Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

I. Стислий виклад позовної заяви 09 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., ПАТ «Банк Михайлівський», Білопільський ВДВС у Сумському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 22 липня 2015 року між нею та ВАТ «Банк Михайлівський», який у подальшому змінив назву на ПАТ «Банк Михайлівський», було укладено кредитний договір на суму 21 023 грн 40 коп з терміном погашення до 22 липня 2017 року. У серпні 2022 року отримала постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за заявою ТОВ «Авансар» щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. від 01 червня 2021 року про стягнення заборгованості за кредитним договором №200308730 від 22 липня 2015 року у сумі 30 881 грн 38 коп. При цьому повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні та наявність заборгованості їй не надходило. Оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено без належного підтвердження відповідачем безспірності заборгованості за договором. Також позивач зазначає, що вказаний вище виконавчий напис вчинений на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, який втратив чинність у 2017 році. З наведених підстав [PERSON] вважає виконавчий напис № 27470 від 15 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., протиправним та просить визнати його таким, що не підлягає виконанню. ІІ. Процесуальні дії Ухвалою від 13 вересня 2022 року відкрито провадження в даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, третіх осіб. Відповідачу та третім особам запропоновано в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати відповідно відзив на позовну заяву та пояснення щодо позову (а. с. 25-26). Ухвалою від 16 вересня 2022 року суд забезпечив даний позов шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні №69664627, відкритому на підставі оспорюваного виконавчого напису (а. с. 33-35). ІІІ. Позиція сторін та третіх осіб по справі Дана справа розглянута без повідомлення (виклику) сторін, третіх осіб. Відповідач, ТОВ «Авансар», правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Треті особи: Білопільський ВДВС у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) та ПАТ «Банк Михайлівський» пояснень щодо позову не подали. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. також пояснень щодо позову не подав. Судове повідомлення про розгляд справи, направлене на юридичну адресу останнього, повернулися без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Водночас, відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Міністерства юстиції України №1075/6 від 30 червня 2021 року діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. на даний час тимчасово зупинена (а. с. 39). Суд розглядає справу в порядку письмового провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом Суд встановив, що 01 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис №76527, відповідно до якого з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар», якому ТОВ «ФК «Фагор»» відступило право вимоги на підставі договору факторингу №27/05/2020-4 від 27 травня 2020 року, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Плеяда»» відступило право вимоги на підставі договору факторингу №1 від 20 травня 2016 року, якому в свою чергу ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі договору факторингу №1905 від 19 травня 2016 року відступило право вимоги за кредитним договором №200308730 від 22 липня 2015 року, укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та [PERSON] , стягнуто заборгованість за період з 22 липня 2015 року по 28 травня 2021 року у сумі 30 881 грн 38 коп (а. с. 15, 17). 18 серпня 2022 року старший державний виконавець Білопільського ВДВС у Сумському районі Сумської області Північно-Східного МУЮ (м. Суми) Піскун В.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №69664627 щодо примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису (а. с. 18). V. Норми права та мотиви суду Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 означеного Закону). Аналогічні положення закріплені і в п.п. 3.1 п. 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі по тексту Порядок). У пункті 3 п.п. 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п.п. 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. У п. 1 вказаного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п.п. 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. V. Мотиви суду Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що при вчиненні оспорюваного виконавчого напису нотаріус отримував від фінансової компанії та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення часткового його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що відображений у написі розмір заборгованості перед фінансовою компанією є безспірним. Розрахунок боргу, зазначений у виконавчому написі, щодо наявності грошового зобов`язання позивача за тілом кредиту є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача. Водночас, він не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог фінансової компанії до позивача. Крім того, суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що боржник [PERSON] була належним чином обізнаною про порушення нею грошового зобов`язання та можливі наслідки неусунення вказаних порушень. При цьому право боржника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, що повинно підтверджуватися документами про вручення, або про неможливість вручення такого повідомлення у зв`язку з відмовою отримувача, або самовільною зміною ним місця проживання. Відповідач з невідомих суду причин не надав матеріали, на підставі яких був вчинений виконавчий напис нотаріуса. Згідно з ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. За таких обставин суд дійшов висновку, що при вчиненні виконавчого напису про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Авансар» заборгованості в сумі 30 881 грн 38 коп приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не переконався належним чином у безспірності суми, що підлягає стягненню, та безспірності характеру правовідносин сторін, що не відповідає вимогам Закону України «Про нотаріат». Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню через порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису. Всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України доказів протилежного відповідач суду не надав. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають документально підтверджені судові витрати у виді судового збору, сплаченого за подання до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову у розмірі 992 грн 40 коп та 496 грн 20 коп відповідно, а всього 1 488 грн 60 коп (а. с. 9-10, 16). Відповідно до положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом продовжує свою дію протягом дев`яноста днів з дня набрання цим рішенням законної сили або може бути скасований за вмотивованим клопотанням учасника справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved