Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

у травні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив зобов?язати відповідачів демонтувати незаконно (самовільно) збудовану прибудову до будинку з комунікаціями та вигрібною ямою. В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що сторони у справі є співвласниками будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У 2020 році відповідачі без відповідної дозвільної документації розпочали самовільно зводити прибудову до будинку, самовільно проклали водяну трубу, викопали без жодних узгоджень та без дотримання норм вигрібну яму. Позивач зазначає, що вищевказане несе пряму небезпеку частині будинку, власником якої він є, та проявляється у наступному: відстань газової труби від водяної не відповідає нормам; висота фундаменту самовільно зведеної прибудови набагато вища від фундаменту будинку, прибудова опирається на капітальну стіну сумісного будинку; самовільно встановлена прибудова з комунікаціями не являється окремою спорудою, оскільки опирається на капітальну стіну сумісного будинку; самовільно встановлена прибудова порушує будівельні норми відстані від дороги та відстані до належної позивачу частини будинку; відповідачами обмежено доступ позивача до газової труби для її обслуговування. Позивач вказує, що самовільні дії відповідачів по незаконному зведенню прибудову можуть привести до руйнування належної позивачу частини будинку. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.05.2021 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків (а.с. 57-58). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.05.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору (а.с. 59). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18.05.2021 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 63). 10.06.2021 року від представника третьої особи надійшло до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність (а.с. 78). Відзив на позов від відповідачів до суду не надходив. Позивач в судовому засіданні підтримав свої вимоги та просив суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання повторно не з"явилася, хоча про час та місце судлового розгляду була повідомлена судом належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є власником Ѕ частини будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 10.12.1998 року Другою київською державною нотаріальною конторою. Інша Ѕ частина вказаного будинку належить на праві спільної часткової власності відповідачам [PERSON] та [PERSON] , по ј кожному. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13.02.2020 року, постановленим у цивільній справі № 752/1985/16, припинено право спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Виділено у власність [PERSON] та [PERSON] Ѕ частину будинку, що знаходиться за адресорю: [ADDRESS] , в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно - приміщення будинку [ADDRESS] , загальною площею 37,8 кв.м., що складається з: кухні, площею 9,5 кв.м. (приміщення № 1), вітальні, площею 7,1 кв.м. (приміщення № 2), веранди, площею 6,8 кв.м. (приміщення № 3), житлової, площею 14,4 кв.м. (приміщення № 4). Виділено у власність [PERSON] Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно - приміщення будинку (квартира [ADDRESS] ), загальною площею 37,9 кв.м., що складається з: веранди 1-1, площею 7,0 кв.м., комори 1-2, площею 2,5 кв.м., ванної кімнати 1-3, площею, 6,4 кв.м., житлової кімнати 1-4, площею 7,4 кв.м., житлової кімнати 1-5, площею 8,1 кв.м., коридору 1-6, площею 6,5 кв.м. Листом ПрАТ «Київводоканал» за результатами звернення [PERSON] від 12.08.2020 року, повідомлено останнього про те, що за результатами комісійного обстеження, проведеного працівниками підприємства за адресою: [ADDRESS] , видимих розриттів на зовнішніх водопровідних мережах в районі зазначеного житлового будинку не виявлено. Технічної документації на зовнішні водопровідні мережі до житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , в товарсті немає. Вул. Ковельська міських каналізаційних мереж немає. Існуюча каналізаційна мережа на [ADDRESS] побудована на замовлення фізичної особи і у володінні та користуванні товариства не перебуває. Приватний житловий будинок [ADDRESS] підключений до зазначеної каналізаційної мережі (а.с. 30). Листом КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» від 20.07.2009 року повідомлено [PERSON] про направлення КП «Голосіївприватсервіс» засобами поштового зв?язку на адресу [PERSON] припису-попередження від 16.07.2009 року щодо необхідності приведення в належний санітарний стан вигрібної ями (а.с. 31). З листа Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 02.09.2020 року № 100-Б-10129 вбачається, що житловий будинок [ADDRESS] не перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, а є приватним житловим будинком, розташованим в районі малоповерхової житлової забудови. У зв?язку із вказаним, заявнику [PERSON] роз?яснено про відсутність у Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації повноважень щодо здійснення перевірки щодо належної експлуатації обладнання та трубопроводів газопостачання і водопостачання в приватних житлових будинках (а.с. 49). Листом АТ «Київгаз» від 18.09.2020 року [PERSON] роз?яснено, що газопроводи низького тиску за адресою: [ADDRESS] , знаходяться на балансі власників земельної ділянки за вказаної адресою. Погодження на проведення ремонтних, будівельних та земельних робіт за вищевказаною адресою АТ «Київгаз» не надавалось (а.с. 51). Інших письмових доказів, що стосуються предмету спору, матеріали цивільної справи не містять. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує, що дії відповідачів по зведенню самовільної прибудови, прокладенню водопровідної труби та спорудження вигрібної ями несуть пряму небезпеку частині будинку, власником якої є позивач,що проявляється у наступному: відстань газової труби від водяної не відповідає нормам; висота фундаменту самовільно зведеної прибудови набагато вища від фундаменту будинку, прибудова опирається на капітальну стіну сумісного будинку; самовільно встановлена прибудова з комунікаціями не являється окремою спорудою, оскільки опирається на капітальну стіну сумісного будинку; самовільно встановлена прибудова порушує будівельні норми відстані від дороги та відстані до належної позивачу частини будинку; відповідачами обмежено доступ позивача до газової труби для її обслуговування. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є найважливішою складовою принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України. Слід зазначити, що положеннями ст. 106 ЦПК України передбачено право учасника справи подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Крім того, положеннями ст. 103 ЦПК України регламентовано призначення експертизи судом. Суд зазначає, що матеріали цивільної справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини, на які посилається позивач, в тому числі і відповідного висновку судової будівельно-технічної експертизи. Судом роз?яснювалось позивачу право на проведення такої експертизи самостійно чи на звернення до суду з відповідним клопотанням, однак, таким процесуальним правом позивач не скористався. Відтак, доводи позивача про те, що відстань газової труби від водяної не відповідає нормам; висота фундаменту самовільно зведеної прибудови набагато вища від фундаменту будинку, прибудова опирається на капітальну стіну сумісного будинку; самовільно встановлена прибудова з комунікаціями не являється окремою спорудою, оскільки опирається на капітальну стіну сумісного будинку; самовільно встановлена прибудова порушує будівельні норми відстані від дороги та відстані до належної позивачу частини будинку; відповідачами обмежено доступ позивача до газової труби для її обслуговування, за відсутності в розпорядженні відповідних доказів, суд розцінює як припущення, а доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд надходить до висновку про те, що позивач не довів наявність протиправної поведінки відповідачів, наслідком якої є ймовірне завдання шкоди майну позивача, а так само винність дій осіб та причино-наслідкового зв?язку між діями відповідачів та порушенням прав, свобод та інтересів позивача . За вказаних обставин, суд надходить до висновку про недоведеність позовних вимог, у зв?язку із чим у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed