Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

26.06.2022 до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява [PERSON] , подана його представником адвокатом Харченко К.С., в якій заявник просить встановити факт неправильності запису про дату народження [PERSON] в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого 06.02.1980, в частині запису про рік народження «1963». Встановити, що правильною датою народження [PERSON] є « [INFO] ». В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що заявник він народився [INFO] у селищі Урада Советського району республіки Дагестан Російської Федерації. Однак, у його паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Московським РВ ХМУУМВС України в Харківській області 19.02.1996, зазначена дата народженні [INFO] . Така дата зроблена на підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке 06.02.1980 було видано заявнику повторно. Перше свідоцтво про народження, яке видавалось при народженні заявника, було втрачено його батьками, а тому, заявнику у 1980 році видали повторне свідоцтво про народження, де зазначено рік його народження «1963». Наразі заявник тимчасово перебуває за кордоном і для укладення шлюбу йому необхідно легалізувати свої документи, серед яких є і свідоцтво про народження. Згідно Гаазької конвенції від 05 жовтня 1961 року єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 цієї Конвенції, апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Але, оригінали офіційних документів, виданих установами колишніх союзних республік у складі СРСР, не можуть бути прийняті для проставлення апостиля, так як такого державного утворення вже не існує. З цієї причини, заявник звернувся до компетентного органу за отриманням нового свідоцтва про народження на російському бланку. Після отримання нового свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.2022 заявник виявив розбіжність в даті свого народження, а саме: в свідоцтві про народження російського зразка [PERSON] має інший рік народження, ніж зазначений у дублікаті свідоцтва про народження від 06.02.1980 та у паспорті громадянина України. Замість «1963» року народження, зазначений «1962» рік. У зв`язку із цим виникає певна невідповідність між документом, що посвідчує особу заявника (паспорт громадянина України) та новим свідоцтвом про народження, а тому, необхідно встановити справжній рік народження [PERSON] . Зазначає, що у зв`язку з вказаними розбіжностями в документах в даті народження, у нього виникнуть ускладнення в майбутньому. Справжність року народження заявника саме «1962» рік замість «1963» року, підтверджується також архівною довідкою №78 від 20.05.2022 виданою муніципальним архівом МО «Шамільській район» республіки Дагестан, де зазначено, що в архівному фонді №14 Урадинського сільського совєта депутатів трудящих Совєтського району ДАРСР в погосподарських книгах за 1964-1995 роки у батька заявника [PERSON] у графі 1 (Список членів господарства) у складі сім`ї дійсно значиться син [PERSON] [INFO] . Таким чином, заявник вважає, що саме у повторному свідоцтві про народження серії [NUMBER] , від 06.02.1980 було помилково вказаний рік його народження, замість «1962» зазначено «1963» рік. У зв`язку з вищевикладеним, для встановлення юридичного факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме, дати народження [PERSON] [INFO] , через відсутність первинного документу про народження, він змушений звернутися до суду. Рішення суду з зазначенням встановленої дати народження заявника потрібно йому для обміну документів, що посвідчують особу. На підставі п.п.1 п.6 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 р. № 302 ( в ред. від 26.10.2016р. № 745), обмін паспорта здійснюється, крім іншого, у разі зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації) або виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта. Розбіжності між свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 06.02.1980 та свідоцтвом серії [NUMBER] від 22.06.2022 неможливо усунути в позасудовому порядку. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 01.08.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за заявою [PERSON] , подану його представником адвокатом Харченко К.С., заінтересована особа: Головне управління ДМС у Харківській області про встановлення неправильності запису про дату народження (а.с. 15). В судове засідання заявник [PERSON] та його представник - адвокат Харченко К.С. не з`явилися, повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду заяви, до канцелярії суду надійшла заява від адвоката Харченко К.С., в якій він просить провести судове засідання без їх участі, заяву підтримують в повному обсязі (а.с. 16). Представник заінтересованої особи ГУ ДМС у Харківській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду заяви, до канцелярії суду 17.08.2022 надійшла заява від представника ГУ ДМС в Харківській області Вишневського О.В., в якій він просить провести судове засідання за їх відсутності, щодо вирішення справи по суті покладається на розсуд суду (а.с. 19). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 06.02.1980, [PERSON] народився [INFO] (а.с. 5). Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] , виданого Московським РВ ХМУУМВС України в Харківській області 19.12.1996, датою народження [PERSON] зазначено 06.08.1963 (а.с. 7). При цьому, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.2022, виданого 90500781 Відділом РАГС Управління РАГС Міністерства юстиції Республіки Дагестан по Гірському територіальному округу в Шамільському районі, [PERSON] народився [INFO] , про що 01.07.1964 складено запис про народження №23, місце державної реєстрації 90500520 Адміністрація Урадинської сільської ради Шамільського району Республіки Дагестан (а.с. 6). Відповідно до архівної довідки №78 від 20.05.2022, виданої муніципальним архівом МО «Шамільській район» республіки Дагестан, в архівному фонді №14 Урадинської сільської ради депутатів працюючих Радянського району ДАРСР в погосподарських книгах за 1964-1995 роки у батька заявника [PERSON] у графі 1 (Список членів господарства) у складі сім`ї дійсно значиться син [PERSON] [INFO] (а.с. 8). Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актом цивільного стану є, зокрема, народження фізичної особи, встановлення її походження, та ін. Аналогічні за змістом приписи закріплені у статті 2 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон). Згідно ч. 1 ст. 9 Закону, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи й офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила). Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку. Відповідно до пункту 2.13 Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану. Правовий висновок щодо правильного застосування пункту 2.13 Правил викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року (справа № 425/2737/17), у якій зазначено, що суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від установлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Як вбачається з вимог заяви [PERSON] , він просить встановити факт неправильності запису про дату народження [PERSON] в свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 06.02.1980 у республіці ДАССР. Відповідно до статті 13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Даних про неможливість реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження [PERSON] [INFO] суду не надано. Заявником не надано суду даних, що він звертався до відділу державної реєстрації актів цивільного стану щодо внесення змін до актового запису, як не надано і висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану про причини відмови у внесені відповідних змін до актового запису. Більш того, суду не надано відповідний актовий запис, на підставі якого повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 06.02.1980 (а.с. 5), а надано лише архівну довідку №78 від 20.05.2022, видану муніципальним архівом МО «Шамільській район» республіки Дагестан (а.с. 9). Враховуючи викладене, суд вважає що на теперішній час заява [PERSON] про встановлення неправильності запису про дату народження, є передчасною. Заявником на теперішній час не доведено неможливість вирішення цього питання іншим шляхом, згідно в позасудовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed