Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 19 серпня 2022 року звернулася до суду із позовом до Подільської міської ради Подільського району Одеської області, та просить визнати за нею, [PERSON] , право власності на самовільно реконструйовану нежитлову будівлю-склад, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 2276,9 кв.м. В обґрунтування\~своїх вимог\~позивачка посилається\~на те,\~в 2018\~році самовільно\~реконструювала будівлю\~під нежитлову\~будівлю-склад,яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 2276,9 кв. м. Вищевказана нежитлова будівля належить їй на підставі Договору про поділ нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу 15.09.2017, № 1790. Зазначений об`єкт нерухомості розташований на земельній ділянці з цільовим призначенням «Для будівництва і обслуговування будівель торгівлі» кадастровий номер 5111200000:02:013:0393, яка перебуває у її користуванні. У зв`язку з тим, що порядок прийняття в експлуатацію об`єктів містобудування, які підпадають під категорію самочинного будівництва, не врегульований, єдиним способом захисту прав є судовий захист, і у разі задоволення позову необхідно звернутися до управління ДАБК для прийняття їх в експлуатацію. Згідно технічного паспорту, виготовленого 14 квітня 2020 року на будівлю, не було порушено Державних санітарних, протипожежних та будівельних норм і правил, а також прав інших осіб, тому вважає, що вирішення питання визнання права власності в судовому порядку є крайньою мірою захисту права власності за відсутності інших можливих заходів захисту речових прав на нерухоме майно та не порушення при цьому прав інших осіб. Позивачкою вживалися заходи для визнання права власності в позасудовому порядку шляхом введення в експлуатацію зведеної нежитлової будівлі складу, але вона отримала відмову від уповноваженого органу із рекомендацією звернутися до суду. За таких обставин [PERSON] з об`єктивних причин позбавлена можливості захистити своє право власності на майно у встановленому досудовому порядку. Позивачка в підготовче судове засідання не з`явилася та надала заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, на заявлених позовних вимогах наполягала. Представник відповідача Подільської міської ради Подільського району Одеської області у підготовче судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, вказав, що позовні вимоги визнає. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як вбачається із матеріалів справи,\~згідно договору оренди землі б/н від 31.07.2018, укладеного між територіальною громадою міста Подільськ в особі Подільської міської ради та [PERSON] строком на 15 (п`ятнадцять) років, позивачкою було набуто право оренди земельної ділянки площею 0,0261 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власником нежитлової будівлі-складу, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором про поділ нежитлових будівель торгової бази, що є спільною частковою власністю посвідченого приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Одеської області Крисюк Л.В. 15.09.2017, № 1790. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 101490838 від 25.10.2017, [PERSON] 18.10.2017 зареєструвала право власності на нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно висновку оцінювача № 20-2022 експертних досліджень про оціночну (ринкову) вартість об`єкта експертної грошової оцінки складеного [PERSON] від 05.08.2022, ринкова вартість нежитлової будівлі складу загальною площею 2276,9 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , становить 418117,00 грн. Відповідно до копії технічного паспорту, виданого [PERSON] від 14.04.2020 на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, вбачається, що по [ADDRESS] , розташована нежитлова будівля склад літ «А», підвал «А1», мансарда «А2» загальною площею 2276,9 кв.м. За результатами проведеного обстеження об`єкт нерухомості відповідає вимогам ДБН, та не порушує прав власників суміжних земельних ділянок. З метою реєстрації права власності на самовільне реконструювання будівлі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] звернулася до відділу державного архітектурно-будівельного контролю Подільської міської ради Подільського району Одеської області, проте останній в листі від 11.04.2019 № 131 відмовив позивачці в здійсненні реєстрації самовільно побудованих споруд та надав роз`яснення щодо питання прийняття в експлуатацію збудованого об`єкта. За змістом ст.ст.\~316,\~317 ЦК України\~право власності\~це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але у межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до ч. 2\~ст. 376 ЦК України\~не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту. За змістом ч. 1\~ст. 376 ЦК України\~самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої з умов, зазначених у ній. Отже, відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, тягне визнання такого будівництва самочинним відповідно до ч. 1\~ст. 376 ЦК України Так, в розумінні ч. 1\~ст. 376 ЦК України\~самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Судом\~встановлено, що\~нежитлова\~будівля-склад\~по [ADDRESS] позивачкою реконструйовано самовільно. Листом відділу державного архітектурно-будівельного контролю Подільської міської ради Подільського району Одеської області позивачці відмовлено в здійсненні реєстрації самовільно побудованої споруди та надав роз`яснення щодо питання прийняття в експлуатацію збудованого об`єкта. П. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів затвердженого\~Постановою КМУ № 461 від 13.04.2011\~передбачено, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта. П. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» передбачено, що у справах, пов`язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (ч. 2\~ст. 376 ЦК України). Разом із цим власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (ч. 2\~ст. 375 ЦК України), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5\~ст. 376 ЦК України). Вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов`язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. За приписами ч. 5\~ст. 376 ЦК України\~на вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Дослідивши наявні докази по справі та враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що самочинне будівництво було здійснено позивачкою [PERSON] без передбаченого законом дозволу, однак з початку будівництва жодних заяв, претензій та скарг не надходило, що свідчить про відсутність факту порушення прав інших осіб цим будівництвом. Відповідно до ч. 2\~ст. 331 ЦК України\~право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). В разі якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до п. 9 ч. 1\~ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державна реєстрація прав проводиться, в тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Позивачка не може в адміністративному порядку вирішити питання про визнання за нею права власності на самовільно збудовану нежитлову будівлю-складу загальною площею 2276,9 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , оскільки дане нерухоме майно відповідно до ч. 1\~ст. 376 ЦК України\~є самочинним будівництвом. Відповідно до ч. 3\~ст. 376 ЦК України\~право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Враховуючи, що [PERSON] є користувачем земельної ділянки на якій розташоване самовільно збудована нежитлова будівля-склад, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 2276,9 кв.м., та не порушує права інших осіб, тому суд приходить до висновку, що вимоги позивачки є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Outcome: approved