Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що йому на підставі рішення\~11\~сесії 23\~скликання Косівщинської\~сільської ради\~Сумського району\~від 18.05.2000\~року надано\~дозвіл на\~розробку проекту\~землеустрою щодо\~відведення земельної\~ділянки для\~розширення особистого\~підсобного господарства\~на території\~с.\~Косівщина,\~Сумського району\~орієнтовною площею\~0,10\~га (сіножаті),\~на підставі\~заяви від\~04.05.2000\~року. В 2020 році він отримав розроблений та погоджений інспектуючими службами «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки йому у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (сіножаті) для ведення особистого ( підсобного) селянського господарства (для сінокосіння) розташованої в с. Косівщина, на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області», та отримав витяг з Державного земельного кадастру з присвоєним земельній ділянці кадастровим номером 5924783800:04:003:0608, інформація про запроектовану земельну ділянку державним кадастровим реєстратором була занесена на картографічну основу Державного земельного кадастру з місцем розташування, з зазначенням площі, кадастрового номера, цільового призначення земельної ділянки. В подальшому зазначеним проектом позивач звернувся до Косівщинської сільської ради та в подальшому до Степанівської селищної ради, для його затвердження, однак спочатку взагалі не було надано жодної інформації щодо поставленого питання а потім, 01.08.2021 року він отримав витяг з протоколу 7 сесії 8 скликання 2 пленарного засідання Степанівської селищної ради від 22.06. 2021 року, де зазначено, що рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність [PERSON] » не прийнято у зв`язку з тим що депутати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] „ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] утримались від голосування, причина утримання від голосування в протоколі не вказана. В останнє позивач звернувся до Степанівської селищної ради про затвердження проєкту землеустрою, до часу звернення до суду відповіді не отримав. Однак Степанівська селищна рада рішенням шостої сесії восьмого скликання від 03.06. 2021 року, з порушенням Земельного кодексу України, Закону України Про містобудівну діяльність та ЗУ «Про землеустрій» надала дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий №5924783800040030608 у власність для індивідуального садівництва своєму депутату [PERSON] . Проєкт землеустрою за замовленням [PERSON] розроблений ФОП [PERSON] в серпні 2021 році з порушенням ч.2 п. а) ст. 28, ст.39 п. 4 ст. 50 закону України Про землеустрій, та п.6,7 ст. 118 ЗК України, п.3 ст. 24 Закону України Про містобудівну діяльність. Позивач зазначає, що проєкт землеустрою розроблений з грубим порушенням законодавства, та в самому витягу з Державного земельного кадастру в графі Дата документації із землеустрою зазначена дата 23.01.2020, а рішення про надання дозволу з`явилось майже через рік 03.06.2021 року, тому незрозуміло згідно якої документації надано витяг з ДЗК, який став підставою в затвердженні та передачі у власність земельної ділянки та її державної реєстрації в реєстрі речових правна на нерухоме майно. Однак проєкт [PERSON] було затверджено, згідно рішення 12 сесії восьмого скликання від 22.09.2021року «Про затвердження проекту землеустрою щодо підведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва [PERSON] ». \~ \~ \~ \~Виходячи з наведених мотивів позивач вказує на ряд порушень з боку Степанівської селищної ради щодо вирішення питання стосовно виділення йому земельної ділянки, просить суд визнати протиправною бездіяльність Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області щодо незатвердження йому проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території с. Косівщина, Косівщинської сільської ради орієнтованою площею 0,10 га (сіножатей) у власність, визнати протиправним та скасувати рішення шостої сесії восьмого скликання від 03.06.2021 року Степанівської селищної ради, визнати протиправним та скасувати рішення 12 сесії 8 скликання від 22.09.2021 року Степанівської селищної ради, визнати незаконним відчуження спірної земельної ділянки на користь [PERSON] , та скасувати державну реєстрацію речових прав [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5924783800040030608 площею 0,10га, та зобов`язати Степанівську селищну раду затвердити Проєкт землеустрою щодо відведення йому спірної земельної ділянки. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовільнити. Від представника відповідача Степанівської селищної ради надійшло письмове заперечення, в якому викладені позовні вимоги позивача не визнають, зазначають, що право [PERSON] на безоплатну приватизацію земельної ділянки з кадастровим номером 5924783800:04:003:0608 не є порушеним, у зв`язку з тим, що він використав своє право на безоплатну приватизацію інших земельних ділянок, на підтвердження чого надали витяги з державного реєстру. Крім того зазначають, що у проєкті землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу у власність є лише копія рішення Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області від 18.05.2000 р «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для розширення особистого підсобного господарства [PERSON] » без графічного викопіювання з місцем розташуванням бажаної до відведення земельної ділянки, що ставить під сумнів правильність вибору території, на якій була сформована земельна ділянка з кадастровим 5924783800:04:003:0608 за проєкту землеустрою позивача. Вказали, що фактично [PERSON] надали дозвіл на «розширення особистого підсобного господарства». Розширення особистого селянського підсобного господарства здійснювалося за рахунок виділення в натурі на основі земельної частки (паю), а не на основі окремої новоствореної земельної ділянки, як це зробив позивач. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням 11 сесії 23 скликання Косівщинської сільської ради Сумського району від 18.05.2000 року надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розширення особистого підсобного господарства на території с. Косівщина, Сумського району орієнтовною площею 0,10 га (сіножаті), [PERSON] , на підставі заяви від 04.05.2000 року. За заявою, [PERSON] в 2020 році було розроблено та погоджено відповідними службами «Проект землеустрою щодо відведення останньому земельної ділянки у власність за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (сіножаті) для ведення особистого селянського господарства розташованої в с. Косівщина, на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області». (а.с.24-45). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру, за вказаним проектом, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 5924783800:04:003:0608 (а.с.71). Відповідно до заяви [PERSON] , від 14.04.2020 року, проект землеустрою разом з витягом з державного земельного кадастру було передано на затвердження до Косівщинської сільської ради. (а.с.7). \~ \~ \~ \~Відповідно до витягу з протоколу сорок другої сесії сьомого скликання Косівщинської сільської ради від 16.07.2020 року рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності (сіножаті) для ведення особистого селянського господарства в с. Косівщина на території Косівщинської сільської ради Сумського району Сумської області [PERSON] , не прийнято.(а.с.8). \~ \~ \~ \~Згідно заяви від 27.07.2020 року, [PERSON] повторно звернувся до Косівщиньскої сільської ради, для затвердження розробленого за його замовленням проєкту землеустрою спірної земельної ділянки. (а.с.9). \~ \~ \~ \~За заявами [PERSON] , 21.12.2020 року та 06.07.2021 року, Степанівська селищна рада надала Витяг із протоколу другого пленарного засідання сьомої сесії восьмого скликання від 22.06.2021 року, стосовно розгляду питання щодо затвердження проєкту землеустрою [PERSON] , згідно якого рішення не було прийнято (а.с.14). \~ \~ \~ \~05.05.2021 року, [PERSON] звернулась з заявою до Степанівської селищної ради про передачу їй у власність земельної ділянки з кадастровим номером 5924783800:04:003:0608, що знаходиться на території Степанівської селищної ради (а.с.15). \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення шостої сесії восьмого скликання від 03.06.2021 року [PERSON] надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,1200 га кадастровий номер 5924783800:04:003:0608, з цільовим призначенням для індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, що знаходиться в межах села Косівщина Сумського району Сумської області.(а.с.16). \~ \~ \~ \~За замовленням, [PERSON] було розроблено проєкт землеустрою, щодо відведення їй у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах с. Косівщина Сумського району, кадастровий номер 5924783800:04:003:0608 (а.с. 46-54). \~ \~ \~ \~Степанівською селищною радою Сумського району Сумської області на 12 сесії восьмого скликання винесено рішення «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення індивідуального садівництва [PERSON] ». (а.с.17-23). \~ \~ \~ \~Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 21.02.2022 року, земельна ділянка з кадастровий номер 5924783800:04:003:0608 надана для індивідуального садівництва площею 0.1 га, яка розташована на території Косівщинської сільської ради перебуває у власності [PERSON] (а.с.71). Відповідно до\~інформації з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~ [PERSON] \~було приватизовано\~земельні ділянки:\~з кадастровим\~номером 5924783800:04:003:0573\~площею 0,18\~га,\~для ведення\~особистого селянського\~господарства,\~де підставою\~для державної\~реєстрації є\~рішення Косівщинської\~сільськії Ради\~народних депутатів\~Сумського району\~Сумської області\~від 27.06.1995\~р.\~№ 135,\~з кадастровим\~номером 5924783800:05:005:0701\~площею 0,1531\~га,\~для ведення\~особистого селянського\~господарства,\~де підставою\~для державної\~реєстрації є\~державний акт\~на право\~приватної власності\~на землю\~серії І-СМ\~№ 046448,\~виданий 30.09.2002\~р.\~Косівщинської сільської\~ради народних\~депутатів Сумського\~району Сумської\~області,\~та з\~кадастровим номером\~5924783800:05:005:0702\~площею 0,2852\~га,\~для ведення\~особистого селянського\~господарства,\~де підставою\~є \~державний акт\~на право\~приватної власності\~від 30.09.2002\~р.\~серії І-СМ\~№ 046448\~(а.с.\~152-158). Підстави набуття права на землю шляхом передачі земельних ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України. За змістом частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до частини четвертої цієї статті, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. За змістом пункту "б" частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Згідно з частиною четвертою статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Частинами шостою, сьомою статті 118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Згідно з частиною восьмою цієї статті, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. Відповідно до абзацу першого частини першої статті 186-1 Земельного кодексу України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. За змістом частини четвертої статті 186-1 Земельного кодексу України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. А відповідно до частини п`ятої згаданої статті, органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Згідно з частиною дев`ятою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Висновки щодо правозастосування У цій справі предметом спору є правомірність відмови у затвердженні проєкту землеустрою позивачу та неправомірність затвердженні проєкту відповідачці [PERSON] . Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Суд враховує, що в силу наведених вище вимог ЗК України розроблений проєкт землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність. Підставою для відмови у погодженні та затвердженні проекту землеустрою та, відповідно, у передачі земельної ділянки у власність може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Судом встановлено,\~що \~відмовляючи позивачу\~у затвердженні\~проекту землеустрою,\~відповідач \~Степнаівська селищна\~рада Сумського\~району посилалася\~на те,\~що вимогами\~статті 5\~Закону України\~"Про\~особисте селянське\~господарство"\~передбачено,\~що для\~ведення особистого\~селянського господарства\~використовують земельні\~ділянки розміром\~не більше\~2,0\~гектара,\~передані фізичним\~особам у\~власність або\~оренду в\~порядку,\~встановленому законом.\~Розмір земельної\~ділянки особистого\~селянського господарства\~може бути\~збільшений у\~разі отримання\~в натурі\~(на\~місцевості)\~земельної частки\~(паю)\~та її\~спадкування членами\~особистого селянського\~господарства відповідно\~до закону.\~Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, [PERSON] було приватизовано земельні ділянки: з кадастровим номером 5924783800:04:003:0573 площею 0,18 га, для ведення особистого селянського господарства, де підставою для державної реєстрації є рішення Косівщинської сільськії Ради народних депутатів Сумського району Сумської області від 27.06.1995 р. № 135, з кадастровим номером 5924783800:05:005:0701 площею 0,1531 га, для ведення особистого селянського господарства, де підставою для державної реєстрації є державний акт на право приватної власності на землю серії І-СМ № 046448, виданий 30.09.2002 р. Косівщинської сільської ради народних депутатів Сумського району Сумської області, та з кадастровим номером 5924783800:05:005:0702 площею 0,2852 га, для ведення особистого селянського господарства, де підставою є державний акт на право приватної власності від 30.09.2002 р. серії І-СМ № 046448. Надаючи правову оцінку доводу відповідача про те, що в силу частини четвертої статті 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання, суд виходить з наступного. Відповідно до частини першої статті 56 Земельного кодексу України № 561-XII від 18 грудня 1990 року для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара. Згідно з частинами першою та сьомою статті 5 Закону України "Про особисте селянське господарство" №742-IV від 15 травня 2003 року для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом. Громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства. У постанові від 24 червні 2015 року у справі №6-228цс14 Верховний Суд України надавав оцінку співвідношенню понять "особисте підсобне господарство" та "особисте селянське господарство" та дійшов висновку, що право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 ЗК України для ведення особистого селянського господарства мають ті громадяни, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі не більше 0,6 га відповідно до приписів Земельного кодексу України № 561-XII від 18 грудня 1990 року. У такому випадку безоплатна передача земельної ділянки буде здійснюватися за загальним порядком, визначеним статтею 118 ЗК України. Аналогічні висновки щодо правозастосування викладені у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2019 року у справі №805/177/17-а та від 11 грудня 2019 року у справі №805/181/17-а. Відтак, громадянин має право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки один і більше разів, в межах розмірів, передбачених статтею 121 Земельного кодексу України. Нормами Земельного кодексу України не передбачено обмеження щодо реалізації особою права на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства лише однією земельною ділянкою, проте визначено граничний розмір земельної (-их) ділянки (-ок), а саме: не більше 2,0 гектара. Отже, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та задоволенню не підлягають. Згідно зі ст.12-13\~та ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed