Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його сина - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначила, що вона є рідною бабусею [PERSON] , 2007 р.н. Мати [PERSON] померла. Починаючи з 2009 року онук постійно проживав з нею та її чоловіком (дідусем [PERSON] ), та вони займалися його вихованням та утриманням, у зв`язку з тим, що після розірвання шлюбу між батьками дитини, батько припинив з сином будь-яке спілкування, не цікавився ним, не виконував жодних батьківських обов`язків щодо сина. Мати дитини в цей час намагалася працевлаштуватися в іншому місті, де не мала нормальних умов для проживання дитини, влаштовувала своє особисте життя, а потім захворіла на невиліковну хворобу, та сама потребувала стороннього догляду та постійного лікування. Останній рік свого життя мати онука (її донька) проживала разом з ними. Поки донька була жива, позивач мала можливість влаштовувати онука до дитячого навчального закладу, до школи, лікувати (надавала в лікарні підписані матір`ю дитини згоди на його лікування) в закладах охорони здоров`я та ін., адже мати дитини могла підписувати усі необхідні документи, а позивач передавала їх до відповідних закладів. Після смерті доньки вона позбавлена можливості приймати будь-які рішення та вчиняти дії в інтересах свого онука, адже вона не є законним представником (опікуном) онука, адже дитина має батька - [PERSON] , який є живим та не є позбавленим батьківських прав. Батько дитини - відповідач по справі протягом останніх десяти років, не будучи обмеженим у можливості реалізовувати свої батьківські права та виконувати обов`язки, свідомо ухиляється від їх виконання відносно [PERSON] , а саме: не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, його навчання; не бере участь у підготовці сина до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною не тільки в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, а й взагалі жодним чином не підтримує контакту з сином; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання сином освіти. Після неодноразових намагань віднайти контакт з відповідачем, які не закінчилися успіхом, позивач прийшла до висновку, що іншого способу захисту прав та інтересів її онука, крім звернення до суду із вказаним позовом, немає. На даний час, вона та її чоловік в повному обсязі виконують батьківські обов`язки відносно [PERSON] , від виконання яких його батько свідомо самоусунувся. Враховуючи те, що відповідач не піклується і про фізичний і духовний розвиток сина, не бере участь у його підготовці до самостійного життя, що є важливим аспектом виховання, позивач вимушена самостійно організовувати відпочинок та оздоровлення онука. Відповідач свідомо нехтує своїми обов`язками щодо забезпечення нормального стану здоров`я, духовного та фізичного розвитку сина. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі та з урахуванням визнання відповідачем позову ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду, в якій просить розглядати справу без його участі, зазначив, що визнає позовні вимоги. Представник третьої особи - Поровчук А. в підготовче судове засідання не з`явилася, в поданому до суду клопотанні просила розглядати справу без її участі, при цьому зазначила, що підтримує висновок органу опіки та піклування. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області 20.08.2007 (а.с.20). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.07.2007 , виданого Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 14.07.2007 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що було складено актовий запис № 490 (а.с.19). Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.22). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 26.08.1985, батьками останньої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.10.2021 року, виданим відділом державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.23). Згідно виробничої характеристики, виданої директором ТОВ «Камелія», [PERSON] зарекомендувала себе як хороший працівник та турботлива мати і бабуся, яка багато уваги приділяє сім`ї, особливо піклуванню про свого онука (а.с. 24). Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання № 004588/1 та 022559/1 [PERSON] проживає разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.29). З відповіді генерального директора КНП «ЦПМСД № 1 м. Кропивницького» Кропивницької міської ради Бойко М.С. звертався до зазначеного закладу в супроводі рідної бабусі - [PERSON] (а.с. 33). Згідно акту, складеного [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами [PERSON] та [PERSON] , їх онук - [PERSON] , [INFO] , з 2009 року проживає з дідом і бабою та перебуває на повному їх утриманні. Батьки хлопчика належним чином не займаються вихованням хлопчика. Баба та дід забезпечують [PERSON] необхідний рівень життя, розвитку та умов проживання (а.с. 34). Згідно характеристики КЗ "Навчально-виховне об`єднання «Загальноосвітній навчальний заклад І-ІІ ступенів № 16 - Дитячий юнацький центр «Лідер» Кіровоградської міської ради Кіровоградської області» від 01.04.2022 року № 121, [PERSON] навчається в даному навчальному закладі з 1-го класу. Хлопчиком опікується бабуся [PERSON] . Вона відповідально ставиться до виховання та навчання дитини. Вдома створено всі необхідні житлово-побутові умови для нормального розвитку дитини. [PERSON] підтримує постійний зв`язок зі школою та класним керівником, постійно відвідує батьківські збори та шкільні заходи (а.с.35). Згідно висновку виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 3593/49-13-24 від 31.08.2022, який затверджений рішенням виконавчого комітету Кропивницької міської ради № 636 від 13.09.2022, дії відповідача - [PERSON] можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, винну поведінку батька та свідоме нехтування ним батьківськими обов`язками (а.с.66-68). Згідно ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктами 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Зваживши у сукупності наведені вище обставини та дослідивши викладені вище матеріали справи, суд вважає доведеним, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо свого сина, а тому виходячи з інтересів дитини, вважає, що [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує згідно ст.ст.141, 142 ЦПК України. На підставі ст.150, 155, 164, 165, 166 СК України,

Outcome: approved