Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

1. Позиція позивача. [PERSON] , як син померлого [INFO] Пишного [PERSON] , звернувся із даним позовом, яким в порядку спадкування за законом просив: -Визнати за ним, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на гараж, розташований за адресою ГБК «Черемушки», Дніпропетровської області місто Кам`янське вулиця Михайла Грушевського, гараж № [NUMBER] , в прядку спадкування за заповітом після смерті його батька [PERSON] померлого [INFO] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, він як син та спадкоємець за заповітом, який був складений за життя його батьком [PERSON] , має право на спадкування всього належного померлому майна, а тому у склад спадщини також увійшло право померлого на гараж який є предметом позову. Після смерті батька, позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини відкритої на час смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , із заявою про прийняття спадщини, але приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашовою Г.В. Постановою від 21 червня 2019 року відмовила у вчиненні нотаріальної дій, а саме відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж, що залишився після смерті [PERSON] , з підставі не підтвердження належності на права власності померлому гаражу № 75. Тому фактично в іншій спосіб не може вирішити цей спір, і просить задовольнити позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. 2.Позиція відповідача. Представником відповідача подано пояснення по справі щодо прийняття рішення на розсуд суду (а.с. 134-136), і клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника відповідача, і прийняття рішення згідно до чинного законодавства. 3.Позиція 3-іх осіб. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору : Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, Гаражно-будівельний кооператив «Черемушки», належним чином сповіщені про дату, час там місце судового розгляду. У справі наявні клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представників 3-іх осіб. 4.Заяви, клопотання, процесуальні питання. У грудні\~2019\~року позивач\~ [PERSON] звернувся до Заводського районного\~суду міста\~Дніпродзержинська Дніпропетровської\~області із даним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою від\~18\~грудня 2019\~року \~ відкрито провадження за позовом [PERSON] за правилами загального позовного провадження. \~ \~ \~ \~27 лютого 2020 року представником позивача подано уточнену позовну заяву. 27 лютого 2020 року представником позивача\~ [PERSON] адвокатом\~Серебряковою Ілоною\~Володимирівною подано клопотання про витребування доказів, а саме: - Витребувати від Першої Кам`янської державної нотаріальної контори (область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця Медична, будинок№3) копію спадкової справи, відкриту після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; -Витребувати від приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області (область Дніпропетровська, Верхньодніпровський район, місто Верхньодніпровськ, вулиця Дніпровська, будинок № 56) копію спадкової справи, відкриту після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 27 лютого 2020 року ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів, - задоволено. 26 серпня 2020 року представником позивача\~ [PERSON] адвокатом\~Серебряковим Е.С. подано клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати від Першої Кам`янської державної нотаріальної контори (область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця Медична, будинок№3) копію спадкової справи, відкриту після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 26 серпня 2020 року ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. 10 лютого 2021 року позивачем [PERSON] подано клопотання про витребування доказів, а саме: витребувати у Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області (49102, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Данила Галицького, будинок № 14) копію спадкової справи № 724/2003, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 10 лютого 2021 року ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів, - задоволено. 17 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Сторонами подані заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності. Згідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, - \~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ч. 3 ст. 233 ЦПК України - Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. Ч. 5 ст. 233 ЦПК України, - У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Судом враховується належне сповіщення позивача про дату, час та місце судового розгляду, як і його представника, наявність у справі заяв від сторони позивача (а.с. 58), що згідно до приписів ст.223 ЦПК України, обсягу доказів зібраних в межах цивільної справи, є наявною підставою для розгляду справи за наявними в ній доказах. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 5.Фактичні обставини встановлені судом. Позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року (справа № 208/664/19 провадження № 2-о/208/43/19) встановлено факт того, що «… [PERSON] , [INFO] , іпн [NUMBER] постійного проживання однією сім?єю разом із спадкодавцем з батьком [PERSON] , [INFO] , на час відкриття спадщини [INFO] …». Рішення набрало законної сили 20 травня 2019 року, що підтверджено копією судового рішення (а.с. 111-112). Згідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № витягу 00023190111 від 21 червня 2019 року батьками [PERSON] , народженого [INFO] , є батько [PERSON] , і мати [PERSON] (а.с. 115-116). 21\~червня 2019\~року приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашовою Г.В. Постановою від 21 червня 2019 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дій, а саме у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на гараж, що залишився після смерті батька [PERSON] , з підставі не підтвердження належності на права власності померлому гаражу № [NUMBER] , що підтверджено копією постанови (а.с. 12). 28 квітня 1986 року на ім`я [PERSON] , яка проживала за адресою [ADDRESS] , відділом комунального господарства було видано Дозвіл за № 168 від 28 квітня 1986 року на подальшу\~експлуатацію гаражу\~№ [NUMBER] , розташованого в кооперативі «Черемушки», попередньо належний [PERSON] , що підтверджено копією довідки (а.с. 13), що також підтверджено оціночним актом № 1 на гараж № [NUMBER] (а.с. 14-16), з відомостей якого вбачається що гараж побудований у 1968 році. У відповідності до відповіді Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за № 1595 від 17 жовтня 2019 року (а.с. 17), зазначено про інформацію обліку гаражу [ADDRESS] як об`єкту нерухомості який за дозволом експлуатації був за [PERSON] . В подальшому на ім`я [PERSON] 26 серпня 1986 року, яка за дозволом Заводської районної ради № 109 від 25 листопада 1985 року, отримала від відділу комунального господарства згоду на подальшу експлуатацію даного гаражу, було виготовлено технічну документацію. Та, на підставі дозволу Заводської районної ради № 168 від 28 квітня 1986 року, [PERSON] , надано дозвіл відділом комунального господарства на подальшу експлуатацію зазначеного гаражу. Але, за [PERSON] і [PERSON] відсутня реєстрація права власності на гаражу [ADDRESS] . Також на запит нотаріуса в межах спадкової справи, ДОР ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за вих № 615 від 11.06.2019 року повідомило щодо відсутності станом на 31 грудня 2012року даних про реєстрацію права власності на гараж [ADDRESS] (а.с. 123). Також згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутня інформація про реєстрацію за [PERSON] права власності на гараж [ADDRESS] , що підтверджується витягом (а.с. 123-125). 15 травня 1981 року виконавчим комітетом Дніпровської районної ради народних депутатів згідно рішення № 229 було прийнято рішення про виділення земельної ділянки під забудову гаражів по [ADDRESS] на 402 машиномісця, затвердити та зареєструвати гаражно-будівельний кооператив «Черемушки», що підтверджено відповіддю Архівного управління Кам`янської міської ради від 22 жовтня 2019 року за № 345/02-13 (а.с. 18). Згідно до витягу з рішення, у п. 84 зазначено як члена гаражно-будівельного кооперативу «Черемушки», - [PERSON] , [ADDRESS] , що підтверджено копією витягу (а.с. 19). Відповіддю Першої кам`янської державної нотаріальної контори від 01 квітня 2020 року за № 442/01-16 (а.с. 77), від 03 червня 2020 року за № 694/01-16 (а.с. 103) зазначено, що [INFO] померла [PERSON] , спадкова справа після якої не заводилася. Згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане 7 квітня 2014 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М., в межах спадкової справи № 724/2003 зареєстрованої в реєстрі за № 1-1149, спадкоємцю після померлої [PERSON] , померлої [INFO] , її чоловіку [PERSON] , за заповітом посвідченим [PERSON] , секретарем виконкому Новомиколаївської ради народних депутатів 22 січня 1997 року за № 7, видане свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно: -Житловий будинок за адресою [ADDRESS] ; -Земельну ділянку площею 0,1482 га, за адресою [ADDRESS] . Таким чином, на час смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у склад спадщини відкритої на час її смерті не увійшло право на спадкування гаражу [ADDRESS] . [PERSON] , який мешкав у [ADDRESS] , 17 серпня 2016 року складений заповіт на ім`я [PERSON] , [INFO] , щодо всього майна належного [PERSON] з чого б воно не складалося та де б воно не було. Заповіт був посвідчений у Новомиколаївській селищній раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, зареєстрований у реєстрі за № 79 від 17 серпня 2016 року (а.с. 108-109). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 1276 від 27 листопада 2017 року проведений Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської і області (а.с. 107). Спадкова справа після померлого [PERSON] , померлого [INFO] , за № 151/2018 заведена Приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Малашовою Г.В. за заявою [PERSON] поданої від 17 серпня 2018 року (а.с. 105). 6.Норми права застосовані судом. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ст. 41 Конституції України, Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ст. 55 Конституції України, Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Земельний Кодекс УРСР 1922 року: Ст. 146. С изданием настоящего Кодекса все земли внутри действующей городской черты признаются городскими землями.\~ Ст.149. Земельные распорядки внутри городской черты определяются особыми узаконениями. [PERSON] на эти земли не распространяются. Примечание.\~Указанные в настоящей статье узаконения и правила издаются Президиумом ВУЦИК по представлению Наркомвнудела и Наркомзема. ст. 21 ЦК УРСР 1922 року, - Земля становить власність держави і не може бути предметом приватного обороту. Володіння землею допускається лише на правах користування. ч. 1 ст. 84-1 ЦК УРСР 1922 року - Всім робітничим і загальногромадським житлобудівельним кооперативам земельні ділянки для забудови або відбудови, добудови або надбудови будинків можна здавати за договорами про право забудови або, коли вони того побажають, у безстрокове користування. Ч. 2 ст. 84-1 ЦК УРСР 1922 року, - Будинки, що їх поставили зазначені кооперативи на ділянках, наданих у безстрокове користування, а так само будинки, що вже є на цих самих ділянках (в разі надання ділянки для відбудови чи добудови будинків, що є на них), належать житловому кооперативу на праві власності. ст. 416 ЦК УРСР 1922 року, - Допускається спадкоємство за законом і за заповітом згідно з нижченаведеними статтями в межах загальної вартості спадкового майна не більше 10000 золотих карбованців, з вирахуванням всіх боргів померлого. Примітка. Права, які витікають з укладених органами держави з приватними особами договорів (орендних, концесійних, забудовних та ін.), переходять в порядку спадкування за законом та за заповітом в межах строків, вказаних в цих договорах, без обмеження граничною вартістю, встановленою цією статтею. Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ст. 41 Конституції України, Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Ст. 55 Конституції України, Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Ст.\~4\~Цивільного Кодексу\~Української РСР\~(1963\~року). Підстави виникнення цивільних прав і обов`язків. \~ \~ \~ \~Цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обов`язки. \~ \~ \~ \~Відповідно до цього цивільні права і обов`язки виникають: \~ \~ \~ \~з угод, передбачених законом, а також з угод, хоч і не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; \~ \~ \~ \~з адміністративних актів, у тому числі для державних, кооперативних та інших громадських організацій з актів планування; \~ \~ \~ \~в результаті відкриттів, винаходів, раціоналізаторських пропозицій, створення творів науки, літератури і мистецтва; \~ \~ \~ \~внаслідок заподіяння шкоди іншій особі, а так само внаслідок придбання або збереження майна за рахунок коштів іншої особи без достатніх підстав; \~ \~ \~ \~внаслідок інших дій громадян і організацій; \~ \~ \~ \~внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання цивільно-правових наслідків. Ст.\~86\~Цивільного Кодексу\~Української РСР\~(1963\~року). Право власності. \~ \~ \~ \~Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. \~ \~ \~ \~Право власності в Україні охороняється законом. \~ \~ \~ \~Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. \~ \~ \~ \~Власність в Україні виступає в таких формах: приватна, колективна, державна. \~ \~ \~ \~Усі форми власності є рівноправними. \~ \~ \~ \~Відносини власності регулюються Законом України «Про власність». Ст. 112 Цивільного Кодексу Української РСР (1963 року). Поняття спільної власності. \~ \~ \~ \~Майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. \~ \~ \~ \~Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Стаття 5 Цивільного Кодексу України.\~Дія актів цивільного законодавства у часі 1. Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. 2. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. 3. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Згідно до вимог ч. 1 ст. 13 Цивільного Кодексу України, Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Згідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України: 1.кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 2. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Ч. 1 ст. 20 Цивільного Кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. Земельний Кодекс УРСР 1970 року, в редакції закону від\~12.03.1981, підстава -\~1653-X: Стаття 16, Земельного Кодексу УРСР 1970 року, Надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення. \~ \~ \~ \~Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР. \~ \~ \~ \~У постановах або рішеннях про надання земельних ділянок вказується мета, для якої вони надаються, і основні умови користування землею. \~ \~ \~ \~Надання земельної ділянки, що є в користуванні, іншому землекористувачеві провадиться тільки після вилучення даної ділянки в порядку, передбаченому статтями 37-41 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Порядок порушення і розгляду клопотань про надання земельних ділянок встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Стаття 21 Земельного Кодексу УРСР 1970 року. \~ \~ \~ \~Видача державних актів на право користування землею, а також актів на право довгострокового тимчасового користування землею провадиться виконавчими комітетами районних (міських) Рад народних депутатів. Стаття. 48 Земельного Кодексу УРСР 1970 року. Державний контроль за використанням та охороною всіх земель здійснюється Радами народних депутатів, їх виконавчими і розпорядчими органами, а також спеціально уповноваженими на те державними органами в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР. Відповідно до законодавства Союзу РСР спеціально уповноваженим органом по здійсненню державного контролю за використанням та охороною земель є землевпорядна служба системи Міністерства сільського господарства СРСР, компетенція якої визначається положенням, затверджуваним Радою Міністрів СРСР. \~ \~ \~ \~Стаття 86. Земельного Кодексу УРСР 1970 року, Відання землями міст і порядок користування ними. \~ \~ \~ \~Всі землі в межах міста перебувають у віданні міських Рад народних депутатів, компетенція яких в галузі регулювання земельних відносин визначається статтею 10 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Користування землями, зазначеними в пунктах 3, 4, 5 статті 84, здійснюється у відповідності з статтями 95, 97, 98 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Стаття 87 Земельного Кодексу УРСР 1970 року. Землі міської забудови та їх використання \~ \~ \~ \~Землями міської забудови вважаються землі, що забудовані або призначені для цієї мети за генеральним планом розвитку і забудови міста. \~ \~ \~ \~Земельні ділянки для житлового, промислового та іншого капітального будівництва надаються державним підприємствам, організаціям і установам, а також житлово-будівельним кооперативам та окремим громадянам для індивідуального житлового будівництва у безстрокове користування за рішенням виконавчого комітету міської Ради народних депутатів у відповідності з генеральним планом розвитку і забудови міста. \~ \~ \~ \~Землі, призначені під міську забудову, до їх забудови використовуються попередніми землекористувачами. \~ \~ \~ \~Вільні від забудови землі можуть відводитися виконавчими комітетами міських Рад народних депутатів в тимчасове користування підприємствам, установам, кооперативним і громадським організаціям, а також громадянам для використання під городи, пасовища та сінокоси. \~ \~ \~ \~Стаття 90 Земельного Кодексу УРСР 1970 року.\~ Перехід права користування земельною ділянкою при переході права власності на будівлю. \~ \~ \~ \~На землях міст при переході права власності на будівлю переходить також і право користування земельною ділянкою або її частиною. \~ \~ \~ \~При переході будівлі у власність кількох осіб земельна ділянка переходить в користування всіх співвласників будівлі. \~ \~ \~ \~Якщо попередній власник будівлі одержав земельну ділянку на пільгових умовах за нормами, що перевищують діючі, за новим власником будинку може бути закріплена в користування земельна ділянка, виходячи з норм, встановлених статтею 88 цього Кодексу. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. 7.Висновки та мотиви прийнятого рішення. Предметом спору є спір про право на спадкування за заповітом на об`єкт нерухомості, який підлягає врегулюванню із застосуванням норм Спадкової книги ЦК України. Так, статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Так, звертаючись із позовом, [PERSON] заявляє про вступ у право власності в порядку спадкування за заповітом на гараж [ADDRESS] , який на його думку увійшов до складу спадщини відкритої на час смерті спадкодавця [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Але як встановлено згідно до Згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане 7 квітня 2014 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М., в межах спадкової справи № 724/2003 зареєстрованої в реєстрі за № 1-1149, спадкоємцю після померлої [PERSON] , померлої [INFO] , її чоловіку [PERSON] , за заповітом посвідченим [PERSON] , секретарем виконкому Новомиколаївської ради народних депутатів 22 січня 1997 року за № 7, видане свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно: -Житловий будинок за адресою [ADDRESS] ; -Земельну ділянку площею 0,1482 га, за адресою [ADDRESS] . Таким чином, на час смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у склад спадщини відкритої на час її смерті не увійшло право на спадкування гаражу [ADDRESS] . Факт набуття [PERSON] , як дружиною спадкодавця [PERSON] , за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, видане 7 квітня 2014 року державним нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори Полянським Ю.М., в межах спадкової справи № 724/2003 зареєстрованої в реєстрі за № 1-1149, як спадкоємцю після померлої [PERSON] , померлої [INFO] , - [INFO] Дозвілу за № 168 від 28 квітня 1986 року виданого відділом комунального господарства було видано на подальшу\~експлуатацію гаражу\~№ [NUMBER] , розташованого в кооперативі «Черемушки», попередньо належний [PERSON] , також не наділяє ні [PERSON] права власності на час її життя на зазначений гараж, а тим більш перехід такого права експлуатації на гараж на ім`я [PERSON] , що підтверджено зазначеним свідоцтвом від 7 квітня 2014 року. Факт не набуття за своє життя [PERSON] права власності на гараж [ADDRESS] , також підтверджено і відповіддю Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за № 1595 від 17 жовтня 2019 року, якою зазначено про відсутність відомостей про реєстрацію права власності на зазначений гараж як за [PERSON] так і за [PERSON] . Що також підтверджено і відповіддю на запит нотаріуса в межах спадкової справи, наданої ДОР ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за вих № 615 від 11.06.2019 року, а саме про те, що на підприємстві відсутності станом на 31 грудня 2012 року данні про реєстрацію права власності на гараж [ADDRESS] . Також згідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відсутня інформація про реєстрацію за [PERSON] права власності на гараж [ADDRESS] . Крім\~того,\~позивачем зазначено,\~що гараж [ADDRESS] , входив у склад гаражно-будівельного кооперативу «Черемушки», який був зареєстрований за рішенням виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів згідно рішення № 229 від 15 травня 1981 року, де членом кооперативу дійсно був [PERSON] , [ADDRESS] , що підтверджено копією витягу (а.с. 19). Та згідно до інформації Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» за № 1595 від 17 жовтня 2019 року (а.с. 17), зазначено про інформацію обліку гаражу [ADDRESS] як об`єкту нерухомості який за [PERSON] . А тому, саме [PERSON] мав право на набуття права власності на гараж [ADDRESS] , як член кооперативу згідно до діючого станом на 1981 рік законодавства. На підставі чого, перехід такого права власності яке могло бути набуто [PERSON] на зазначений гараж [ADDRESS] , можливо лише або в порядку спадкування, або за цивільно-правовими підставами договорами, що врегульовувалося ЦК УРСР, як на час виникнення права у [PERSON] та [PERSON] , яка набула право на експлуатацію у 28 квітня 1986 року, що підтверджує відсутності реєстрації права власності на об`єкт нерухомості - гараж № [NUMBER] за членом кооперативу [PERSON] , так і іншими особами які отримували лише право на користування зазначеним об`єктом, з врахуванням що всі зазначені права виникали у осіб після 1981 року. Згідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у Постанові від 10.10.2018 року № 557/1209/16-ц, Відповідно до ст.2 закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом унесення відповідних відомостей до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч.4 ст.3 зазначеного закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1.01.2013, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Тобто право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності законом «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (3.08.2004) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до\~Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з\~наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в\~ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів"\~та в\~листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється: - по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття\~постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Як встановлено, [PERSON] не є особою, яка була б членом гаражно-будівельного кооперативу «Черемушки», де розташовувався гараж № [NUMBER] , по [ADDRESS] , не будувала його, а лише отримала право на подальше користування гаражем, що не є тотожним до права власності на об`єкт нерухомого майна. Навіть якщо б за своє життя [PERSON] оформила б право власності на гараж [ADDRESS] , то з боку позивача не доведено, що [PERSON] за своє життя прийняв таке право у спадщину відкриту на час смерті його дружин [PERSON] , померлої [INFO] . Таким чином, за сукупністю досліджених доказів, з врахуванням відповіді Обласного комунального підприємства «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» щодо відсутності реєстрації права власності на гараж [ADDRESS] , станом на 31 грудня 2012 року, як за [PERSON] так і за [PERSON] , не входження у склад спадщини прийнятої [PERSON] , після смерті дружини [PERSON] гаражу № [NUMBER] , з врахуванням інформації отриманої з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна щодо також відсутності будь-якої реєстрації права власності за об`єктом гараж [ADDRESS] , не оформлення такого права в передбаченому законом порядку спадкодавцем [PERSON] у разі прийняття такої спадщини, 09 серпня 2003 року після смерті дружини, не було оформлено в передбаченому діючим законодавством, так як [PERSON] за своє життя, не здійснював дій на внесення відповідних реєстраційних даних про реєстрацію за собою такого права на спірне майно. А тому суд приходить до висновку, що на час [PERSON] , померлого [INFO] , враховуючи відсутність зареєстрованих за ним будь-яких майнових прав на спірне майно гараж [ADDRESS] , зазначене право не входило у склад спадщини відкритої на час його смерті, а тому не може бути успадковане позивачем. \~Також судом\~враховується,\~що поняття\~«юридичний спір»\~має тлумачитися\~широко,\~виходячи з\~підходу Європейського\~суду з\~прав людини\~до тлумачення\~поняття «спір\~про право»\~(п.\~1\~ст.\~6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод).\~Зокрема,\~Європейський суд\~з прав\~людини зазначає,\~що відповідно\~до духу\~зазначеної Конвенції\~поняття «спір\~про право»\~має розглядатися\~не суто\~технічно,\~йому слід\~надавати сутнісного,\~а не\~формального значення.\~\~ 8.Судові витрати. При зверненні із позовом, позивачем понесені судові витрати з оплати судового збору а тому питання в порядку ст. 141 ЦПК України, суд враховуючи що позовні вимоги не підлягають задоволенню, понесені стороно позивача судові витрати, підлягає покладенню на позивача.

Outcome: dismissed