Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

позивач ТзДВ «СК «Кредо» через свого представника за довіреністю Попазова Н.С. звернулось в суд із указаним позовом, у якому просить стягнути із відповідача [PERSON] виплачене страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 15000,00 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 01 січня 2020 року о 17 год. 10 хв. на вул. Стрийська, 292А у місті Львові водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «DACIA LOGAN», реєстраційний номер [NUMBER] , допустив зіткнення із транспортним засобом марки «OPEL INSIGNIA», реєстраційний номер [NUMBER] , чим завдав останньому транспортному засобу механічних пошкоджень, а також [PERSON] під час указаної ДТП керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За наслідками таких дій відповідача було визнано винним на постановою Франківського районного суду м. Львова від 01.04.2020 року. При цьому належний відповідачу транспортний засіб марки «DACIA LOGAN», реєстраційний номер [NUMBER] застрахований на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2104052 строком дії з 02.10.2019 року до 01.10.2020 року в позивача ТзДВ «СК «Кредо». Відповідно до аварійного сертифікату «454/20 від 11.02.2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «OPEL INSIGNIA», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 22131,65 грн., а згідно страхового акту №301 від 24.02.2020 року позивачем визнана вказана подія страховим випадком і призначено страхове відшкодування у розмірі 15000 грн., яке платіжним дорученням №3422 від 24.02.2020 року виплачено позивачем потерпілій особі за матеріальну шкоду, завдану із вини відповідача. У зв`язку із наведеним, оскільки позивач здійснив виплату страхового відшкодування за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП та керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що згідно п. 38.1 «а» статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає позивачеві право на звернення до суду із регресним позовом до страхувальника (відповідача). Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 31.03.2022 року вказана цивільна справа передана для розгляду за підсудністю до Буського районного суду Львівської області, яка надійшла до останнього суду 03.06.2022 року. Ухвалою судді Буського районного суду Львівської області від 14.06.2022 року, після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, який не є підприємцем, вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, а представник позивача за довіреністю Попазова Н.С. у позовній заяві просить суд розглянути дану справу у відсутності представника позивача. Крім того, представник позивача за посадою (генеральний директор Кривцун В.В.) звернувся до суду із клопотанням від 11.07.2022, у якому також просив розглянути справу без участі представника позивача, а проти заочного розгляду справи представники позивача заперечень не висловили. Відповідач Кнехт Л.В. в судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав, а клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв, що в силу вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи по суті. Ураховуючи відсутність заперечень позивача проти розгляду справи за відсутності його представника та ухвалення заочного рішення по справі, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням частини першої статті ст. 280 ЦПК України. Згідно частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали та з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких мотивів. Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Приписами статей 12 і 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно частини\~першої та\~другої статті\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що постановою Франківського районного суду міста Львова від 01 квітня 2020 року відповідача [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП із накладенням на нього на підставі статті 36 КУпАП адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. в дохід держави, а також позбавлення його права керування транспортними засобами строком на один рік. Із указаної постанови судді Франківського районного суду м. Львова від 01.04.2020 року вбачається, що 01 січня 2020 року о 17 год. 10 хв. на вул. Стрийська, 292А у місті Львові водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «DACIA LOGAN», реєстраційний номер [NUMBER] , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «OPEL INSIGNIA», реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався попереду, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Крім того, 01 січня 2020 року о 17 год. 10 хв. на вул. Стрийська, 292А у місті Львові водій [PERSON] керував транспортним засобом «DACIA LOGAN», реєстраційний номер [NUMBER] , у стані алкогольного сп`яніння. В силу частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, вищевказаним судовим рішенням, у відповідності до якого відповідача у цій справі [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, частиною першою статті 130 КУпАП (скоєння ним ДТП та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), завірена копія якого міститься в матеріалах справи, яким установлені вищевказані обставини пригоди за участю відповідача, доказуванню не підлягають. Згідно вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до вимог ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір оренди, підряду тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). Згідно п. 33.1.3 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний, серед іншого, поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси. Крім того, останній зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально (п. 33.1.4 ст. 33 цього Закону). В силу приписів підпунктів «а» і «ґ» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Як убачається зі Страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/2104052 від 02.10.2019 року строком дії з 02 жовтня 2019 року до 01 жовтня 2020 року, що [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність у позивача ТзДВ «СК «Кредо» щодо транспортного засобу «DACIA LOGAN», реєстраційний номер [NUMBER] , де ліміт страхової суми, за завдану майну шкоду становить - 130000,00 грн., франшиза 0,00 грн. Потерпіла [PERSON] з метою отримання страхового відшкодування звернулася до позивача ТзДВ «СК «Кредо» із відповідною заявою про узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 20.02.2020 року. Відповідно до Страхового акту №301 від 24.02.2020 року страховиком (позивачем) ТзДВ «СК «Кредо» розрахована сума страхового відшкодування у розмірі 15\~000,00 грн., що є предметом спору в цій справі, яка була виплачена на користь потерпілої сторони ( [PERSON] ) у вищевказаному розмірі, що підтверджується платіжним дорученням №3422 від 24.02.2020. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 ЦК України). За таких обставин, оцінюючи надані позивачем та досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача в порядку регресу шкоди в сумі 15 000,00 грн., у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце із вини відповідача, який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що в силу приписів підпунктів «а» і «ґ» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дає право страховику після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника (відповідача у цій справі). Також, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн., а тому враховуючи задоволення цього позову, такий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача. Ураховуючи наведене та

Outcome: approved