Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

01.07.2022 позивач звернувся з позовом і просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дитини, сина [PERSON] [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що мав сестру [PERSON] , яка перебувала у шлюбі з відповідачем і змінила прізвище на [PERSON] . Вони мали дитину сина [PERSON] , [INFO] . 17.04.2012 вони розірвали шлюб. Дитина залишилася з матір`ю, а відповідач зовсім не виконував своїх обов`язків, щодо утримання і виховання дитини. [INFO] сестра позивача, мати дитини, померла. Після її смерті позивач самостійно утримує і виховує дитина. Натомість відповідач подав письмову нотаріально посвідчену заяву на безумовну згоду позбавлення прав відносно сина. 12.07.2022 ухвалою суду прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за позовом, призначено судовий розгляд за правилами загального позовного провадження та визначено час підготовчого судового засідання о 09-00 год. 22.08.2022. Відповідачу запропоновано подати відзив. Втім останній відзиву не подавав. Підготовче судове засідання було проведено 22.08.2022 та ухвалою закрито підготовче провадження. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав. Також пояснив, що він разом з сестрою і дитиною жили разом і весь час він допомагав сестрі утримувати і виховувати дитину. Відповідач зовсім не спілкується з сином. Навпаки племінник вважає його батьком. Відповідач до суду не з`явився. Представник Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради підтримала позов. Також зазначила, що дитина повністю перебуває на утриманні і вихованні позивача. Зв`язків між дитиною та відповідачем відсутні. Дитина вважає батьком позивача. Згідно висновку від 29.09.2022 №1263/27.1-26 відповідача слід позбавити батьківських прав щодо дитини. Неповнолітній [PERSON] пояснив, що проживає з дядьком (позивачем по справі) та бабусею. За місцем проживання відвідує школу, у нього багато друзів з якими спілкується та грає. Його доглядає бабуся та дядько (позивач по справі). Останні допомагають йому по навчанню. Батька взагалі не знає і ніколи його не бачив. Близькі не забороняли батьку спілкуватися з ним але він цього не робив. Сам теж не бажає спілкуватися з батьком і знати його. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Суд встановив, що 27.06.2009 сестра позивача - [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] . [INFO] у них народилася спільна дитина, син - [PERSON] . 17.04.2012 рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми було розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] померла сестра позивача - [PERSON] . Після розірвання шлюбу відповідач не спілкувався та не бачився зі своїм сином, не виконував своїх батьківських обов`язків. Позивач є рідним братом померлої [PERSON] , та як рідний дядько [PERSON] з самого його народження завжди був рядом, брав участь у його вихованні, піклувався про фізичний і духовний розвиток [PERSON] , допомагав своїй померлій сестрі у вихованні та належному забезпеченні [PERSON] , так як він був позбавлений батьківської піклування та уваги зі сторони відповідача. Дитина з березня 2022 року постійно проживає разом у сім`ї дядька [PERSON] у [ADDRESS] . За місцем проживання дитина навчається у школі. У сім`ї позивача дитина повністю доглянута, забезпечена умовами для фізичного і духовного розвитку, навчання, підготовки до самостійного життя. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток дитини. Він також не надає належної допомоги на утримання дитини. Також суд встановив, що відповідач надав нотаріально завірену заяву про вільну і безумовну згоду на позбавлення себе батьківських прав відносно свого сина [PERSON] , [INFO] та його подальшого усиновлення братом колишньої дружини [PERSON] , яка померла [INFO] - позивачем [PERSON] . . Встановлені факти підтверджуються свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини, рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми про розірвання шлюбу, свідоцтвом про смерть, наказом про тимчасове влаштування малолітнього [PERSON] у сім`ю [PERSON] , нотаріально посвідченою заявою [PERSON] , копії яких додані до матеріалів справи. Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради складено висновок від 29.09.2022 №1263/27.1-26 згідно якого у інтересах дитини відповідача слід побавити батьківських прав. Висновок мотивований тим, що наказом Управління «Про тимчасове влаштування [PERSON] у сім`ю [PERSON] » з 31.03.2022 [PERSON] , який залишився без піклування батьків, влаштовано у сім`ю [PERSON] . На дядька було покладено персональну відповідальність за життя, здоров`я, фізичний та психічний розвиток малолітнього [PERSON] . Відповідач 01.04.2022 написав заяву до управління, у якій підтвердив, що не брав участі в житті сина з самого його народження, не має наміру забирати сина до себе та не заперечує проти його проживання з дядьком [PERSON] . Також в заяві батько погодився на позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Фактично дядько і бабуся займаються вихованням хлопчика, вони утримують його, забезпечують необхідним одягом, шкільним приладдям, допомагають з навчанням. Батько знає про позбавлення його батьківських прав, не заперечує проти цього, та не планує в подальшому займатися вихованням сина. Відповідач з самого народження сина не виконував свої батьківські обов`язки, не бажав спілкуватися сином, не відчував батьківських почуттів до сина і повністю самоусунувся з його життя. З встановлених обставин вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 150, 164, 165, 180-184, 191 СК України. Згідно п.16. Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно ч. 1 ст. 14 СК України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Згідно ч. 1 ст. 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу. А згідно ч. 4 цієї статті невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Також вони зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 164 СК України зокрема п. 2 ч. 1 передбачено, що мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. За встановлених обставин у порівнянні з наведеними положеннями законів вбачається, що з народження дитини відповідач на порушення своїх обов`язків не виконував своїх батьківських обов`язків, не утримує дитину та не займається її вихованням. Врешті таке призвело до того, що відповідач проживає окремо від дитини та фактично самоусунувся від щоденного виховання та догляду дитини. Зв`язок між батьком та дитиною втрачений. Ураховуючи наведене суд вважає, що позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Також слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного і

Outcome: approved