Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа на стороні позивача: Орган опіки і піклування Кіцманської міської ради про визначення місця проживання дитини, в обґрунтування якого вказував, що він 04.11.2007 року уклав шлюб із відповідачкою [PERSON] , який зареєстровано у виконкомі Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 12. Зазначає, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.04.2022 року (справа № 718/664/22) шлюб між ними розірвано. Вказує що в шлюбі вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що причиною розірвання шлюбу стало те, що вони з відповідачкою із січня 2020 року перестали підтримувати подружні відносини. Також, 19.01.2020 року відповідачка виїхала за межі України у Великобританію (м. Лондон), до цього часу жодного разу не приїжджала в Україну. З того часу їхня дитина залишилась проживати разом з ним, відповідачка спілкується з ними тільки по телефону. Крім цього вказує, що він за час проживання в селі зарекомендував себе з позитивної сторони, алкогольними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає, виховує сам малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , умови проживання задовільні, дитина забезпечена всім необхідним, загрози життю та здоров`ю дитини немає, що підтверджується Висновком Комісії з питань захисту прав дитини Кіцманської міської ради, Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від № 87/7 від 10.08.2022 року, Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 25.08.2022р., які складені Кіцманською міською радою, характеристикою на позивача із Кіцманської міської ради, заявою неповнолітньої [PERSON] , яка написана в присутності начальника ССД КМР Заярнюк Л. від 18.08.2022 року. Таким чином враховуючи наведене та те, що дочка [PERSON] проживає у господарстві, що належить бабусі позивача - [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 22.10.2001 року, виховується ним та його батьками, до яких звикла, вважає, що за таких умов дочці буде краще проживати з ним. Враховуючи наведене, просив позов задовольнити, визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з ним, [PERSON] [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 21.09.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 11.10.2022 року. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, однак, через канцелярію суду подав заяву в якій позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові, та просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак, через канцелярію суду подала заяву в якій позов визнала повністю та просила справу розглянути у її відсутність. Представник органу опіки і піклування Кіцманської міської ради Заярнюк Л. в підготовче судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала заяву, в якій висновок орагну опіки і піклування Кіцманської міської ради, затверджений рішенням виконавчого комітету Кіцманської міської ради від 07.09.2022 року №304/9 підтримала повністю та просила справу розглядати за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. В судовому засіданні встановлено, що батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.08.2019 року (а. с.11). Згідно рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 20.04.2022 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.12-13). Згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 22.10.2001 року, який виданий виконавчим комітетом Ошихлібської сільської ради вбачається, що житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами, які знаходяться в [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. (а.с.17) Відповідно до відповіді на запит №33 від 08.08.2022 року наданої Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що [PERSON] здійснила виїзд з Борисполя на Лондон 19.01.2020 року, інформація про її повернення відсутня (а.с.14). Відповідно до характеристики від 10 серпня 2022 року №86/7, виданої виконавчим комітетом Кіцманської міської ради вбачається, що [PERSON] , 1986 р.н., має освіту вищу, розлучений. За час проживання в селі Ошихліби гр. [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони. Ввічливий, доброзичливий, врівноважений, товариський, на критику реагує спокійно. Приймає активну участь в громадському житті села. В порушеннях громадського порядку не помічався, громадський спокій не порушує, спиртними напоями не зловживає, зауважень немає. На утриманні [PERSON] є дочка [PERSON] 2009 року народження. (а. с. 18) Відповідно до Акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №87/7 від 10 серпня 2022 року вбачається, що [PERSON] (1986 р. н., заявник), [PERSON] (2009 р. н., дочка), [PERSON] (1961 р. н., батько), [PERSON] (1960 р. н., мати) та [PERSON] (1939 р. н., бабуся) зареєстровані та проживають разом за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] навчається в Кіцманському ЗЗСО І-ІІІ ст. у 8 класі. Загальна площа будинку становить 217,6 м2. Також в акті зазначено, що, провівши обстеження умов проживання [PERSON] встановлено, що він розлучений, разом з малолітньою дочкою [PERSON] 2009 р. н., зареєстровані та проживають в господарстві бабусі [PERSON] . [PERSON] самостійно виховує дочку [PERSON] , яка знаходиться на повному його утриманні. Умови проживання сім`ї - задовільні (а. с.19). Згідно витягу від Міністерства внутрішніх справ України витяг з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» з якої вбачається, що станом на 11 серпня 2022 року [PERSON] , [INFO] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.(а.с.20) Відповідно до довідки №80 від 15 серпня 2022 року виданої Чернівецькою філією Українського інституту експертизи сортів рослин Мінагрополітики вбачається, що [PERSON] працює в Чернівецькій філії Українського інституту експертизи сортів рослин на посаді технік 1 категорії з 29 липня 2022 року по теперішній час, з місячним фондом заробітної плати в сумі 6 500,00 грн. (а.с. 21). Згідно заяви неповнолітньої [PERSON] , 2009 р. н., яка написана в присутності начальника ССД КМР Заярнюк Л. остання зазначила, що вона хоче проживати біля батька - [PERSON] , оскільки її мама з ними не проживає вже тривалий час (а.с.22-23). Відповідно до Акта обстеження умов проживання від 23 серпня 2022 року, складеного представниками служби у справах дітей Кіцманської міської ради вбачається, що дитина має окрему кімнату, де нещодавно проведено сучасний ремонт, в кімнаті є всі необхідні меблі, дитина забезпечена всім необхідним: є місце для сну та відпочинку, місце для занять, канцелярське приладдя, засоби гігієни, одяг та взуття на всі сезони, гаджети та інше (а.с.34). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Кіцманської міської ради про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , мешканки с. Ошихліби» зазначено, що з`ясувавши всі обставини по справі, враховуючи думку дитини, служба у справах дітей Кіцманської міської ради вважає за доцільне проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , мешканки с. Ошихліби біля батька - [PERSON] , [INFO] , мешканця с. Ошихліби.(а. с. 35-36) Рішенням комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кіцманської міської ради від 25 серпня 2022 року №3 визнано за доцільне проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , мешканки с. Ошихліби біля батька [PERSON] , [INFO] , мешканця с. Ошихліби. Рішенням Виконавчого комітету Кіцманської міської ради від 07 вересня 2022 року №304/9 «Про затвердження висновку органу опіки і піклування Кіцманської міської ради про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , мешканки с. Ошихліби» було вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування Кіцманської міської ради про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , мешканки с. Ошихліби» (а.с.37). Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4). З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що в тому разі, якщо батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують право дитини не розлучатися з обома батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, якщо в разі компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно ухвалити рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що вирішують питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Постановою Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18) вказано, що при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Визначено, що під забороною розлучення дитини з матір`ю в контексті Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року. У вказаній постанові зазначено, що з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Таким чином, враховуючи, що малолітня [PERSON] , 2009 року народження, проживає разом із батьком, де має сталі родинні та дружні зв`язки, її особисте бажання проживати з батьком, а перед усім з врахуванням інтересів самої дитини, суд, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини саме з батьком, оскільки зібрані у справі докази з урахуванням думки дитини і висновку органу опіки та піклування вказують на те, що проживання дитини з батьком найкраще забезпечить інтереси дитини.

Outcome: approved