Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 грудня 1988 року він зареєстрував шлюб з відповідачем у Колодненській сільській раді Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №19. Неповнолітніх дітей вони не мають. Подружнє життя з відповідачем не склалося, між ними відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони втратили почуття любові одне до одного. З відповідачем проживають за однією адресою, однак шлюбні відносини між ними припинено з 2016 року, спільного господарства не ведуть. Наміру поновлювати подружні відносини позивач не має, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач відмовляється прибути до органу ДРАЦС для розірвання шлюбу, а тому вирішення даного питання можливо лише в судовому порядку. Посилаючись на викладене, позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Учасники справи у судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про дату, час та місце його проведення. Позивач просить проводити судове засідання без його участі, про що зазначив у позовній заяві (а.с. 1). Відповідач надала заяву про проведення судового засідання без її участі, позовні вимоги визнає (а.с. 16). Враховуючи викладене, суд вважає за можливе відповідно до ст.ст. 211, 223, 247 ЦПК України розглядати справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіряючи наявність підстав для задоволення позову, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу з 17 грудня 1988 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Колодненською сільською радою Тячівського району Закарпатської області, актовий запис №19. Дошлюбне прізвище відповідача [PERSON] , після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.7). Неповнолітніх дітей подружжя не має. За змістом позову подружнє життя сторін не склалося, між ними відсутні взаємоповага та взаєморозуміння, вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони проживають за однією адресою, однак спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини. Відповідач на розірвання шлюбу згодна, про що зазначила у своїй заяві (а.с.16). Згідно із ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та ч. 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Сторони не мають наміру поновлювати шлюбні стосунки. Враховуючи вищевикладене, відповідно ч. 4 ст.206 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість ухвалення в судовому засіданні рішення про задоволення позову згідно зі ст. 112 СК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Від відповідача не надійшло клопотання щодо відновлення їй дошлюбного прізвища, тому суд вважає за можливе залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Судові витрати за клопотанням позивача залишаються за ним. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved