Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Сторони перебувають у шлюбі з 03.09.2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №257. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спір щодо визначення місця проживання дітей між сторонами відсутній. Відповідач взагалі не приймає участі у виховані дітей, матеріальне забезпечення сім`ї здійснювалось за рахунок позивача. Протягом останніх декількох років стосунки між ними розладились, зникли почуття взаємопорозуміння та взаємоповаги, стали частими сварки. Сторони наразі проживають окремо, кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами шлюбні відносини не підтримують. Вони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, відповідач проявляє неповагу до позивача, свідками чого стають їх неповнолітні діти, що негативно впливає на їх психіку. Фактично їх сім`я припинила своє існування. Позивач вважає, що за вказаних обставин примирення неможливим, тому просить розірвати шлюб. Рух справи в суді Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.09.2022 року відкрито провадження у зазначеній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позиція учасників справи Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити. Строк на примирення просять не надавати. Крім того, представником позивача в заяві зазначено, що спір про поділ майна між сторона відсутній. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу, строк на примирення просить не надавати. Відповідно до ч.4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступного. Фактичні обставини справи, встановлені судом Як вбачається з свідоцтва про шлюб, сторони перебувають у шлюбі з 03.09.2010 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Олександрія Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №257. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , спору з приводу визначення місця проживання яких між сторонами наразі немає. Сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинили, кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Побудувати спільне життя сторонам не вдалось. Між ними відсутній намір на збереження сімейних відносин та шлюбу. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про\~захист\~прав\~людини і\~основоположних\~свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 2, 3, 4 ст.56\~СК\~України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Висновки суду Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, що наведені в позові, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 992 грн 40 коп.

Outcome: approved