Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла зазначена заява, яку представник заявників мотивує тим, що [INFO] в м. Сімферополь, АР Крим [PERSON] народила дитину чоловічої статті. [INFO] в м. Сімферополь, АР Крим [PERSON] народила дитину жіночої статі. Отримати свідоцтво про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки, факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". Встановлення факту народження необхідно щоб отримати свідоцтво про народження дітей. У зв`язку з викладеними обставинами, просить встановити факт народження дитини чоловічої статі. [PERSON] , [INFO] , у м. Сімферополь. АРК, Україна, а також встановити дані про його батьків: мати - [PERSON] . [INFO] , громадянка України: батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин російської федерації; встановити факт народження дитини жіночої статі, [PERSON] , [INFO] , у м. Сімферополь, АРК, Україна, а також встановити дані про його батьків: мати - [PERSON] , [INFO] , громадянка України; батько - [PERSON] , [INFO] , громадянин російської федерації. Представник заявників в судове засідання не з`явився, в заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність та задовольнити заявлені вимоги. Заінтересована особа - Ірпінський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступних підстав. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 317 ЦПК України Заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (ст. ст. 58, 59 ЦПК України). Зокрема, належними відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом ч. 1 цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що згідно копії паспорта громадянина України серія [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України. Згідно копії паспорта громадянина російської федерації, [PERSON] , [INFO] , є громадянином російської федерації. Згідно копії свідоцтва про шлюб, 12.12.2019 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Зазначений документ виданий органом, який знаходиться на окупованій території України. З копії медичного свідоцтва про народження № 38 від 16.09.2022 року, [INFO] [PERSON] в м. Сімферополь, АР Крим народила дитину чоловічої статі. Крім того, суду надано копію свідоцтва про народження дитини чоловічої статі [INFO] у батьків - [PERSON] та [PERSON] . Зазначений документ виданий органом, який знаходиться на окупованій території України. З копії медичного свідоцтва про народження № 56 від 16.09.2022 року, [INFO] [PERSON] в м. Сімферополь, АР Крим народила дитину жіночої статі. Крім того, суду надано копію свідоцтва про народження дитини жіночої статі [INFO] у батьків - [PERSON] та [PERSON] . Зазначений документ виданий органом, який знаходиться на окупованій території України. Згідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Таким чином, виходячи з встановлених судом обставин, існують підстави для встановлення факту народження дитини чоловічої статі, яка народилась [INFO] у м. Сімферополь, АР Крим, Україна, мати - [PERSON] . [INFO] , громадянка України. Також існують підстави для встановлення факту народження дитини жіночої статі, яка народилась [INFO] у м. Сімферополь, АР Крим, Україна, мати - [PERSON] . [INFO] , громадянка України. Разом з тим, суд не вбачає підстав для встановлення факту того, що народилася саме дитина - [PERSON] та для встановлення факту того, що народилася саме дитина - [PERSON] , про що просить представник заявників, оскільки, предметом даного розгляду є встановлення саме факту народження дитини. Визначення походження дитини, а також визначення її прізвища, імені та по батькові буде здійснюватися органами реєстрації актів цивільного стану при державній реєстрації народження дитини відповідно до норм Сімейного кодексу України. Відповідно ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Враховуючи те, що сторони не перебувають у шлюбі за українським законодавством, суд не вбачає підстав для зазначення батьком дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , саме [PERSON] , [INFO] , а тому відмовляє у задоволенні вказаної вимоги. Оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі викладеного,

Outcome: partial