Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

15 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу між батьками проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. [PERSON] є повнолітнім, проте, самостійного заробітку не має, оскільки навчається в Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» на денній формі навчання, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання спільної дитини позивачу не надає, інших утриманців не має. На підставі вищевикладеного просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення ним двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 листопада 2021 року позов [PERSON] задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2022 року скасовано заочне рішення суду від 25 листопада 2021 року, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 15 годину 00 хвилин 13 жовтня 2022 року. 06 жовтня 2022 року від [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позову в частині стягнення аліментів в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, просив визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. Заперечення обґрунтовано тим, що його син навчається на бюджетній основі в університеті, а відповідач перебуває на лікуванні, не працює, єдиним його доходом є орендна плата за користування земельною ділянкою (паєм), частину якого він отримує у вигляді сільськогосподарських продуктів в натурі. 13 жовтня 2022 року від представника [PERSON] адвоката Сидоренка О.А. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що відповідач не надав доказів добровільної допомоги синові. Також у відповіді вказано, що наявність хвороби за відсутності доказів визнання його непрацездатним або особою з інвалідністю не є підставою для звільнення його від обов`язку надавати допомогу. 400 грн. аліментів, які пропонує відповідач стягувати з нього, є недостатніми. На підставі викладеного просив задовольнити позов в повному обсязі. Від представника позивача [PERSON] адвоката Сидоренка О.А. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, в якій просив задовольнити позов в повному обсязі. Від представника відповідача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій просила врахувати позицію, викладену у відзиві на позов. Третя особа [PERSON] письмово просив розгляд справи проводити за його відсутністю, позов підтримав, просив задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 10, 12, 13). [PERSON] проживає з позивачем, що підтверджується матеріалами справи (а.с.9). Відповідно до довідки № 16/56-453 від 06 вересня 2021 року [PERSON] є студентом електротехнічного факультету Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» денної форми навчання, передбачене закінчення навчання 30 червня 2025 року. Навчання проводиться за державним замовленням. (а.с.5). Згідно з наданою відповідачем копією довідки Комунального некомерційного підприємства «Магдалинівський центр первинної медико-санітарної допомоги» Магдалинівської селищної ради Дніпропетровської області № 337 від 30 червня 2022 року [PERSON] знаходиться під диспансерним наглядом у лікаря невропатолога, терапевта та сімейного лікаря, потребує довготривалого лікування у лікаря невролога та комісії МСЕК (а.с.44). Також відповідачем надано копію виписки з історії хвороби № 2501, відповідно до якої [PERSON] перебував з 19 по 30 вересня 2022 року на стаціонарному лікуванні у лікарні. Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 29 червня 2022 року відповідач за період з першого кварталу 2021 року по перший квартал 2022 року отримував дохід лише у липні 2021 року та у березні 2022 року за договором оренди земельної частки (паю) (а.с.45). Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При ухваленні рішення суд враховує, що повнолітній спільний син сторін у зв`язку з навчанням в університеті на денній формі навчання, а отже, потребує матеріальної допомоги, при цьому проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Також суд враховує, що відповідач не має інших утриманців, однак, потребує тривалого лікування, не працює, має дохід від передачі в оренду земельного паю. Враховуючи часткове визнання позову відповідачем, що не суперечить закону, непорушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) батька щомісячно, починаючи з 15 вересня 2021 року і до досягнення сином 23-х років за умови продовження навчання. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264, ст. 430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць. Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial