Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника [PERSON] , звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Лановецької міської ради, про позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Обґрунтовує позов тим, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Батьком дитини є [PERSON] , який з моменту народження дитини жодного разу його не бачив, не відвідував, не цікавиться його розвитком, станом здоров`я, не допомагав та не допомагає фінансово своєму сину, не піклується про фінансовий і духовний розвиток дитини, не бере участі у його вихованні. Позивач самостійно, без участі та підтримки відповідача, вирішує усі питання виховання дитини, син знаходяться на повному її утриманні та проживає разом з нею. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов. Ухвалою суду від 14 червня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06 липня 2022 року на 15 год. 30 хв. Ухвалою суду від 06 липня 2022 року матеріали справи надіслано Службі у справах дітей Лановецької міської ради для надання письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини - сина [PERSON] , [INFO] . Підготовче судове засідання відкладено до 03 серпня 2022 року до 11 год., яке у зв`язку з ненадходження висновку та неявкою учасників судового процесу, відкладено на 22 вересня 2022 року на 15 год. 13 вересня 2022 року матеріали справи повернуті до суду з висновком про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо дитини - сина [PERSON] , [INFO] . 22 вересня 2022 року представник позивача [PERSON] адвокат Бакалець І.Г. подав заяву, згідно з якою він просив проводити підготовче судове засідання та розгляд справи по суті у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Ухвалою суду від 22 вересня 2022 року підготовче судове засідання відкладено на 04 жовтня 2022 року на 15 год. 30 хв., клопотання представника третьої особи Служби у справах дітей Лановецької міської ради Калітон Н.І. задоволено. Підготовче судове засідання в вказаній цивільній справі, призначене на 04 жовтня 2022 року на 15 год. 30 хв., постановлено проводити в режимі відеоконференції. 04 жовтня 2022 року у період з 14 год. 37 хв. по 15 год. 55 хв. на території Тернопільської області тривала повітряна тривога, після закінчення якої представник третьої особи на відеозв`язок не вийшла, однак надіслала заяву, у якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, щодо вирішення даної справи поклалась на думку суду, щодо ухвалення рішення поклалась на думку суду. Ухвалою суду від 04 жовтня 2022 року закрито підготовче судове засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 жовтня 2022 року на 14 год. 15 хв. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Бакалець І.Г. не з`явився, однак раніше подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно з якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, однак, як зазначалося, раніше нею була подана заява про розгляд справи без її участі. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23 грудня 2021 року. У вказаному свідоцтві про народження у графі мати зазначено « [PERSON] », у графі батько зазначено « [PERSON] , громадянин Федеративної Республіки Нігерії». Довідкою Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області №2075/10-05 від 31 березня 2022 року підтверджено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з нею за вказаною адресою зареєстровані: [PERSON] (син), [PERSON] (сестра), [PERSON] (племінник) та [PERSON] (батько). Як убачається з відповіді Управління ДМС України в Тернопільській області від 19 квітня 2022 року на адвокатський запит від 13 квітня 2022 року, адвокату Ігорю Бакальцю відмовлено в наданні інформації щодо громадянина Федеративної Республіки Нігерії [PERSON] . Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільської області від 03.06.2022р., отриманими судом на відповідний запит, [PERSON] був зареєстрований у [ADDRESS] та знятий з реєстрації 26.03.2018р. Відповідно до довідки, виданої Лопушнянським КЗДО «Струмочок» від 31 березня 2022 року, батько дитини [PERSON] не приймає участі у вихованні та розвитку дитини, не відвідував дитячий садок, не цікавився своїм сином. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, від народження сина відповідач жодної участі у вихованні дитини не бере, не цікавиться його життям, не виявляє бажання бачитись з ним, не проявляє батьківських почуттів, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не підтримує з ними ніякого зв`язку. Відповідно до висновку комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Лановецької міської ради Кременецького району від 07 вересня 2022 року, визнано доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Як убачається із зазначеного висновку, комісія з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Лановецької міської ради встановила, що [PERSON] з моменту народження свого сина [PERSON] , [INFO] , жодного разу його не бачив, не відвідував, не цікавиться його розвитком, станом здоров`я, не допомагає фінансово, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням та підготовкою до самостійного життя. Зазначений висновок органу опіки і піклування є достатньо обгрунтованим, відповідає вимогам ч. 5 ст. 19 СК України. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8). Частинами 1 та 2 статті 152 СК України передбачено, що право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Дитина має право противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї. Відповідно до\~п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~164\~Сімейного кодексу\~України однією\~з правових\~підстав для\~позбавлення батьківських\~прав є\~ухилення матері,\~батька від\~виконання своїх\~обов`язків\~по вихованню\~дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2021 року у справі № 459/3411/18 зазначив, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків. На підставі досліджених судом доказів судом установлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , зокрема свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, не займається його вихованням, не створює умов для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України є правовою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. З урахуванням зазначених обставин, залишення за відповідачем батьківських прав жодним чином не сприятиме інтересам дитини. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають до задоволення шляхом позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Проте, позивач не заявила вимоги про стягнення аліментів з відповідача на її користь. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність, суть якого полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Відтак, суд не вправі виходити за межі заявлених позивачем вимог, а позивач після ухвалення рішення у справі має право звернутись до суду з заявою про видачу судового наказу чи з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів, на її власний вибір, виходячи з розміру аліментів, які вона бажає отримувати. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову з відповідача в користь позивача слід стягнути 992,40 грн. понесеного судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 164, 180 182, 183, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved