Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Згідно із заявою в останній заявлено вимогу про визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутнім. Заява обґрунтована тим, що [PERSON] є дружиною [PERSON] , та подружжя є батьками двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 05.08.2021 р. [PERSON] вирушив до м. Києва на заробітки, він є фаховим електриком, спеціалізується на встановленні камер відеоспостереження, періодично перебував у короткотривалих відрядженнях по Україні. Прибувши до Києва, він винайняв квартиру з оплатою щодобово та щоденно телефонував родині, 08.08.2021 р. [PERSON] востаннє спілкувалася із чоловіком по телефону, він повідомив, що виконав роботу та на 09.08.2021 р. ним за допомогою сервісу «Бла бла кар» запланована поїздка до м. Дніпро. Втім, 09.08.2021 р. [PERSON] не змогла додзвонитися до чоловіка та звернулася із заявою до поліції. 20.08.2022 р. батько [PERSON] вирушив до Києва на пошуки сина, прибувши до квартири, яку винаймав [PERSON] , він побачив, що усі речі сина на місті в житловому приміщенні. Відділенням поліції №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було направлено повідомлення про кримінальне правопорушення [PERSON] до Печерського відділення поліції, згодом розшуковий матеріал був направлений до ВП №1 м. Дніпра, 13.10.2021 р. були внесені відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 115 КК України. З метою пошуку [PERSON] було проведено ряд оперативно- розшукових заходів, втім, вони не дали позитивного результату. Заявник звертається до суду із даною заявою для призначення пенсії у зв`язку з втартою годувальника неповнолітнім дітям, вирішення питання про зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання та вирішення питання щодо шлюбу. Заявник вимоги заяви в судовому засіданні підтримала повністю. Заінтересована особа - Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану юстиції Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надав заяву про розгляд справи у відсутності представника. Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, [PERSON] є громадянином України, народився [INFO] (а.с. 9-10). [PERSON] та [PERSON] є подружжям, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 11) та батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 12, 13-14). Подружжя [PERSON] мешкало у [ADDRESS] . 09.08.2021 р. за №23788 ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області прийнята заява від [PERSON] про вчинене кримінальне правопорушення, в якій [PERSON] просила вжити заходи для пошуку її чоловіка [PERSON] (ас. 15-16). 14.10.2021 р. внесені відомості до ЄРДР (номер кримінального провадження 12021041630000777) за повідомленням про зникнення [PERSON] (а.с. 17). На підставі відповіді з ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 11.05.2022 р. встановлено, що з метою розшуку [PERSON] було проведено ряд оперативно розшукових заходів, спрямованих на встановлення місцезнаходження розшукуваного: перевірено за інформаційно-пошуковими системами ОВС України, серед обліків невпізнаних трупів, затриманих і доставлених осіб до відділків поліції та лікарень м. Києва та м. Дніпро. Позитивного результату не отримано. Також встановлено, що вказана особа з 08.08.2021 р. державний кордон України не перетинала. На теперішній час проводяться розшукові заходи по встановленню його місцезнаходження (а.с. 18). Головою квартального комітету [PERSON] посвідчені письмові заяви гр.гр. [PERSON] та [PERSON] про те, що з 05.08.2022 р. [PERSON] не повертався з відрядження з м. Києва (а.с. 19-20). Допитані свідки дали майже аналогічні показання. Відповідно до показань свідка [PERSON] , вона є матір`ю [PERSON] , який перебував у відрядженні у м. Києві та повинен був 09.08.2022 р. повернутися до м. Дніпро, втім, не повернувся. Про зникнення сина [PERSON] дізналася від його дружини [PERSON] , яка їй зателефонувала та повідомила, що [PERSON] перестав виходити на зв`язок. Свідок також почала телефонувати [PERSON] , його телефон ще працював, згодом перестав працювати. Намагалися шукати за допомогою знайомих, звернулися до поліції, все безрезультатно. Свідок [PERSON] дав показання, відповідно до яких він є рідним братом [PERSON] , на час його зникнення він (тобто свідок) перебував за кордоном, приїхав наприкінці серпня 2021 р. В пошуках [PERSON] їздив до Києва, спілкувався з волонтерами, поліцією. Свідок [PERSON] дав показання, відповідно до яких вони з [PERSON] є друзями, працювали, [PERSON] працював електриком. Вони разом працювали на об`єкті, [PERSON] повинен був закінчити роботу та приїхати додому, він впорався з роботою раніше. Від його дружини свідок дізнався про зникнення [PERSON] , та свідок почав телефонувати йому, спочатку телефон [PERSON] працював, але ніхто не брав слухавку, згодом телефон перестав працювати. Процесуальні дії у справі: -ухвалою суду від 23.09.2022 р. задоволено клопотання заявника про допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Дослідив докази в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви повністю, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У постанові Верховного Суду від 07.05.2018 р. у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнання особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення міцся знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до кого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи; г) наявність у заявника правової зацікавленості про визнання особи безвісно відсутньою. 22.11.2018 р. Верховний Суд у справі №882/225/17 (провадження №61-34068св18) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою однак, встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (статті 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене обумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої особи (особа жива, особа померла). Починаючи з 09.08.2021 р., в місці постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце його перебування. Станом на 23.09.2022 р. відомості про місце перебування [PERSON] не встановлені. Суду надані докази про заведення розшукової справи та відкриття кримінального провадження за заявою [PERSON] за фактом зникнення її чоловіка [PERSON] . Виходячи з вищенаведеного, заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved