній час не скасовано, таким чином, судом встановлено що відповідачка [PERSON] вже проживає у квартирі [ADDRESS] на законни піставах у зв`язку із чим у задоволенні вимог у цій частині необхідно відмовити, у зв`язку із їх безпідставністю. Висновки за результатами розгляду справи Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позовні вимоги Білгород-Дністровської міської ради, виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради до [PERSON] підлягають частковому задоволеною.

Outcome: partial