Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

29.07.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , мотивуючи позов тим, що [INFO] померла [PERSON] мати позивача. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 5.4369 га, кадастровий номер 1223584000:01:040:001, із призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: Дніпропетровська обл., Павлоградський район, с/рада Кочережківська. Спадкоємцем померлої [PERSON] за законом на вищевказане спадкове майно, першої черги у відповідності до вимог ст.1261 ЦК України, є її син [PERSON] . З метою прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини до Другої Павлоградської державної нотаріальної контори, але постановою державного нотаріуса Дутчак Ю.С. від 07.04.2021р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки заявником пропущений строк для прийняття спадщини, а також вже видані свідоцтва про право на спадщину на все спадкове майно. Однак у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач [PERSON] , вважається таким, що прийняв спадщину, так як проживав разом із своєю матір`ю [PERSON] за однією адресою з травня 2016 року і по червень 2019 року. Окрім того, [PERSON] при зверненні до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері від нотаріуса дізнався про те, що відповідачці [PERSON] , яка є його тіткою та рідною сестрою його матері, були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на все спадкове майно. Однак, відповідачка при зверненні до нотаріуса із заявою приховала від нього той факт, що є спадкоємець першої черги, тобто позивач, і вона прийняла всю спадщину як спадкоємець другої черги. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом є: першої черги її син [PERSON] , другої черги - [PERSON] . Позивач просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , разом із спадкодавицею [PERSON] , яка померла [INFO] , у домоволодінні [ADDRESS] , на час відкриття спадщини [INFO] . Визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.02.2020р., які видані державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Дутчак Ю.С. на ім`я [PERSON] після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 11.08.2021 року позов залишено без руху. 22.09.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, витребувано докази. 13.12.2021 року витребувано інформацію щодо місця перебування відповідача у справі. 31.05.2022 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду. 30.08.2022 року ухвалою суду залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] . У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності, заперечень проти заочного розгляду справи не надійшло. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Третя особа, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, був повідомлений про розгляд справи належним чином шляхом направлення судової повістки та копії позову. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] є матір`ю позивача, [PERSON] , [INFO] . [INFO] в місті Павлограді Дніпропетровської області померла [PERSON] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , про що складений відповідний актовий запис 04 лютого 2019 року № 177. Після її смерті заведена спадкова справа №404/2021. В матеріалах спадкової справи №404/2021, яка заведена після смерті [INFO] [PERSON] , міститься заява від 01.07.2019 року про прийняття спадщини її сестрою [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, [PERSON] померла [INFO] , на день смерті проживала без реєстрації в [ADDRESS] . 12.02.2020 року [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті сестри, [PERSON] . 12.02.2020 року державним нотаріусом Другої Павлоградської державної нотаріальної контори Похиленко Надії Миколаївні видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її сестри, [PERSON] , [INFO] , спадкове майно, на яке видані свідоцтва складається з: житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2500 га, кадастровий номер 1223584000:03:001:0854, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,2860 га, кадастровий номер 1223584000:03:001:0855, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства; 1/2 частки земельної ділянки, яка розташована на території Вербківської (Кочережківської ) сільської ради Павлоградського району Дніпропетровська області, площею 5,4369 га, кадастровий номер 1223584000:01:040:0001. 07 квітня 2021 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] щодо всього її спадкового майна. Підставою відмови державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [INFO] матері [PERSON] до всього її майна став той факт, що пропущений строк на прийняття спадщини, а також вже видані Свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Відповідно до ст.1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України\~ для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1\~ст.1220 Цивільного кодексу України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1\~ст.1258 Цивільного кодексу України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу\~чергу право\~на спадкування\~за законом\~мають рідні\~брати та\~сестри спадкодавця,\~його баба\~та дід\~як з\~боку батька,\~так і\~з боку\~матері. (ч. 1\~ст. 1261, ч.2 ст.1262 ЦК України). Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування, зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом (п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування). Відповідачка в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом та отримала свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за законом. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2022 року земельна ділянка, кадастровий номер 1223584000:01:040:0001, площею 5.4369 га із призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована: Дніпропетровська обл., Павлоградський район, с/рада Кочережківська, на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія НОК №660699, реєстр №160, виданий 12.02.2020 року на праві приватної власності, належить [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом, серія НАІ №384680, реєстр №648, виданий 11.04.2016 року. Зареєстровано оренду земельної ділянки на підставі договору оренди земельної ділянки, 100-05/21, виданий 01.06.2021 року: орендар - ТОВ «Максимал-Агро», орендодавець - [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2022 року житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу, серія НОК №660800, НОК №660801, реєстр №261, виданий 04.03.2020, на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2022 року, земельна ділянка, кадастровий номер 1223584000:03:001:0855, площею 0,286 га, на підставі договору купівлі-продажу, земельної ділянки, серія НОК №660804, НОК №660805, реєстр №263, виданий 04.03.2020, на праві приватної власності належить [PERSON] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.08.2022 року, земельна ділянка, кадастровий номер 1223584000:03:001:0854, площею 0,25 га, на підставі договору купівлі-продажу, земельної ділянки, серія НОК №660802, НОК №660803, реєстр №262, виданий 04.03.2020, на праві приватної власності належить [PERSON] . Таким чином, власником частини спадкового майна після смерті матері позивача, [PERSON] , померлої [INFO] , на час розгляду справи є [PERSON] . Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Згідно з частинами першою та другою статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що сторонами у справі є позивач і відповідач, між якими саме і виник спір, за вирішенням якого позивач звернувся до суду з позовом до відповідача. Належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги. Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав позову є правом позивача. Натомість установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який він виконує під час розгляду справи. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача/відповідачів у справі. Звертаючись до суду з позовом, заявник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В той же час положеннями ЦПК України не передбачено право суду на залучення співвідповідача з власної ініціативи. Позивачем заявлено вимоги до відповідача, [PERSON] , проте власником частини спадкового майна на час розгляду справи є [PERSON] , який має відповідати за заявленими вимогами також. Позивач просить суд встановити факт його постійного проживання зі спадкодавцем на час смерті спадкодавця та визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом. Положеннями Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1,5 ст.81 ЦПК України). В частині 3 статті 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто нормами Цивільного процесуального кодексу України передбачено обов`язок позивача довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, шляхом подання до суду належних та допустимих доказів. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.2 ст.83 ЦПК України). Також ЦПК України передбачено можливість для позивача заявити клопотання про витребування доказів у разі неможливості самостійно надати докази відповідно до статті 84 ЦПК України. Копія довідки від 15.04.2021 року, яка видана Вербківською сільською радою, про те, що [PERSON] проживав без реєстрації в [ADDRESS] , з травня 2016 року по червень 2019 року, не є достатнім та належним доказом в підтвердження проживання позивача разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Тобто позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт постійного проживання позивача з матір`ю на час відкриття спадщини, не вказано, в який період позивач просить встановити факт сумісного проживання зі спадкодавцем. Крім того, позивачем не уточнено, які саме свідоцтва про право на спадщину за законом він просить суд визнати недійсними, враховуючи що при обґрунтуванні позову є посилання тільки на частину спадкового майна, земельну ділянку з кадастровим номером 1223584000:01:040:0001, проте як вбачається зі спадкової справи до спадкової маси відноситься також житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка, кадастровий номер 1223584000:03:001:0855, площею 0,286 га, земельна ділянка, кадастровий номер 1223584000:03:001:0854, площею 0,25 га. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Невчинення позивачем необхідних процесуальних дій унеможливлює встановлення обставин справи, перевірки їх доказами, в той час як суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, що визначено в частині 7 ст.81 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з їх необґрунтованістю, та з підстави незалучення позивачем належного співвідповідача у даній справі. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed