Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулася до суду вищевказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою [ADDRESS] . Свою позовну заяву мотивує тим, що 25.09.2022 приватним нотаріусом Лесик В.Б. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за адресою [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно після смерті [PERSON] [INFO] померла її прабаба [PERSON] , яка залишила на її ім`я заповіт. Відповіно до вказаного заповіту все майно, де б воно не було і з чого не складалося, і взагалі все те, що буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право остання заповіла їй. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке вона прийняла, так як на день смерті спадкодавця була малолітньою особою, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] . До складу спадщини, яка залишилася після смерті [PERSON] , входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Цей житловий будинок побудований спадкодавцем [PERSON] , що підтверджується долученими до матерів справи документами, згідно тогочасних дозвільних документів. Таким чином, спадщина після смерті [PERSON] відкрилась і була прийнята нею як спадкоємцем до введення в дію ЦК 2004 року, з урахування положень ч.ч. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» отже, до зазначених правовідносин слід застосувати норми ЦК УРСР 1963 року, які підлягали застосуванню на час відкриття спадщини. Зазначає, що її рідний брат [PERSON] (відповідач по справі) на спадщину не претендує, крім нього, інших спадкоємців не має. А тому вона змушена звертатися з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить його задоволити. Розгляд справи просить проводити за її відсутності. Відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, оскільки він не претендує на спадщину. Розгляд справи просить здійснювати за його відсутності. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 03.10.2022 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов. 12.10.2022 відповідач подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, оскільки він не претендує на спадщину. Розгляд справи просить здійснювати за його відсутності. 12.10.2022 позивачка подала до суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить його задоволити. Розгляд справи просить проводити за її відсутності. Частиною 1 статті 206\~ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст.\~200\~ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання ним позову не суперечить інтересам сторін, тому суд приймає визнання позову відповідача та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову. Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, про що складено відповідну довідку. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 16.05.1988 померла [PERSON] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00036587084 (а.с. 15). Факт родинних відносин між позивачкою [PERSON] та [PERSON] , яка є її прабабою, підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 03.05.1984, свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] від 22.06.2006, згідно з яким позивачка після одруження змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] , свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 19.09.1981, свідоцтвом про народження [NUMBER] 13.08.1981 (а.с. 16-19). Згідно зі заповітом, посвідченим 09 березня 1988 року секретарем виконкому Боднарівської сільської Ради народних депутатів [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за № 6, [PERSON] \~заповіла [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право (а.с. 10). Позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Лесик В.Б. зі заявою від 01.08.2022 № 293 про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка залишила на її ім`я заповіт (а.с. 9). Відповідно до витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 69625174 від 01.08.2022 приватним нотаріусом Лесик В.Б. було зареєстровано спадкову справу № 695301125 після смерті [PERSON] (а.с. 12). Листом приватного\~нотаріуса №\~183/2-14\~від 25.08.2022\~ [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно після смерті [PERSON] (а.с. 8). Згідно з випискою зі засідання виконавчого комітету Боднарівської сільської Ради депутатів трудящих Калуського району Івано-Франківської області від 24 грудня 1967 року [PERSON] дозволено будівництво житлового будинку (а.с. 28). Відповідно до акта від 01 липня 1968 року [PERSON] проведено в натурі відвід земельної ділянки та виготовлено план відводу земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку в селі Боднарів (а.с. 26, 27). Довідкою, виданою дирекцією радгоспу «Калуський», підтверджується, що [PERSON] дійсно виділена площа під будівництво житлового будинку в с. Боднарів (а.с. 29). На спадковий будинок за адресою [ADDRESS] виготовлений технічний паспорт від 02.08.2022, згідно з яким вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами побудований до 1984 року (а.с. 22-25), а його інвертаризаційна вартість станом на 02.08.2022 становить 223154,00 грн., що підтверджується довідкою № 4058,\~виданою ФОП\~ [PERSON] (а.с. 21). Таким чином між сторонами виник спір з приводу визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Оцінка суду: дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК\~України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з п. 1 ч. 2 ст.16\~ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст.\~392\~ЦК\~України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, який міститься у постанові Судової палати у цивільних справах від 18 лютого 2015 р. у справі № 6-244цс14, за правилами статті 392\~ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує її право власності. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» спадкові правовідносини регулюються нормами ЦК України після 1 січня 2004 року, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року, то такі правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Згідно зі ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на домоволодіння в [ADDRESS] . Оскільки спадщина відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця (стаття 525 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв; прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Позивачка [PERSON] являється правнучкою померлої [PERSON] та спадкоємцем після її смерті за заповітом, оскільки на момент смерті спадкодавця вона була малолітньою та, зважаючи на її вік, не мала змоги звернутися у встановленому законом порядку зі заявою про прийняття спадщини, а тому суд вважає її такою, що прийняла спадщину. Крім позивачки, інших спадкоємців, які б протягом встановленого законом строку звернулись до нотаріуса зі заявою про прийняття спадщини в порядку ст. 1269 ЦК України, та спадкоємців, передбачених ст.1261 ЦК України, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст. 1241 ЦК України, а також проживаючих зі спадкодавцем однією сім`єю без укладення шлюбу, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався. Як визначено ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем за заповітом, яка на момент смерті спадкодавця була малолітньою та від спадкового майна не відмовлялася, а відповідач не подавав заяв про прийняття спадщини, не оформлював своїх спадкових прав, при цьому останній визнає позов, а також беручи до уваги те, що позивачка не може оформити свої спадкові права через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення позовної заяви та визнання за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . На підставі викладеного ст.ст. 525, 534, 548 ЦК УРСР, ст.ст. 16, 392, 1241, 1261, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст. 13, 81 ЦПК України,

Outcome: approved