Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

У вересні 2020 року [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2020 дана цивільна справа розподілена головуючому судді Васильченку О.В. Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва Васильченка О.В. від 10.02.2021 позовна заява [PERSON] до Подільського районного ВДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві, про звільнення майна з під арешту, прийнята до розгляду та призначена у судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2021, цивільну справу № 758/10826/20 (номер провадження 2/758/3190/21) передано судді Подільського районного суду м. Києва Петрову Д.В., оскільки суддю [PERSON] згідно рішення Вищої ради правосуддя № 798/0/15-21 від 08.04.2021 звільнено з посади судді Подільського районного суду м. Києва у зв`язку з поданням заяви про відставку. Ухвалою суду від 17.05.2021 цивільну справу прийнято до свого провадження суддею Подільського районного суду м. Києва Петровим Д.В. та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що боржником у виконавчому провадженні, в межах якого накладено арешт на автомобіль, є [PERSON] . 30.03.2018 [PERSON] змінив прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » та був зареєстрований в [ADDRESS] . Стягувачем у виконавчому провадженні є держава, а органом виконавчої служби: Відділ державної виконавчої служби Подільського району у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ України. 26.01.2019 помер [PERSON] , [INFO] , який до 15.03.2018 проживав під прізвищем [PERSON] . Після смерті залишилась спадщина - автомобіль марки CHEVROLET LACETTI, номер шасі [NUMBER] , седан - 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , який зареєстрований у центрі № 8047 31.05.2016 на [PERSON] . Спадкоємцем визнано його батька [PERSON] . При оформленні реєстрації вказаного автомобіля стало відомо, що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, і з цього приводу в 2016-2017 роках відкривалися виконавчі провадження в Подільському РВДВС ГТУЮ у м. Києві. Відповідно до інформації Подільського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ) від 07.08.2020 у відділі на виконанні перебували виконавчі провадження: ВП № 50151730 від 11.02.2016 з примусового виконання постанови № ПСЗ 102202 від 19.11.2015, виданої Подільським ВДАЇ про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 680 гривень. 23.02.2016 була винесена постанова про арешт рухомого майна боржника. 11.03.2016 на підставі п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» була винесена постанова про повернення виконавчого документа органу (посадовій особі), яка його видала. ВП № 51195206 від 21.05.2016 з примусового виконання постанови № ПС2 812331 від 21.11.2016, виданої Подільським ВДАЇ про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 510 гривень. 22.06.2016 була винесена постанова про арешт рухомого майна-автомашини, боржника. 19.03.2016 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з повним фактичним виконанням боржником виконавчого документа. Чинність арешту припинено. ВП № 52097773 від 09.09.2016 з примусового виконання постанови № ПСЗ 072574 від 19.03.2016, виданої УПП м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 680 гривень. 05.12.2016 була винесена постанова про арешт майна боржника. 19.03.2018 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням боржником виконавчого документа. Чинність арешту припинено. ВП № 53915314 від 12.05.2017 з примусового виконання постанови № АР 872002 від 18.02.2017, виданої УПП м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь держави штрафу в розмірі 850 гривень. 29.05.2017 була винесена постанова про арешт майна боржника. 06.03.2018 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням боржником виконавчого документа. Чинність арешту припинено. Також повідомлено, що постанови про закінчення за виконавчими провадженнями № 51195206; № 52097773; № 53915314 направлялись на виконання до Регіонального сервісного центру МВС України у м. Києві. Не знято арешт з майна боржника, накладеного постановою Подільського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві у виконавчому провадженні 50151730, оскільки заборгованість за виконавчим документом не сплачено. В архіві Подільського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві перебуває завершене виконавче провадження № 50151730 про стягнення з [PERSON] на користь держави боргу в сумі 680 гривень. 11.03.2016 було винесено постанову про повернення даного виконавчого документу органу, (посадовій особі), яка його видала на підставі п. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження». Державний виконавець, закриваючи виконавче провадження та повертаючи виконавчий документ стягувачу, не виконав вимог закону та не зняв арешт з рухомого майна боржника, чим було порушено право власності [PERSON] [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину від сина [PERSON] але не може зареєструвати автомобіль в установленому законом порядку та володіти, користуватися і розпоряджатися ним. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.10.2021 було задоволено клопотання адвоката Андросюка В.М. та зупинено провадження у справі за позовом [PERSON] до Подільського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа - Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві, про звільнення майна з під арешту до залучення до участі у справі правонаступників після смерті позивача [PERSON] . Ухвалою суду від 25.07.2022 було відновлено провадження у даній цивільній справі. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 13.09.2022 клопотання представника позивача адвоката Андросюка В.М. про заміну сторони у справі - задоволено. Замінено позивача [PERSON] , на його правонаступницю - [PERSON] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в заяві на адресу суду просила розглядати справу в її відсутність, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник третьої особи про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у клопотанні на адресу суду просив розглянути справу в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. Згідно із копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] власником транспортного засобу марки Chevrolet моделі Lacetti, номер шасі [NUMBER] , седан - 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , є [PERSON] . Згідно із копії свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 15.03.2018 Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] [INFO] змінив ім`я, про що 15.03.2018 складено відповідний актовий запис № 19. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені - [PERSON] . Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.01.2019 Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] , [INFO] помер [INFO] , актовий запис № 1929. Згідно із копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОЕ № 332834, посвідченого державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори Мітрохіною В.Є., зареєстрованому в реєстрі за № 4-92, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , який помер [INFO] , є його батько - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається з автомобіля марки Chevrolet, моделі Lacetti, загальний легковий Седан-В, 2007 року випуску, номер шасі [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи доданих до позовної заяви, арешт на майно боржника [PERSON] було накладено у зв`язку з чисельними відкритими виконавчими провадженнями, які перебували на примусовому виконанні в Подільському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Однак станом на сьогоднішній день всі виконавчі провадження боржником у яких був [PERSON] закриті або виконавчий документ повернутий стягувачу без виконання. Згідно із статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Згідно із частиною п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до частини другої статті 38 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції закону, чинній на момент накладення арешту) якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Частиною 1 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 27 березня 2020 року по справі № 817/928/17. Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 1218, 1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності має фундаментальний характер, захищається згідно з нормами національного законодавства з урахування принципів ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Держави-учасниці Конвенції зобов`язані поважати право кожного на мирне володіння своїм майном та гарантувати його захист передусім на національному рівні. Зазначене положення закріплено на конституційному рівні принципом непорушності права власності (ст. 41 Конституції України). Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За правилом ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, зважаючи на те, що арешт майна [PERSON] , який було накладено на підставі постанов державних виконавців, перешкоджає позивачці реалізувати свої права як спадкоємця, при цьому, не зняття державними виконавцями арешту з майна боржника у виконавчому провадженні, дані про яке відсутні в Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві, порушує право позивачки на спадкування, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про скасування арешту з майна підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved