Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Позивач просить суд зняти арешт, накладений відділом державної виконавчої служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 50430586, винесеної 21.03.2016 року відділом ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції в Сумській області в особі старшого державного виконавця Осовик К.М., тип обтяження: арешт нерухомого майна, власник: [PERSON] , об`єкт обтяження: квартира за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер обтяження 13798785. Ухвалою суду від 02.08.2021 відкрито провадження та справа призначено до розгляду. Відповідачем - Шосткинським відділом державної виконавчої служби у Шосткинському районі Сумської області Північно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) до суду надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що станом на 06.09.2021 року виконавчий збір та витрати на проведення виконавчий дій не сплачено, а тому відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника. 19.10.2021 до участі в справі залучено іншого спадкоємця - [PERSON] як третю особу без самостійних вимог на предмет спору. Згідно поданої заяви [PERSON] просив розглядати справу за його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. В подальшому суд за клопотанням позивача залучив до участі в справі Акціонерне товариство "Альфа - Банк" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" як співвідповідачів. Відповідач - АТ "Альфа - Банк" будь-яких заяв по суті справи не подавав. Відповідач - ТОВ "Вердикт Капітал" згідно поданих пояснень проти задоволення позову заперечує, вказуючи, що йому належить право вимоги, яке мало ПАТ "Альфа-Банк" до [PERSON] , посилаючись на норми ст. 1218 ЦК України та ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", яка визначає підстави для зняття арешту з майна (коштів) боржника. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер чоловік позивачки - [PERSON] , що вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Також з копій правовстановлюючих документів вбачається, що у власності [PERSON] перебувала квартира [ADDRESS] . Ця квартира належала чоловіку позивача: 1/3 - на підставі Свідоцтва про право власності, що видане ВО «Свема» 11.02.1997 року, а 2/3 частини у порядку спадкування після смерті інших співвласників квартири - [PERSON] та [PERSON] . Протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадини позивач звернулась до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу Даниленко Г.В. із заявою про прийняття спадщини, а тому в силу статті 1269 ЦК України є такою, що спадщину прийняла. У зв`язку із цим, нотаріусом було заведено спадкову справу, про що свідчать матеріали наданої на запит суду спадкової справи № 34/2021 /а.с. 41-48/. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.07.2021 щодо квартири, яка належала померлому [PERSON] , та яка увійшла до спадкової маси, існує обтяження, підставою виникнення оякого є постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №50430586, що видана 21.03.2016 відділом ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції в особі старшого державного виконавця Осовик К.М., тип обтяження: арешт нерухомого майна; власник: [PERSON] , об`єкт обтяження: за адресою: [ADDRESS] . Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до частини першої статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном. Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. При розгляді справи № 6-164 цс 12 Верховний Суд України 23 січня 2013 року зробив правовий висновок, відповідно до якого в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Зокрема, Верховний Суд України у цій постанові вказав: ...Прийнявши в установленому законом порядку спадщину позивач з часу її відкриття набув речові права на успадковану квартиру - право володіння та право користування нею і, відповідно, право на захист цих прав...". Судом зі змісту відзиву відповідача (органу виконавчої служби) встановлено, що арешт на нерухоме майно - квартиру, було накладено в межах виконавчого провадження № 50430586, яке було відкрито на підставі виконавчого листа № 589/4875/15-ц від 22.01.2016, виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області у цивільній справі за позовом ПАТ "Альфа-Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 29798 грн. 24 коп. /а.с. 25 - 27/. Виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому, як вказує у відзиві орган виконавчої служби, арешт з майна боржника не знімається. Проте, на час подання позову відбулись суттєві зміни, які впливають на діючі обтяження нерухомого майна (квартири) - помер боржник [PERSON] . Пункт 3 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Згідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. Частиною 5 цієї статті Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Суд констатує, що на час подання позову, розгляду справи та ухвалення рішення позивач [PERSON] не є ані боржником, ані правонаступником боржника в межах виконавчого провадження, а саме виконавче провадження не існує. При цьому, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" містить беззастережне правило щодо закінчення виконавчого провадження у випадку смерті стягувача чи боржника, а ст. 40 цього Закону містить наслідки закінчення виконавчого провадження, які полягають у знятті накладеного на майно боржника арешту та виключенні відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників. Частиною 1 ст. 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. При цьому, в законодавстві України відсутня пряма норма відносно того, що арешт, накладений у виконавчому провадженні на майно боржника, який помер, діє до моменту задоволення спадкоємцями, які прийняли спадщину, вимог кредитора. В зв`язку з цим не заслуговують на увагу ТОВ "Вердикт Капітал" посилання на ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки [PERSON] як спадкоємець [PERSON] успадкувала обов`язок сплатити на користь кредитора визначену рішенням суду суму коштів, однак не набула статусу боржника у будь-якому виконавчому провадженні. Оскільки у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо квартири існує обтяження у вигляді арешту на підставі постанови державного виконавця, а підстав для продовження застосування якого на час розгляду справи та ухвалення рішення немає, ця обставина перешкоджає позивачу (власнику) належним чином здійснювати свої правомочності в т.ч., оформити права на отримане у спадщину майно, а тому дані права підлягають захисту у спосіб припинення дії, яка порушує право (п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Outcome: approved