Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

17.11.2021 р. до суду надійшов вказаний позов. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначено, між [PERSON] та [PERSON] , 26.10.2012 р. було укладено шлюб. Від даного шлюбу є дитина [PERSON] , [INFO] . Позивачка є матір`ю [PERSON] та відповідно бабусею [PERSON] . Також позивач зазначила, що в подальшому шлюб було розірвано, та [PERSON] перебуває на даний час в шлюбі з гр. [PERSON] та деякий час на рік перебуває в Німеччині. Також зазначила, що відповідачка чинить перешкоди у спілкуванні з онукою, а тому позивач не може з нею спілкуватись. Враховуючи зазначені обставини, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 19.11.2021 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 56-57). 23.12.2022 р. до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач просила відмовити в задоволені позовних вимог, посилаючись на необгрунтованість позовних вимог та недоведеністю належними доказами (а.с. 63-69). Ухвалою суду від 27.06.2022 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 111). У судовому засіданні позивач та представник позивача заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача, заперечував проти встановлення саме такого способу участі баби у вихованні онуки, який запропонований позивачем. Від представника третьої особи надійшла заява, в якій просить провести розгляд справи без їх участі та прийняти рішення в інтересах дитини (а.с. 146). Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Встановлено судом і не оспорювалось учасниками процесу, що [PERSON] є бабусею [PERSON] , [INFO] , а тому у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, дані обставини судом не досліджувались. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено Сімейним Кодексом України. Відповідно до частин 9 та 10 статті 7 Сімейного Кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Так, згідно зі ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Вимогами ст.18 СК України передбачені способи захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, припинення дій, які порушують сімейні права. Згідно до ст.263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 СК України. За положеннями ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст.3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Оскільки дід, баба, як з боку батька, так і з боку матері є родичами дітей, батьки чи інші особи, з якими проживають діти, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, своїх прав. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, питання щодо способів участі одного із батьків, баби та діда має вирішуватися судом не тільки з урахуванням інтересів кожного з них, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками, права на безперешкодне спілкування з бабою та дідом, що є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Одним із завдань Сімейного Кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст.1). Виховання у колі сім`ї, як раз передбачає у повній сім`ї, тобто при участі усіх членів родини, як молодших, так і старших, і баби з дідом у тому числі. Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Статтею 19 Сімейного Кодексу України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Допитані в судовосу засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що позивачка - бабуся неповнолітньої [PERSON] , під час приїзду в Україну зустрічається з онукою, між ними склалися теплі та гарні стосунки, бабуся займається вихованням та спілкуванням, оздоровлює дитину. Як вбачається з висновку №155 від 30.12.2020 року психологічного обстеження рекомендовано для повноцінного психічного розвитку неповнолітньої [PERSON] важливо узгодити графік зустрічей дівчиники з бабусею [PERSON] (позивачкою) з урахуванням потреб дитини, із завчасно обумовленим місцем та часом,, враховуючи те, що [PERSON] перебуває за межами України та періодично приїздить на короткий час (а.с.24-26). Згідно висновку від 17.02.2022 року про визначення порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні зі своєю неповнолітньою онукою, відділ опіки та піклування Святошинської районної у м.Києві державної адміністрації вважає за доцільне встановлення порядку участі бабусі [PERSON] у вихованні малолітньої онуки [PERSON] , [INFO] за зазначеним у висновку способу (а.с. 101-103). Суд вважає за можливе частково погодитися з вказаним висновком органу опіки і піклування про надання можливості спілкування баби з малолітньою онукою, оскяільки в умовах воєнного часу (з 24.02.2022) змінився графіки навчання в школі та гуртків дитини. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням якнайкращих інтересів дітей, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та встановлення часу та способу участі бабусі у спілкуванні та вихованні зі онукою, а саме: щороку кожного лютого, травня, листопада: - кожного робочого дня тижня з понеділка по п`ятницю після завершення уроків в шкільному навчальному закладі протягом навчального року (з врахуванням гуртків та музичних занять) до 19:00 години вечора; - після завершення навчання в шкільному навчальному закладі (з врахуванням гуртків та музичних занять), кожного вівторка та четверга до 09.00 годин ранку, відповідно середи та п`ятниці, і з 19:00 години неділі до 09:00 години понеділка; - 21 день спільного відпочинку в літній період; - 7 днів спільного відпочинку під час осінніх шкільних канікул. Саме в такий спосіб будуть враховані інтереси дитини,, який не порушує режиму їх дня та навчання, не відриває її від нормального, звичайного для дитини середовища та не заважає нормальному існуванню, що також узгоджується із висновком органу опіки та піклування. Задовольняючи в цій частині позовні вимоги, суд виходить з того, що у позивача відповідно до положень сімейного законодавства відсутні перешкоди для реалізації її права на участь у вихованні неповнолітньої онуки. В задоволені вимог позивача щодо зобов`язання відповідача надавати дозвіл позивачу та [PERSON] дозвіл на виїзд за кордон без супроводу матері на літніх та зимових канікулах, вважає за необхідне відмовити, оскільки зазначені вимоги є передчасними, оскільки право позивача на даний час не порушено, з врахуванням того, що [PERSON] взагалі не є учасником справи. Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial