Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

У вересні 2022 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, в якому вказувало, що 21 листопада 2019 року о 16 год. 50 хв. у м. Вознесенську Миколаївської області на вул. Київській [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ-210700», реєстраційний номер [NUMBER] , під час виїзду з прилеглої території АЗС «WOG», в порушення вимог п. 10.2 ПДР України не надав переваги у русі та допустив зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , з послідуючим пошкодженням транспортних засобів. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 грудня 2019 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована, а тому 25 листопада 2019 року потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування. 20 лютого 2020 року позивач сплатив [PERSON] 46 300,78 грн. страхового відшкодування завданої шкоди. Крім цього, МТСБУ понесло витрати на визначення розміру завданої потерпілому шкоди у розмірі 950 грн. Оскільки відповідач не компенсував позивачу понесені ним витрати в добровільному порядку, а тому МТСБУ на підставі ст. 1191 ЦК України, п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просило стягнути з [PERSON] на свою користь в порядку регресу 46 300,78 грн. витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, 950 грн. витрат на оплату послуг, пов`язаних з проведенням експертної оцінки щодо визначення розміру заподіяної шкоди, а також 2 481 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суд вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі представника позивача, оскільки матеріали справи містять усі докази про обставини справи, необхідні для вирішення спору. Заслухавши пояснення відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до висновку про можливість застосування передбачених ст. 206 ЦПК України наслідків визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. При цьому судом встановлено, що 21 листопада 2019 року о 16 год. 50 хв. у м. Вознесенську Миколаївської області на вул. Київській [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ-210700», реєстраційний номер [NUMBER] , під час виїзду з прилеглої території АЗС «WOG», в порушення вимог п. 10.2 ПДР України не надав переваги в русі та допустив зіткнення з транспортним засобом «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , з послідуючим пошкодженням транспортних засобів. Постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 грудня 2019 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУАП. В результаті дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , як власнику автомобіля «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано матеріальну шкоду у вигляді витрат на ремонт пошкодженого транспортного засобу (а.с. 6-7, 8-9, 11). Згідно копії звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 13 січня 2020 року №16069, здійсненого ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 46 300,79 грн. (а.с. 15-29). Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] був володільцем автомобіля «ВАЗ-210700», реєстраційний номер [NUMBER] . Разом з тим, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача, як володільця транспортного засобу, не була застрахована (а.с. 14). Відповідно до абз. 2 п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п. 41.1-а ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Зокрема, відшкодуванню підлягає шкода, пов`язана з пошкодженням іншого транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст.ст. 28, 29 Закону). 25 листопада 2019 року потерпілий [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 11). Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання перед потерпілим, а саме 20 лютого 2020 року за платіжним дорученням №1125267 сплатив [PERSON] 46 300,78 грн. страхового відшкодування завданої шкоди (а.с. 32). Крім цього, МТСБУ понесло витрати на визначення розміру завданої потерпілому шкоди у розмірі 950 грн. (а.с. 30). Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи встановлені обставини, а також вищенаведені положення закону, виходячи з того, що [PERSON] не виконав вимогу позивача щодо відшкодування сплачених МТСБУ в порядку регресу витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування в добровільному порядку, а тому суд вважає вимоги МТСБУ обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені останнім витрати на сплату судового збору у розмірі 2 481 грн.

Outcome: approved