Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Позивач ПАТ «Універсал Банк» звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що зобов`язання відповідач за договором кредиту не виконує проте, зобов`язання було забезпечено порукою згідно договору тому просить стягнути з\~ [PERSON] [INFO] (ІПН [NUMBER] ), [PERSON] заборгованість по кредитному договору №03-2/7574-К від 22 жовтня 2007 року у розмірі\~20020,60\~ дол.\~США.в\~солідарному порядку. Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.09.2010 року позов задоволено стягнуто з відповідачів в солідарному порядку суму заборгованості. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду 21.01.2021 року заочне рішення скасовано та справу призначено у підготовче засідання в загальному провадженні. 23.04.2021 року до суду від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. 03.11.2021 року ухвалою суду витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» оригінал договору поруки №03-2/7574 від 22.10.2007 року укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] . 26.11.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заявою повідомило суд, що Товариство з обмеженою\~ відповідальністю «Фінансова \~компанія «Траст\~Фінанс» являється правонаступником останнього за договором факторингу від 05.11.2021 року. 02.12.2021 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача Товариство з обмеженою\~ відповідальністю «Фінансова \~компанія «Траст\~Фінанс» та витребувано оригінал договору поруки №03-2/7574 від 22.10.2007 року укладеного між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] . 08.02.2022 року протокольною ухвалою суду за клопотанням замінено неналежного позивача ПАТ «Універсал Банк» на Товариство з обмеженою\~ відповідальністю «Фінансова \~компанія «Траст\~Фінанс». Листом від 08.02.2022 року ТОВ «Фінансова \~компанія «Траст\~Фінанс» повідомляє суд про неможливість надання оригіналу витребуваного договору поруки. 28.09.2022 року ухвалено рішення по справі. У судовому засіданні представник позивача, підтримав позовні вимоги надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог. Відповідач [PERSON] та представник у судовому засіданні заперечили проти позовних вимог в частині стягнення заборгованість за кредитом з неї так, як не підписувала договір поруки. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши матеріали справи та заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 22 жовтня 2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №03-2/7574-к, відповідно до якого банк надав останньому кредит у розмірі 15 тис. дол.США до 21.10.2022 року та сплатити проценти за користування ним в розмірі 12,45%. З метою забезпечення виконання зобов`язань перед банком позичальником, між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] на думку позивача було укладено договір поруки №03-2/7574 від 22.10.2007 року факт укладення якого заперечується відповідачем. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уступило право вимоги товариству з обмеженою\~ відповідальністю «Фінансова \~компанія «Траст\~Фінанс» та являється правонаступником останнього за договором факторингу від 05.11.2021 року. Вказані обставини підтверджуються: кредитним договором; розрахунком заборгованості, даними договору факторингу. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок про те, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами. У постанові Верховного Суду від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16-ц (провадження № 61-5800зпв18) зроблено висновок про те, що нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним». Відповідно до частини першої статті 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. У частинах першій, другій статті 547 ЦК України передбачено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Тобто, правовим наслідком недодержання письмової форми правочину про забезпечення виконання зобов`язання є його нікчемність. З урахуванням конкретних обставин справи, процесуальної поведінки представників відповідача, зокрема, щодо ненадання оригіналу спірного правочину (договору поруки), суд дійшов до висновку, що вказані дії свідчать про ухилення відповідача від подання суду оригіналу договору поруки, що унеможливлює призначення почеркознавчої експертизи судом, наміри про які висловив відповідач та представник у судовому засідання. Зазначене у даному випадку, має визначальне значення для встановлення обставин справи на думку суду, а тому наявні підстави для застосування судом положень статті 109 ЦПК України, у зв`язку з чим позиція відповідача щодо заперечення підписання договору поруки, для з`ясування якого судом було витребувано оригінал спірного договору, з метою подальшого призначення експертизи, визнається судом обґрунтованою тобто укладений договір поруки №03-2/7574 від 22.10.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] є нікчемним.\~ Зважаючи на\~викладене,\~суд приходить\~до висновку,\~що стягнення\~заборгованості слід\~провести тільки\~з позичальника,\~тобто з\~ [PERSON] стягнути\~на користь Товариства з обмеженою\~ відповідальністю «Фінансова \~компанія «Траст\~Фінанс» (ЄДРПОУ 40514657) заборгованість по кредитному договору №03-2/7574-К від 22 жовтня 2007 року у розмірі\~20020,60\~дол.\~США.,\~ судовий\~збір у\~розмірі 1587\~грн.,\~витрати на\~інформаційно-технічне\~ 120\~грн.\~ Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у сумі судовий збір\~у розмірі\~1587\~грн.,\~витрати на\~інформаційно-технічне\~ -\~120\~грн.\~

Outcome: partial