Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони з 27.04.1996 року перебували у шлюбі, який згідно рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10.08.2016 року розірвано. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] є студенткою другого курсу Черкаського державного технологічного університету, факультету харчових технологій та сфери обслуговування за спеціальністю: готельно-ресторанна справа, форма навчання денна, на контрактній основі. Вартість навчання згідно з умовами договору №12 від 14.08.2021 року про надання освітніх послуг складає 23364 грн на рік з урахуванням зміни розміру плати за навчання протягом року. [PERSON] проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Оскільки позивач на даний час не працює, інших видів доходу не має, а тому вона не в змозі самостійно утримувати доньку. [PERSON] потребує матеріальної допомоги, яку відповідач на її утримання не надає. Позивачем вказано, що відповідач є працездатним, працює охоронцем у військовій частині № [NUMBER] , [ADDRESS] , де отримує заробітну плату. Відповідач інших дітей не має, аліменти нікому не сплачує, а тому має можливість надавати грошову допомогу на утримання доньки. Також, відповідач є власником нерухомого майна: будинок по [ADDRESS] , який купив та на даний час проживає за вказаною адресою. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в розмірі частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення нею 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження від 21.09.2022 року відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Відповідач був повідомлений про розгляд вказаної справи у встановлений законом порядку, проте у встановлені строки відзиву на позов не надійшло. Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК\~України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За змістом ст.\~264\~ЦПК\~України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Статтями 12, 13, 77\~ЦПК\~України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлено, що згідно копії рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10.08.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 27.04.1996 року у виконавчому комітеті Білозірської сільської Ради народних депутатів Черкаського району Черкаської області, актовий запис №7, розірвано. Судове рішення вступило в законну силу 21.08.2016 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.10.2004 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки про оплату навчання за договором №12 від 14.08.2021 року, виданої Черкаським державним технологічним університетом, студентка [PERSON] за період з 14.08.2021 року всього сплатила за навчання 33984 грн, вартість договору 84960 грн. Факт навчання [PERSON] підтверджується довідкою Черкаського державного технологічного університету №10 від 05.09.2022 року, згідно якої [PERSON] дійсно здобуває вищу освіту в Черкаському державному технологічному університеті на бакалаврському освітньому рівні, на 2 курсі за спеціальністю 241 Готельно-ресторанна справа, освітня програма готельно-ресторанна справа, за кошти фізичних осіб, форма навчання денна, період навчання з 01.09.2021 року до 30.06.2025 року (наказ на зарахування № 208-с від 10.08.2021 року). Даний факт, також, підтверджується копією довідки №323 від 03.11.2021 року, виданою Черкаським державним технологічним університетом. Згідно частини другої\~статті 51 Конституції України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3\~ст. 51 Конституції України). У відповідності до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Як передбачено ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч. 2\~ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 20\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3\~ст. 199 СК\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. Згідно ч. 1\~ст. 191 СК України\~- аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В порядку п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, розмір аліментів відповідає вимогам ст.182 СК України, повнолітня [PERSON] , [INFO] , знаходиться на утриманні позивача і даний факт сторонами не заперечується, як і не спростовується матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дитина потребує матеріальної допомоги і з боку батька. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці у розмірі заявленому позивачем, а докази, які спростовують даний факт [PERSON] суду не надані. Так як позивач наполягає на задоволенні своїх позовних вимог і дані вимоги є законними та доведеними, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved