Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

У вересня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем зареєстрований в реєстрі за №1060 про стягнення з [PERSON] РНОКПП [NUMBER] заборгованості на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (код ЄДРПОУ - 14282829) у сумі 15043, 67 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідачів сплачений судовий збір. В обґрунтування позову вказав, що на початку серпня 2022 року у позивача було заблоковано картку. В подальшому, при звернення позивача до установи банку повідомлено, що на підставі виконавчого напису виданого третьою особою було стягнуто з позивача на користь банку суми заборгованості по кредитному договору, яка склала 15043, 67 грн. Позивач вважає оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса такий, що не підлягає виконанню, оскільки винесено незаконно та неправомірно з грубим порушенням норм законодавства. Крім того, між позивачем та відповідачем ніяких кредитних договорів не укладалось та не підписувалось, коштів не отримував, а його паспорт був викрадений, що підтверджується довідкою Обухівського РУП ГУ НП в Київській області від 04.08.2022 року. Тому позивач, зважаючи на вищевикладені обставини просив визнати в судовому порядку виконавчий напис приватних нотаріусів такими, що не підлягають виконанню. 19 вересня 2022 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття загального позовного провадження. Представник позивача Кулініченко Г.В. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги заяви підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в поданій до суду 12.10.2022 року заяві в порядку ч.4 ст.206 ЦПК України визнав позовні вимоги та просив розглядати справу за відсутності представника та стягнути з АТ «ПУМБ» 50% від суми судового збору сплаченого позивачем за подання позовної заяви, решту повернути позивачу з бюджету. Третя особа без самостійних вимог на боці відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, в поданій до суду 07.10.2022 року заяві просив розглядати справу за його відсутності та винести рішення згідно чинного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦК України цивільне судочинство здійснюється на підставах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 1 та 5ст. 81 ЦПК України). Частина 1ст. 76 ЦПК України наголошує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. З копії тексту оскаржуваного виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. вбачається, що звернуто стягнення з громадянина України [PERSON] , який народився [INFO] , місце народження: Одеса, місце роботи: «Одісей», РНОКПП [NUMBER] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , паспорт [NUMBER] виданий Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області 21.10.1998 року, який є боржником кредитним договором №85019627372 від 15.09.2014 року, укладеним ним із ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» ідентифікаційний код юридичної особи 14282829, місцезнаходження: м. Київ, вул.. Андріївська, буд. 4, п/р [NUMBER] , МФО 334851, як стугувач, заборгованість за Кредитним договором №85019627372 від 15.092014 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.05.2021 року по 22.12.2020 року. Сума заборгованості складає 14793, 67 грн., в тому числі прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 9139,70 грн., простроченої заборгованості за комісією в розмірі 1095, 66 грн., простроченої заборгованості за процентами в розмірі 1,96 грн., неустойки за порушення зобов`язань по кредиту в розмірі 4565, 35 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто із стягувача в розмірі 250 грн., які підлягають стягнення із боржника на користь стягувача. А всього складає 15043, 67 грн. З довідки виданої 04 серпня 2022 року за №5675 начальником Обухівського РУП ГУ НП в Київській області видно, що відповідно до інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ІП «Втрачений документ» 24.09.2014 року паспорт громадянина України серія [NUMBER] , виданий Обухівським РВ ГУ МВС України в Київській області від 21.04.1998 року на громадянина України [PERSON] значиться втраченим. Згідно копії виписки з рахунку, [PERSON] станом на 27.12.2020 року заборгованість останнього перед АТ «Перший Український Міжнародний Банк» за кредитним договором 85019627372 становить 14793, 67 грн. За змістом позовної заяви при вчиненні виконавчого напису нотаріусами не було перевірено безспірність наявної суми заборгованості [PERSON] , зокрема довідки про наявність заборгованості наданої стягувачем, не було повідомлено боржника щодо вчинення такого напису та надання можливості висловити свої заперечення щодо заборгованості, а також те, що виконавчий напис нотаріуса не містить відомостей на підставі яких документів вчинено виконавчі написи. Як передбачено статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до висновку Верховного Суду у справі № 750/3781/20 (постанова від 19 березня 2021 року), для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі і установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17. Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення. Тобто відповідачем не спростоване твердження позивача про те, що він не отримував від кредитора письмової вимоги про усунення порушень. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17. Тому позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому ч. 1 ст. 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому зі сплаченого позивачем судового збору у розмірі 992,40 грн. необхідно повернути безпосередньо позивачу з державного бюджету 496,20 грн., а 496,20 грн. стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved