Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просять суд визнати за кожним позивачем право власності за набувальною давністю на 1/3 частку у праві спільної часткової власності на частину квартири спільного заселення загальною площею 37,9 кв.м., у тому числі житловою площею 30,2 кв.м. (кімната 17,8 кв.м., кімната 12,4 кв.м.), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтуванні позову позивачі зазначають, що вони з 04 червня 2004 року зареєстровані та мешкають у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира складається із чотирьох житлових кімнат, має житлову площу 55,5 кв.м., та загальну площу 68,3 кв.м. Позивачі зазначають, що у вказану квартиру вони заселилися на підставі ордеру на житлове приміщення №89 від 24 травня 2004 року, що був виданий згідно рішення Виконавчого комітету Заводської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 квітня 2004 року на право зайняття [PERSON] та її неповнолітніми дітьми: сином [PERSON] та дочкою [PERSON] житлового приміщення, яке складається з 2-х кімнат у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Від мешканців сусідніх квартир позивачу було відомо, що попередній мешканець кімнат площею 12,4 кв.м. та 17,8 кв.м., начебто, давно помер, перебуваючи в місцях позбавлення волі, і в цих кімнатах ніхто не зареєстрований та тривалий час не мешкає. 12 лютого 2005 року, позивач [PERSON] , зареєструвала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу [PERSON] 29 серпня 2006 року також був зареєстрований у виділених позивачам кімнатах квартири. У 2007 році позивачі вирішили приватизувати житлове приміщення квартири, але через те, що частина квартири спільного заселення загальною площею 37,9 кв.м., у тому числі житловою 30,2 кв.м., не була передана в користування позивачам, вони отримали можливість приватизувати лише частину квартири. 26 липня 2007 року позивачі отримали приватизаційні платіжні доручення №5/2899-р/1, №5/2899-р/2, №5/2899-р/3, №5/2899-р/4, а Управлінням комунальної власності м.Дніпродзержинська міської ради, на підставі розпорядження від 26 липня 2007 року №5/2899-р, позивачам було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, згідно якого приміщення квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності в рівних частках [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Загальна площа частини квартири спільного заселення становить 30,4 кв.м., житлова площа 25,3 кв.м. (кімната 11,3 кв.м., кімната 14,0 кв.м.). 30 листопада 2007 року Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за позивачами та [PERSON] , за кожним, було зареєстровано право приватної власності на ј частку у праві спільної часткової власності на частину квартири загальною площею 30,4 кв.м., в тому числі житловою площею 25,3 кв.м., що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 30 листопада 2007 року, номер витягу 16869116, реєстраційний номер: 21238423, номер запису 22656 в книзі №180. Позивачі зазначають, що протягом всього часу проживання у квартирі, починаючи з червня 2004 року, [PERSON] , а з лютого 2005 року разом з чоловіком [PERSON] поліпшували житловий стан квартири, виконували якісні ремонтні роботи, замінювали системи комунікації, обладнали у квартирі ванне приміщення. Позивачі стверджують, що до кімнат площею 12,4 кв.м. та 17,8 кв.м. ніякі особи не намагалися заселитися, не цікавилися цими кімнатами та не підтримували їх житловий стан. Фактично ці кімнати були безхазяйним нерухомим майном. В лютому 2008 року позивач, [PERSON] , звернулася до Комунального підприємства «Дніпродзержинське житлове об`єднання» для з`ясування інформації про осіб, які зареєстровані у частині квартири, загальною площею 37,9 кв.м., у тому числі житловою 30,2 кв.м.. 09 лютого 2008 року [PERSON] було видано копії двох особистих рахунків під одним і тим же номером № [NUMBER] на квартиру по [ADDRESS] . Один з цих особистих рахунків містив відомості про позивача, як про відповідального наймача частини квартири, що складається з двох кімнат, житловою площею 25,5 кв.м., що була виділена їй на підставі ордеру №89 від 24 травня 2004 року та про зареєстрованих у квартирі осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. В іншому особистому рахунку на частину квартири, що складається із двох житлових кімнат, житловою площею 30,2 кв.м., було зазначено, що ця частина квартири приватизована, але квартиронаймач помер, а особовий рахунок на цю частину квартири не відкрито ні на яку особу. Таким чином, в лютому 2008 року, [PERSON] , стало достовірно відомо, що власник частини квартири спільного заселення, житловою площею 30,2 кв.м., помер, але коли він помер, хто після його смерті набув право власності на його частину квартири в порядку спадкування або з інших підстав, їй було не відомо. Враховуючи, що з 2004 року, тобто з моменту заселення позивачів до квартири, ніякі фізичні та посадові особи не цікавилися частиною квартири, яка фактично набула статусу безхазяйного майна, позивачі, з 2005 року почали відкрито, безперервно, тривало та добросовісно володіти частиною квартири загальною площею 37,9 кв.м., у тому числі житловою 30,2 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , використовуючи цю частину квартири за її цільовим призначенням для власного проживання. Отже, з 2005 року по теперішній час, тобто 16 років, позивачі, зареєстровані за місцем розташування квартири, постійно мешкають в квартирі, користуються всіма житловими кімнатами квартири та іншими її приміщеннями, утримують квартиру в цілому у належному житловому стані. Що стосується [PERSON] , то після розірвання шлюбу з [PERSON] у 2012 році він залишив квартиру, знявся з реєстраційного обліку та виїхав на інше постійне місце проживання, припинивши відкрито, безперервно, тривало та добросовісно володіти вказаною вище частиною квартири. Позивачі зазначають, що у двох кімнатах площею 12,4 кв.м. та 17,8 кв.м. колись мешкав та був зареєстрований [PERSON] , який помер у 1997 році, тобто ще до вселення позивачів у квартиру, але за життя, на початку 1997 року він приватизував свої кімнати площею 30,2 кв.м. Після його смерті до цих кімнат ніхто не вселився і з 1997 року частина квартири спільного заселення житловою площею 30,2 кв.м. залишалася вільною. Таким чином, на момент заселення позивачів в квартиру, в 2004 році, в цих кімнатах ніхто не мешкав та не користувався ними приблизно сім років. Таким чином, позивачі зазначають, що з 2005 року по 2022 рік, тобто шістнадцять років, відкрито, безперервно, тривало та добросовісно володіють двома житловими кімнатами площею 12,4 кв.м. та 17,8 кв.м. у квартирі по [ADDRESS] , власник яких помер більше 20-ти років тому, а його спадкоємці, якщо вони взагалі існують, спадщину у вигляді цих двох кімнат не приймали. 2. Заяви, клопотання позивача, відповідача. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просить суд розглядати справу за відсутністю представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені в позові, в поясненнях (відповіді на відзив), в запереченнях на пояснення третьої особи та в поясненнях (уточненнях). Представник відповідача Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини зазначені у запереченнях та розглядати справу за відсутністю представника. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департаменту комунальної\~власності,\~земельних відносин\~та реєстрації\~речових прав\~на нерухоме\~майно Кам`янської\~міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду пояснення, в яких зазначає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, просить суд розглядати справу за відсутністю представника. 3. Процесуальні дії по справі. 03 лютого 2022 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 14 квітня 2022 року ухвалою суду витребувані докази. 22 липня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче засідання призначено справу до розгляду по суті. Суд,\~вивчивши матеріали\~цивільної справи,\~дослідивши надані\~суду докази, вважає позов такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. В матеріалах справи міститься ордер на житлове приміщення №89, виданий виконавчим комітетом Заводської районної ради від 24 травня 2004 року, на право зайняття [PERSON] та її неповнолітніми дітьми: сином [PERSON] та донькою [PERSON] житлового приміщення, житловою площею 30,2 кв.м., яке складається з 2-х кімнат у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Згідно приватизаційних платіжних доручень №5/2899-р/1, від 01 серпня 2007 року, №5/2899-р/3 від 01 серпня 2007 року, №5/2899-р/2 від 01 серпня 2007 року, №5/2899-р/4 від 01 серпня 2007 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] переказали належну їм суму з житлового чеку Управлінню комунальної власності м.Дніпродзержинська за приватизацію квартири на [ADDRESS] . В матеріалах справи міститься свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 26.07.2007 року, згідно якого Управління комунальної власності м.Дніпродзержинська міської ради посвідчує, що приміщення квартири спільного заселення, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної часткової власності в рівних частках [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (загальна площа частини квартири спільного заселення становить 30,4 кв.м., житлова площа 25,3 кв.м. (кімната 11,3 кв.м., кімната 14,0 кв.м.) та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 30 листопада 2007 року, згідно якого квартира за адресою: [ADDRESS] , належить у формі приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] власниками зазначені [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб 12 лютого 2005 року, актовий запис №28. Згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 19 лютого 2011 року, актовий запис №24. Відповідно до довідки №001156891 про склад сім`ї виданої ТОВ «Абонент ХХІ» 11 січня 2022 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно до акту проживання (не проживання) №498 від 16 грудня 2021 року, виданої Комунальним підприємством Кам`янської міської ради «Добробут», за даною адресою [ADDRESS] мешкають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за цією адресою з 2004 року. З 2005 року по теперішній час мешкають постійно, та користуються усією квартирою. З 2005 до 2012 року, разом з ними мешкав [PERSON] , [INFO] , з 2012 року не проживає за цією адресою, та не зареєстрований. В матеріалах справи також містяться копія договору від 02.12.2021 року на погашення дебіторської заборгованості за послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від імені [PERSON] , копія акту опломбування водомірного вузла споживача [PERSON] від 03.12.2021 року, копії квитанції про державну перевірку лічильника водоміру від 10.2010 року, копії квитанцій про оплату комунальних послуг, копія акту виконаних робіт від 12.12.2007 року про встановлення прибору обліку холодної води за адресою [ADDRESS] , копія повірочного талону №8183 від 15.10.2010 року про повірку водолічильника, копія акту опломбування водомірного вузла споживача [PERSON] від 11.11.2010 року, копія довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення за адресою: [ADDRESS] , копія акту розпломбування водомірного вузла споживача від 18.02.2014 року, копія договору №160907 від 13.08.2004 року про користування електричною енергією за адресою: [ADDRESS] від імені [PERSON] , копія договору з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення від 02.12.2021 року, та звіт про оцінку майна, згідно якого ринкова вартість всієї квартири складає 342\~434,40 грн.. Як вбачається з розпорядження органу приватизації 2422 від 04.04.1997 року про приватизацію, заяви та розрахунку площі квартири (будинку), що безоплатно приватизується, довідки про склад сім`ї наймача квартири, в якій мешкають двоє наймачів, та займані ними приміщення, [PERSON] є власником двох кімнат з площею 17,8 кв.м. та 12,4 кв.м. у квартири [ADDRESS] . В матеріалах справи знаходиться лист Комунального підприємства «Кам`янське районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, в якому зазначено, що згідно даних КП «Кам`янське РБТІ» ДОР щодо об`єкту нерухомого майна квартири [ADDRESS] право власності на вказаний об`єкт було зареєстровано за наступними особами: -Частина квартири спільного заселення загальною площею 37,9 кв.м, в тому числі житловою площею 30,4 кв.м., було зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 04.04.1997, виданого органом приватизації ДМК, згідно розпорядження № 2422 від 04.04.1997; -Частина квартири спільного заселення загальною площею 30,4 кв.м, в тому числі житловою площею 25,3 кв.м. відомості стосовно реєстрації права власності на наведену частину квартири на підприємстві відсутні. Згідно свідоцтва про право власності на житло, яке видане згідно з розпорядженням (наказом) від 04.04.1997 року № 2422 [PERSON] належить на праві приватної спільної власності кімнати житловою площею 17,9 кв.м. та 12,5 кв.м., які знаходяться у квартирі [ADDRESS] . Згідно запису акта про смерть №1450 від 10 грудня 1997 року, [PERSON] [INFO] помер. Згідно листа\~Перша кам`янська\~державна нотаріальна\~контора Дніпропетровської\~області повідомляє,\~що згідно\~з інформаційної\~довідки зі\~Спадкового реєстру\~№68849929\~від 26\~квітня 2022\~року,\~спадкова справа\~після померлого\~1997\~року [PERSON] не заводилась. Відповідно до довідки №001170105 про склад сім`ї виданої ТОВ «Абонент ХХІ» 27 квітня 2022 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.10.2022 року право приватної спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна квартира [ADDRESS] було зареєстровано за: [PERSON] 1/4 частка на частину квартири загальною площею 30,4 кв.м., в тому числі житловою площею 25,3 кв.м., [PERSON] - 1/4 частка на частину квартири загальною площею 30,4 кв.м., в тому числі житловою площею 25,3 кв.м., [PERSON] 1/4 частка на частину квартири загальною площею 30,4 кв.м., в тому числі житловою площею 25,3 кв.м., [PERSON] - 1/4 частка на частину квартири загальною площею 30,4 кв.м., в тому числі житловою площею 25,3 кв.м.. 5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу від 20.03.1952 року до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04.11.1950 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. А ч.1,2 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст.321 даного закону передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. (ч.1,2 ст.328 ЦК України). Згідно ст. 361 ЦК України також зазначено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до вимог ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Після виділу частки із спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Так, згідно до\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1\~ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, за набувальною давністю може бути набуто право власності на майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому майно.\~При цьому, необхідно виходити з того, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Відповідно до положеннь пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила\~статті 344\~Цивільного кодексу України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 6.\~Висновки суду. На підставі вищенаведеного, всебічного, об`єктивного та безпосереднього дослідження доказів, а також враховуючи те, що власник частини квартири спільного заселення загальною площею 37,9 кв.м., у тому числі житловою площею 30,2 кв.м. (кімната 17,8 кв.м., кімната 12,4 кв.м.) [PERSON] помер, але після його смерті частку домоволодіння так ніхто у власність не прийняв, позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] позбавлені вільно володіти домоволодінням, а також те, що вони користуються без перешкод та добросовісно, як своєю часткою домоволодіння, так і померлого [PERSON] , а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. 7.Розподіл\~судових витрат. Враховуючи, що позивачі з вимогою про повернення оплаченого судового збору не звертались, тому судовий збір залишається за позивачем. Враховуючи викладене та

Outcome: approved