Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

у серпні 2022 р. представник позивача звернулася до суду із зазначеною позовною заявою просить суд визнати право власності на нерухомі об`єкти які успадкувала від померлого [PERSON] як дружина. Від шлюбу подружжя спільних дітей не мало. Померлий від попереднього шлюбу мав доньку [PERSON] , яка є відповідачем по справі. Постановою приватного нотаріуса КМНО Кравченко І.О. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину та право на шлюбну половину пережившого подружжя у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спірне майно. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.08.2022 відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду (а.с. 53, 54, т. 1). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.10.2021 задоволено клопотання заявника про витребування спадкової справи (а.с. 73, т. 1). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.10.2022 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. 19.09.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Оскільки у померлого із позивачем під час певного періоду не існувало сімейних відносин, є у наявності рішення суду про розлучення. Фактичні шлюбні відносини у вигляді громадянського шлюбу були із іншою жінкою, а тому на спірне майно позивач не може претендувати (а.с. 165-172, т. 1). Від позивача 29.09.2022 надіслано відповідь на відзив, відповідно до якого спростовуються викладені обставини у відзиві, а саме, що шлюб між подружжям юридично існував, відповідно до законодавства діючого на той час, а тому існування громадянського шлюбу є неприпустимим (а.с. 8-11, т. 2). Представник заявника та позивач у судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримали, посилаючись на викладені обставини. Представник відповідача у судовому засіданні підтримав позицію викладену у відзиві на позовну заяву, просив у задоволені позовних вимог відмовити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] [PERSON] [INFO] помер (а.с. 11). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі 20.12.2021 приватним нотаріусом здійснено реєстрацію спадкової справи, спадкодавцем за яким є [PERSON] (а.с. 12). 28.07.2022 за 3 12/02-31 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу винесено постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропуском спадкодавцем строку для прийняття спадщини (а.с. 44 зв.). Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. При розгляді справ про спадкування, слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину (п.23, п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р.). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18). Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (п. 77 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц). Судом встановлено, що підставою для відмови заявнику у вчиненні нотаріальної дії, а саме, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, є пропуском строку для прийняття спадщини, встановленого законодавством. При цьому до суду позивач звертається із позовною заявою про визнання права власності на нерухомі об`єкти які успадкувала від померлого [PERSON] як дружина. При цьому, ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Строк для прийняття спадщини в умовах довоєнного стану сплив би 13.06.2022, тому, починаючи з 14.06.2022 та після надання усіх необхідних документів, які підтверджують право власності померлого на спадкове майно, можна було би видавати свідоцтва про право на спадщину. 24.02.2022 було оголошено воєнний стан, а 28.02.2022 Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану». Строк для прийняття спадщини зупинився і з урахуванням останніх змін п. 3 Постанови встановлено граничний строк зупинення перебігу такого строку - 4 місяці. Таким чином, для спадщини, 6-місячний строк для прийняття якої не сплинув до набрання чинності п. 3 Постанови або яка відкрилася під час дії воєнного стану, строк для прийняття (відмови від) спадщини становитиме 10 місяців. Тому у нотаріуса немає можливості видати свідоцтво про право на спадщину, стане можливим лише після спливу залишку строку для прийняття спадщини, тобто після 13.10.2022. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК України. Всупереч вказаним вище нормам чинного законодавства, позивач не звертається до суду з вимогою про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, хоча з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії чітко вбачаються перешкоди в оформленні спадкових прав позивача у нотаріальному порядку саме у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту свого порушеного права. Позивачу необхідно звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи наведене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позовної заяви задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed