Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

14.02.2022р.\~до Жовтневого\~ районного\~ суду\~м.\~Дніпропетровська надійшла\~позовна заява\~Об`єднання співвласників\~багатоквартирного будинку\~«Екіпажний 10»\~до [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості по\~ внескам\~та \~обов`язковим \~платежам \~на утримання\~спільного майна\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ у\~багатоквартирному будинку\~та прибудинкової\~території (а.с.\~№3-8).\~Позов підписано\~представником позивача\~ адвокатом\~ Корсуновським\~П.Ю. (діє\~за ордером від 11.02.2022р. - а.с. № 9). Ухвалою судді Ткаченко Н.В.\~від\~23.03.2022р. було відкрито провадження та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. №47). В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~посилався на те,\~що ОСББ «Екіпажний 10» є юридичною особою, створеною власниками квартир з метою ефективного утримання та використання неподільного та загального майна житлового будинку [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», а також Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Позивач забезпечує утримання будинку та прибудинкової території та несе експлуатаційні витрати на вищезазначені цілі. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] вказаного будинку, свої обов`язки виконує неналежно, внаслідок чого за період від 01.07.2018р. по 01.02.2022р. за ним утворилася заборгованість у сумі 2 838 грн. 55коп. У добровільному порядку відповідач борг погасити не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з нього вказаної заборгованості (а.с. №3-8). \~ \~ \~ \~16.06.2022р. та 21.06.2022р. до суду в порядку ст. 178 ЦПК України від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (на е/пошту суду та засобами поштового зв`язку), по тексту якого останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що загальними зборами ОСББ «Екіпажний 10» не визначено порядок та строк сплати внесків, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про порушення строків оплати; загальними зборами ОСББ «Екіпажний 10» не встановлювався тариф у розмірі 4,47 грн./кв.м., оскільки у протоколі №6 збільшувався розмір загального внеску, а не вартості нарахування за 1 кв.м.; загальними зборами не затверджувався тариф у розмірі 5,50 грн./кв.м., оскільки рішення не набрало необхідної кількості голосів; розмір нарахувань до 01.07.2018р. не доведено; нарахування до 14.02.2019р. виходять за межі строку позовної давності; рішення про встановлення/зміну розмірів внесків не відповідають чинному законодавству України, не доведені до його відома та не можуть бути підставою для нарахувань платежів. На підставі викладеного, просив застосувати строки позовної давності до нарахувань здійснених до 14.02.2019р., відмовити ОСББ «Екіпажний 10» у повному обсязі у задоволенні позову та постановити окрему ухвалу щодо шахрайських дій з документами та підроблення доказів по справі, які були здійснені, на його думку, адвокатом Корсуновським П.Ю., та направити її до розгляду до Ради адвокатів Дніпропетровської області та правоохоронних органів (а.с. №61-69, 70-79). \~ \~ \~ \~03.07.2022р. до суду від представника позивача адвоката Корсуновського П.Ю. в порядку ст. 179 ЦПК України надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що позиція відповідача є хибною та необґрунтованою, а пред`явлені позовні вимоги позивача до відповідача, як особи, яка не сплачує заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території є цілком та повністю законними, обґрунтованими і правомірними, які підтверджуються належними і допустимими доказами, а тому вважає, що позов підлягає задоволенню повністю (а.с. №87-92). \~ \~ \~ \~22.07.2022р. до суду від відповідача в порядку ст. 180 ЦПК України надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив, по тексту яких зазначено доводи аналогічні доводам у відзиві на позов. Відповідач звертав увагу на відсутність у нього договору з ОСББ «Екіпажний 10», на порушенні порядку оформлення протоколів, у зв`язку з чим вони не можуть бути доказами (а.с. №101-103, 104). 27.09.2022р. до суду від представника позивача адвоката Корсуновського П.Ю. (діє на підставі ордеру від 11.02.2022р. а.с. №9) надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами, в якій представник позивача також підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. № 118). Також, 27.09.2022р. до суду від відповідача надійшла заява про проведення судового засідання за його відсутності та без фіксації судового процесу, в якій також зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, просить застосувати строк позовної давності (а.с. №119). За вищезазначеного у відповідності до ст. 223 та ч.2 ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи 27.09.2022р. відбувався за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку змісту заперечень стосовно позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , загальною площею 65,5 кв.м., що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. №39-40). \~ \~ \~ \~Власниками квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Екіпажний 10». \~ \~ \~ \~13.10.2015р. проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Екіпажний 10» та затверджено Статут «Екіпажний 10» (а.с. №11). Рішенням загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Екіпажний 10», оформленого протоколом №4 від 24.12.2016р., затверджено розмір внесків та платежів на утримання будинку у розмірі 1,80 грн. за 1 кв.м. (І поверх 1,75 грн. за км.м.) (а.с. №25-26). Протоколом загальних зборів №5 від 30.07.2017р. внески на утримання будинку було змінено, шляхом їх збільшення на 0,40 коп. за 1 кв.м. Таким чином, розмір внесків, затверджений загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Екіпажний 10» становив 2,20 грн. за кв.м. (а.с. №27-28). Протоколом №6 від 20.05.2018р. затверджено розмір внесків на утримання будинку 2,54 грн. (а.с. №29-31). Згідно рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Екіпажний 10», затвердженого протоколом №7 від 27.06.2020р., з 01.07.2020р. розмір внесків на утримання будинку склав 5,50 грн. за кв.м. (а.с. №32-35). Відповідно до довідки про заборгованість №01 від 07.02.2022р. заборгованість по внесках та платежах на утримання будинку та прибудинкової території [PERSON] станом на 01.02.2022р. складає 2\~838 грн. 55 коп. (а.с. №36-38). Правовідносини між учасниками справи виникли з зобов`язань, які виникають з діяльності ОСББ та власником жилого приміщення та пов`язані зі сплатою внесків та житлово-комунальних послуг. Відповідно до статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями й управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Згідно із частинами першої та другою статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. За змістом статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до статті 1 Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно до частини 1 статті 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Згідно з частиною 4 статті 4 Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно статуту ОСББ, об`єднання створено власниками квартир для забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. У статті 15 Закону передбачено, що співвласник у багатоквартирному будинку, зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до статті 17 Закону ОСББ вправі вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань до резервного і ремонтних фондів. Відповідно до вимог частини 3 статті 23 Закону внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів сформульовані у статтях 77-80 ЦПК України. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підтвердження\~боргу відповідача\~представником позивача\~долучено довідку\~про заборгованість\~№01\~від 07.02.2022р., відповідно до якої заборгованість по внесках та платежах на утримання будинку та прибудинкової території співвласника [PERSON] , який є власником квартири [ADDRESS] , станом на 01.02.2022р. складає 2 838 грн. 55 коп., та виникла за період з 01.06.2018р. по 01.02.2022р. (а.с. №36-38). \~ \~ \~ \~При цьому, відповідачем заявлено вимогу про застосування строків позовної давності (а.с. №79). Згідно зі ст.257 та ч.3 ст.267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). Суд вважає, що у цих правовідносинах слід застосовувати положення закону про загальний строк позовної давності тривалістю у 3 роки. Як встановлено в ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Так, перебіг позовної даності за даним позовом починається з 01.06.2018р. Позивач до суду з позовними вимогами звернувся тільки 14.02.2022р., тобто після спливу трирічного строку. Відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з 01.06.2018р. по 14.02.2019р. пред`явлені позивачем з пропуском трирічного строку позовної давності. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. При цьому, позивачем не надано доказів, які б вказували на переривання строку позовної давності. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за період з 01.06.2018р. по 14.02.2019р. подано із порушенням строку позовної давності, у зв`язку з чим в цій частині позов не підлягає задоволенню саме з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. Щодо іншого періоду заборгованості вказаного у довідці, а саме з 14.02.2019р. по 01.02.2022р., суд зазначає, що в матеріалах справи наявні докази сплати відповідачем внесків на утримання будинку (а.с. № 73, 36-38). При цьому, доказів того, що наявна заборгованість виникла у спірному періоді, а саме з 14.02.2019р. по 01.02.2022р. позивачем суду не надано, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог і у цій частині відсутні. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини, положення Закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, виходячи з положень ст.ст. 2, 12, 81 ЦПК України щодо змагальності та диспозитивності цивільного судочинства враховуючи, що позивачем не доведено обставин, які входять до предмету доказування у даній справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з недоведеністю. Щодо вимоги відповідача про постановлення судом окремої ухвали щодо шахрайських дій з документами та підроблення доказів по справі здійснених адвокатом Корсуновським П.Ю., та направлення її до розгляду на адресу Ради адвокатів Дніпропетровської області та правоохоронних органів (а.с. № 79), суд зазначає наступне. Так, відповідно до частини першої статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Згідно частини 11 статті 262 ЦПК України окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено. Частинами 5-7статті 262 КПК України визначено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення. Окрема ухвала надсилається відповідним юридичним та фізичним особам, державним та іншим органам, посадовим особам, які за своїми повноваженнями повинні усунути виявлені судом недоліки чи порушення чи запобігти їх повторенню. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно. З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що окрема ухвала суду це ухвала, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Окрема ухвала має містити дійсні причини та умови, які сприяли порушенню саме матеріального або процесуального закону. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає. При цьому статтею 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для її прийняття. Враховуючи зміст статті 262 ЦПК України та основні засади (принципи) цивільного судочинства, що закріплені в частині 3 статті 2 ЦПК України, суд не вбачає підстав для постановлення окремої ухвали у цій цивільній справі, оскільки положення статті 262 ЦПК України застосовуються виключно при вирішенні спору, тобто під час розгляду справи в суді. Розгляд вказаної справи завершено ухваленням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, а відтак, у разі наявності ознак кримінального правопорушення ( [PERSON] вважає, що представником позивача адвокатом Корсуновським П.Ю. були здійснені шахрайські дії з документами та підроблення доказів по справі), заявнику слід звернутися до органу досудового розслідування з відповідною заявою в порядку ст. 214 КПК України для внесення відомостей до ЄРДР та здійснення в подальшому досудового розслідування за заявою [PERSON] . Оскільки у кримінальному судочинстві існує принцип презумпції невинуватості, то у суду відсутні підстави і для постановлення окремої ухвали у цій цивільній справі для направлення її для розгляду до Ради адвокатів Дніпропетровської області. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням відмови в задоволенні позову, судові витрати по справі покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed