Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

05.01.2022 представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України подав до Турківського районного суду Львівської області позов до [PERSON] , в якому просить із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, стягнути з відповідача на їх користь завдану шкоду в порядку регресу в розмірі 75 967,56 грн. Обгрунтування позовних вимог. 08.02.2020 о 19.20 год трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме [PERSON] керуючи автомобілем "BMW", р.н. [NUMBER] на автодорозі Пісочна Східниця порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем "Mitsubishi", р.н. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №458/155/20 відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала всі необхідні документи. Вартість транспортного засобу "Mitsubishi", р.н. [NUMBER] після ДТП становить 49 990,00 грн. Розмір регламентної виплати становить 144 588,79 грн. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №458/6071/20 від 13.10.2020 встановлено вину водія "Mitsubishi", р.н. [NUMBER] - [PERSON] . Таким чином розмір регламентної виплати поділивши на обопільну вину буде становити 72 294,40 грн. (144 588,79/2). У зв`язку з обопільною виною МТСБУ повинно було відшкодувати 72 294,40 грн. та з урахуванням витрат на збір документів відповідач повинен відшкодувати на підставі ст. 38 ЗУ №1961-IV кошти в сумі 75 967,56 грн. Ухвалою суду від 27.01.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 15.02.2022 відповідач [PERSON] подав до суду клопотання про передачу справи №458/8/22 на розгляд іншого суду за встановленою підсудністю. Ухвалою суду від 15.02.2022 у задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про передачу справи на розгляд іншого суду за підсудністю відмовлено. 14.03.2022 відповідач [PERSON] на електронну пошту суду подав клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 14.03.2022 клопотання відповідача задоволено та здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи на розгляд в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 15.03.2022 відповідач [PERSON] на електронну пошту суду подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що оскільки було встановлено обопільну вину учасників ДТП - його та [PERSON] , тому у задоволенні позову про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 133 673,16 грн необхідно відмовити. Ухвалою суду від 04.05.2022 поновлено [PERSON] процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву та прийнято відзив до розгляду судом. 06.06.2022 представник позивача - [PERSON] подав до суду клопотання про залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 08.08.2022 залучено до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] . Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гусєв П.В. у судовому засіданні позовні вимоги відповідно до заяви про зменшення позовних вимог підтримав повністю. Надав пояснення про те, що нарахування страхового відшкодування здійснювалося на одного потерпілого [PERSON] в межах ліміту в розмірі 130 000,00 грн. згідно з Розпорядженням державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України за № 566 від 09.07.2010 в редакції від 2019 року. Однак, оскільки має місце обопільна вина учасників дорожньо-транспортної пригоди, то нарахування повинно здійснюватися відповідно до ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ЦК України. Відтак, нарахування має здійснюватися від загального розміру заподіяної шкоди, яка становить 144 588,79 грн. та, поділивши на обопільну вину, така буде становити 72 294,40 грн. Щодо витрат позивача на збір документів в сумі 1556,16 грн., то інших пітверджень про оплату таких витрат не має, крім тих, що містяться в матеріалах справи. Просить позов задовольнити повністю. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частко на суму регресної виплати завданої шкоди 65 000 грн, оскільки така має обраховуватись від фактично відшкодованого розміру шкоди позивачем 130 000 грн, та визнав витрати на залучення експерта. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково. Надав пояснення про те, що страхове відшкодування повинно здійснюватися в межах страхового ліміту, який виплачено страховою компанією потерпілому в розмірі 130 000,00 грн., а тому позивач має право зворотньої вимоги в порядку регресу до відповідача на половину виплаченого страхового відшкодування в розмірі 65 000,00 грн, враховуючи обопільну вину учасників дорожньо-транспортної пригоди. Витрати на залучення експерта в розмірі 2117 грон не заперечив, витрати на документи в розмірі 1556,16 грн вважає недоведеними. З цих підстав просив позов задовольнити частково. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. 08.02.2020 року о 19.20 год на автодорозі Пісочна Східниця мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "BMW", реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки "Mitsubishi", р.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2020 у справі №458/155/20, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Із поліса № ЕР - 193040584 від 27.02.2019 видно, що автомобіль марки "Mitsubishi", р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] застрахований у ПрАТ "УСК "КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП". Власником застрахованого автомобіля марки "Mitsubishi", р.н. [NUMBER] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] / З результатів перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ встановлено, що поліс на транспортний засіб № [NUMBER] не знайдено, що свідчить про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. 10.02.2020 [PERSON] звернулася до позивача із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та додала такі документи: схему місця ДТП; копію технічного паспорту т.з; копію посвідчення водія; копію паспорта та індентифікаційного кода; копію полісу; копію протоколу про адміністративне правопорушення. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то заява власника транспортного засобу [PERSON] про виплату страхового відшкодування була подана 10.02.2020 безпосередньо до МТСБУ. Як видно із висновку експертного дослідження №27 від 19.08.2020 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Mitsubishi", р.н. [NUMBER] становить 426 081,48 грн., а ринкова вартість транспортного засобу становить 194 578,79 грн. Відповідно до розрахунку вартості КТЗ Mitsubishi Grandis з номерним знаком [NUMBER] після ДТП та розміру регламентної виплати від 21.08.2020, вартість КТЗ в пошкодженому стані становить 49 990,00 грн., розмір регламентної виплати становить 130 000,00 грн. Моторне (транспортне) страхове бюро України 26.08.2020 виплатило [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 грн. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.10.2020 у справі №442/6071/20, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст.38 КУпАП. Суд встановив, що [PERSON] 08.02.2020 орієнтовно о 19.20 год. на автодорозі Пісочна-Східниця керуючи транспортним засобом марки Mitsubishi Grandis р.н.з. [NUMBER] , виїжджаючи з другорядної дороги на головну дорогу, не надав перевагу транспортному засобу марки BMW 7.28 р.н.з. [NUMBER] , не був уважним не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно, не реагував на її зміну, внаслідок чого здійснив зіткнення з вказаним вище транспортним засобом. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. З зазначених вище постанов суду видно про наявність обоюдної (однакової) вини обох водіїв транспортних засобів у ДТП, що сталася 08.02.2020 з рівною відповідальністю. Моторне (транспортне) страхове бюро України у відповідності до ст. п. 3 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначило розмір регламентної виплати з врахуванням обопільної вини в розмірі 72 294,40 грн. (розмір регламентної виплати 194 578,79 грн. - 49 990,00 грн. = 144 588,79/2 = 72 294,40 грн.). Також, МТСБУ зазначає, що понесло витрати на збір документів та залучення експерта в розмірі 3673,16 грн. Відтак суд встановив, що між сторонами виник спір з правовідносин страхування. Вирішуючи цей спір, суд виходить з таких норм закону та відповідних їм обставин справи. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом ч. 2 та ч. 5 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як зазначено у ч.1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Відповідно до ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ч. 16 ст. 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закон) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Як видно з копії платіжного доручення № 1481390 від 26.08.2020, позивач відшкодував [PERSON] завдану шкоду в загальному розмірі 130 000,00 грн та поніс витрати на збір документів, залучення експерта в розмірі 3673,16 грн, У відповідності до вимог пп.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Крім цього, згідно з ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Предметом даного розгляду є позовні вимог МТСБУ щодо регресного відшкодування відповідачем страхового відшкодування, яке було здійснено внаслідок майнової шкоди завданої майну внаслідок ДТП. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 13.07.2020 у справі №458/155/20, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків. передбачених ст. 38 КУпАП. Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/6071/20 від 13.10.2020, провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст.38 КУпАП. Вищевказані постанови суду набрали законної сили та згідно з вимогами ч. 6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У відповідності до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16, застосування ст.38 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі ст.247 ч.1 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст.38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Суд встановив, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 08.02.2020, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб "Mitsubishi", р.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , сталася з обоюдної вини обидвох водіїв. Дані обставини надають суду змогу дійти висновку, що у відповідності до вимог ст. 1188 ЦК обидва водія повинні нести цивільно-правову відповідальність за ДТП, однак враховуючи неможливість встановлення в якій саме частині шкоди, заподіяної внаслідок ДТП несуть відповідальність водії, справедливим є розподіл шкоди між водіями у рівних частках. Таким чином, на думку суду, обґрунтованим є стягнення з відповідача на користь МТСБУ половину відшкодування, яке було виплачено [PERSON] . Доводи представника позивача щодо стягнення із відповідача 72 294,40 грн., як половину від заподіяної шкоди в розмірі 144 588,79 грн., суд відхиляє як безпідставні, виходячи з такого. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону №1961-IV в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, страхове відшкодування (регламентну виплату) потерпілому було здійснено відповідно до чинного на час його здійснення Розпорядження державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України за № 566 від 09.07.2010, яким встановлено розміри страхових сум за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності цим розпорядженням за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у розмірі 130 000,00 гривень на одного потерпілого. Відтак, у будь-якому випадку, незважаючи на розмір завданої шкоди, МТСБУ у відповідних страхових виплатах обмежене страховою сумою, що була чинна на день настання страхового випадку, яка за конкретних обставин у цій справі складає 130 000 грн (Розпорядження державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України за № 566 від 09.07.2010 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тому, обрахування розміру завданої шкоди з суми 144 588,79 грн ( по 72 294,40 грн з кожного винуватця), з урахуванням фактично виплаченої потерпілій суми 130 000 грн, є неправомірним та призведе до отримання позивачем надмірних коштів, які він фактично не виплачував, і суперечитиме вимогам ст. 1191 ЦК України відповідно до яких, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи зі встановлених фактичних обставин справи, наданих суду доказів на підтвердження сторонами своїх вимог та заперечень щодо позову, враховуючи те, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася, в тому числі, і з вини [PERSON] , був пошкоджений автомобіль "Mitsubishi", р.н. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , а [PERSON] на час скоєння вказаного ДТП не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача з урахуванням заяви про їх зменшення, підлягають задоволенню частково в межах виплаченого страхового відшкодування потерпілій та з урахуванням обопільної вини двох водіїв, в розмірі 65 000,00 грн (130 000,00/2). Витрати позивача на оплату послуг експерта в розмірі 2117,00 грн. підтверджені платіжним дорученням № 1478150 від 27.04.2020, а відтак є такими, що підлягають до задоволення. Щодо витрат позивача на збір документів в сумі 1556,16 грн. (надання послуг з доступу для розміщення інформації про транспортний засіб з метою оцінки та/або можливого продажу за допомогою Програмної платформи 66354 Mitsubishi Grandis з ПДВ), то такі не підтверджені належними доказами, а тому відсутні підстави для їх задоволення. Відтак, позов підлягає до часткового задоволення. Щодо судових витрат. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено частково, тому з відповідача необхідно стягнути на його користь сплачені судові витрати у виді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2005,55 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: partial