Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Суп М.Б., звернувся в суд з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром», в якому просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» повернути йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,83 га., кадастровий номер 6121281000:01:001:0942, що знаходиться на території Бучацької територіальної громади (колишньої Заривинецької сільської ради) Чортківського району Тернопільської області, за актом приймання-передачі земельної ділянки. В обґрунтування позову позивач вказує, що є власником земельної ділянки площею 1,83 га., кадастровий номер 6121281000:01:001:0942, що знаходиться на території Бучацької територіальної громади (колишньої Заривинецької сільської ради) Чортківського району Тернопільської області. 16.04.2013 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» укладено договори оренди зазначеної земельної ділянки. Відповідно до договору оренди від 16.04.2013 року, що зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право оренди земельної ділянки зі строком дії до 26.05.2021 та правом пролонгації, номер запису про інше речове право 14668362, між сторонами виникли строкові орендні відносити щодо використання даної земельної ділянки. Договір укладено на 5 років. Термін дії вказаного договору закінчився 26 травня 2021 року, що за п.37 вказаного Договору є підставою для його припинення. 30.03.2021 року, позивач подав заяву до ТОВ «Бучачагрохлібпром», якою повідомив, що після закінчення строку дії договору оренди землі кадастровий номер 6121281000:01:001:0942, що знаходиться на території Бучацької територіальної громади (колишньої Заривинецької сільської ради) Чортківського району Тернопільської області, просив не обробляти, оскільки буде обробляти самостійно. Вказана заява отримана ТОВ «Бучачагрохлібпром» 31.03.2021 року. Таким чином, будучи орендодавцем із дотриманням строків передбачених ст.33 Закону України «Про оренду землі», позивач висловив свої заперечення щодо поновлення договору оренди землі та небажання продовжувати дію вищевказаного договору. Правом на поновлення договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором або правом на оскарження в суді відмови орендодавця на поновлення Договору оренди землі, ТОВ «Бучачагрохлібпром» не скористався. Однак, відповідач діючи всупереч вищенаведеним вимогам закону, в усному порядку відмовлявся повертати спірну земельну ділянку в користування позивача, а на заяву від 30.03.2021 жодним чином не відреагував. У лютому 2022 року, позивач повторно звернувся із заявою до відповідача, в якій просив повернути земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,83 га, кадастровий номер 6121281000:01:001:0942, що знаходиться на території Бучацької територіальної громади (колишньої Заривинецької сільської ради) Чортківського району Тернопільської області, шляхом підписання акту приймання-передачі земельної ділянки та надіслав акт приймання-передачі земельної ділянки. Про результати розгляду заяви просив повідомити письмово на протязі 10 днів. Зазначену заяву відповідач отримав 28.02.2022 року. Однак відповідач повторно проігнорував вказану заяву позивача. Згідно п.1 ч.1 ст.31 Закону України «про оренду землі», договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку на який його було укладено. Термін дії вказаного договору закінчився 26 травня 2021 року, що за п.1 ч.1 ст.31 закону України «Про оренду землі» та п.37 вказаних договорів є підставою для його припинення, тому просить позов задовольнити. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 13 червня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні. 19 липня 2022 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бучачагрохлібпром» подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає такі безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що 16 квітня 2013 року між [PERSON] та ТзОВ «Бучачагрохлібпром» укладено договір оренди землі з кадастровим номером 6121281000:01:001:0942, який зареєстровано 26.05.2016 року. У зв`язку із внесенням змін до законодавства, яке, у тому числі, регулює правовідносини, пов`язані з поновленням договорів оренди землі, Закон України «Про оренду землі» було доповнено статтею 32-2, а частину шосту його статті 33 було виключено у зв`язку із додаванням до Глави 19 Земельного кодексу України статті 126-1. Так, відповідно до статті 32-2 зазначеного Закону поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 Земельного кодексу України. Згідно зі статтею 126-1 Земельного кодексу України договором оренди землі, договором про встановлення земельного сервітуту, договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів. Умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою. Якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк. Законом визначено спеціальну процедуру для виключення з Державного реєстру інформації про поновлення договору оренди землі, що є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Зокрема, статтею 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору. Натомість, 30 березня 2021 року орендодавець звернувся до орендаря із листом, але не звернувся до державного реєстратора із заявою про виключення з Державного реєстру відомостей про поновлення договору, що свідчить про те, що позивач мав можливість належним чином оформити відмову від продовження строку дії договору оренди землі, але не реалізував своє право на таку відмову. В даному випадку орендар продовжує користуватися земельною ділянкою, відсутні належним чином оформлені заперечення орендодавця про закінчення строку дії договору, земельна ділянка не поверталась за актом приймання-передачі, орендодавець отримав орендну плату за 2021 рік, чим на нашу думку, висловив своє волевиявлення щодо поновлення договору на той же самий строк. Крім того, вважає помилковими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи твердження позивача про те, що відповідачем не здійснено передбачених законом дій для поновлення права оренди, відповідно до чинного законодавства як наслідок, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення на адресу позивача не направлялась, відповідно, не укладена сторонами, а тому право оренди у встановленому законом порядку поновлено не було. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог. 17 серпня 2022 року ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] в інтересах якого діє адвокат Суп Мар`яна Богданівна до ТзОВ «Бучачагрохлібпром» про зобов`язання повернути земельну ділянку закрито та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] - адвокат Суп М.Б. у судовому засіданні позов підтримала, з підстав наведених у ньому та просила його задовольнити Представник відповідача - адвокат Лось А.М. у судовому засідання просив відмовити у позовних вимогах позивача, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначив, що зміни, які внесені Законом №340-ІХ суттєво змінили підхід до продовження орендних відносин, зокрема чітко розмежовано зміст понять поновлення договору оренди землі та переважне право орендаря на укладення договору оренди на новий строк, доповнивши ЗК України статтею 126-1 поновлення договору оренди землі, договору про встановлення земельного сервітуту, договорів про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або забудови, статтею 32-2 поновлення договорів оренди землі, яка відсилає до статті 126-1 ЗК України, а ст.33 ЗУ «Про оренду землі» викладено у новій редакції з назвою Переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, тобто приписи цієї статті не застосовуються до поновлення договорів оренди землі. Зазначив про те, що у відповідності до п.8 Договорів оренди землі, якщо протягом 30-денного строку до закінчення договору жодна зі сторін не заявила про його припинення, договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах. Враховуючи, що жодна зі сторін у визначений договорами строк не заявила про їх припинення, такі автоматично вважаються поновленими на той же строк та на тих же умовах. Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши обставини, на які сторони посилаються як на обґрунтування своїх позицій, оцінивши докази надані ними, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно державного акту серії ЯГ № 019335, земельна ділянка з кадастровим номером 6121281000:01:001:0942, площею 1,83 га, що знаходяться на території Бучацької територіальної громади (колишньої Заривинецької сільської ради) Чортківського району Тернопільської області належить на праві власності позивачу [PERSON] . Відповідно до Договору оренди землі від 16.04.2013, укладеного між [PERSON] , як власником земельної ділянки, та ТзОВ «Бучачагрохлібпром», в особі директора Карачки І.В., який діє на підставі статуту, як орендарем, досягнуто домовленості щодо оренди належної на праві приватної власності [PERSON] земельної ділянки, площею 1,83 га, у тому числі ріллі 1,83 га (кадастровий номер 6121281000:01:001:0942), яка знаходиться на території Заривинецької сільської ради. Відповідно до пункту 8 Розділу ІІІ «Строк дії договору» вищевказаних договорів оренди землі, сторони погодили строк його дії на 5 років, з урахуванням ротації культур. Якщо протягом 30 денного строку закінчення договору жодна із сторін не заявила про його припинення договір вважається продовжений на той же строк, на тих же умовах. Розділом ІV «Орендна плата» вказаних Договорів оренди землі, сторони погодили розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, порядок її виплати, та форму оплати. Так, орендна плата вноситься орендарем у грошовій або натуральній формі, в розмірі, що становить 1174,12 грн. на рік, 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації. Оренда плата вноситься у такі строки з 20 жовтня по 25 грудня кожного року з каси орендаря. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до розділу VІI «Умови повернення земельної ділянки» Договорів оренди, орендар взяв на себе зобов`язання, серед іншого повернути орендодавцю земельну ділянку після припинення дії договору. Розділом XIІ «Зміна умов договору і припинення його дії» Договорів оренди передбачено наступне. Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округу Тернопільської області Максимович С.В. 26.05.2016 року, індексний номер документа - 59922897, наявний запис про оренду земельної ділянки з кадастровим номером 6121281000:01:001:0942, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дата державної реєстрації 26.05.2016 строком на 5 років з правом пролонгації. Орендар - ТзОВ «Бучачагрохлібпром», орендодавець - [PERSON] . Згідно заяви № 39 від 31 березня 2021, позивач [PERSON] звернувся до директора ТзОВ «Бучачагрохлібпром» Попіля К.Я. з проханнями не обробляти земельну ділянку, площею 1,83 га, кадастровий номер 6121281000:01:001:0942, оскільки буде обробляти таку одноосібно. Крім того, [PERSON] звернувся із заявами до директора ТзОВ «Бучачагрохлібпром» Попіля К.Я. 14 лютого 2022 року в якій просив повернути йому земельну ділянку площею 1,83 га. з кадастровий номер 6121281000:01:001:0942, шляхом підписання акта приймання-передачі земельної ділянки. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною першою статті 3 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами першою-другою статті 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини першої статті 78 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Частиною першою статті 792 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено. Як вбачається зі змісту пункту 8 Розділу ІІІ «Строк дії договору» вищевказаних договорів оренди землі, такі були укладені на строк 5 років, з урахуванням ротації культур. Цим же пунктом договорів оренди землі передбачено наступне: якщо протягом 30 денного строку до закінчення договору жодна із сторін не заявила про його припинення договір вважається продовжений на той же строк, на тих же умовах. Судом встановлено, що відповідач ТзОВ «Бучачагрохлібпром» набув право оренди земельних ділянок з моменту державної реєстрації договорів оренди, які були укладені у 2013 році, а саме з 26.05.2016, сторони погодилися, що строк договорів оренди закінчився 26.05.2021 року. Представник відповідача посилаючись на умови договору, недодержання позивачем процедури припинення договору оренди та відсутність доказів про звернення до державного реєстратора, вважає позовні вимоги необґрунтованими. Зазначені доводи представника відповідача ґрунтуються на положеннях статті 32-2 Закону України «Про оренду землі», якою визначено, що поновлення договорів оренди землі здійснюється в порядку, передбаченому статтею 126-1 ЗК України. Так, за змістом ст. 126-1 ЗК України, договором оренди землі, договором про встановлення земельного сервітуту, договорами про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови може встановлюватися умова щодо поновлення таких договорів. Умова щодо поновлення договору не може встановлюватися в договорі оренди землі, договорі про встановлення земельного сервітуту, договорах про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб або для забудови щодо земельних ділянок державної та комунальної власності, крім випадків, якщо на таких земельних ділянках розташовані будівлі або споруди, що перебувають у власності користувача або набувача права користування земельною ділянкою. Якщо договір містить умову про його поновлення після закінчення строку, на який його укладено, цей договір поновлюється на такий самий строк і на таких самих умовах. Поновленням договору вважається поновлення договору без вчинення сторонами договору письмового правочину про його поновлення в разі відсутності заяви однієї із сторін про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору. Вчинення інших дій сторонами договору для його поновлення не вимагається. Сторона договору, яка бажає скористатися правом відмови від поновлення договору не пізніш як за місяць до дати закінчення дії такого договору, подає до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно заяву про виключення з цього реєстру відомостей про поновлення договору. У разі відсутності заяви про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про поновлення договору до дати закінчення дії такого договору після настання відповідної дати закінчення дії договору державна реєстрація речового права продовжується на той самий строк. Однак, згідно абзацу 4 Розділу ІХ Закону України «Про оренду землі» правила, визначені статтею 126-1 ЗК України щодо поновлення договорів оренди землі, поширюються на договори оренди землі, укладені або змінені після набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», а поновлення договорів оренди землі, укладених до набрання чинності зазначеним Законом, здійснюється на умовах, визначених такими договорами, за правилами чинними на момент їх укладення. Вказані норми законодавства набрали чинності 16.01.2020 згідно із Законом України №340-Х від 05.12.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству», у той час як договори оренди землі між сторонами укладені у 2013 році, державна реєстрація яких проведена 26.05.2016. Таким чином, посилання відповідача на вказані обставини й необхідність застосування до спірних правовідносин ст.32-2 ЗУ «Про оренду землі» та ст.126-1 ЗК України є безпідставними. Так, відповідно до частини першої статті 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму при його поновлені на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, також ЗК України, Законом України «Про оренду землі». Правові підстави поновлення договору оренди землі, крім положень статті 777 ЦК України, визначаються також статтею 33 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV до зміни її редакції згідно із Законом № 340-IX , що діяла на час укладення договорів оренди, яка об`єднує два випадки поновлення договору оренди землі: укладання договору на новий строк з застосуванням переважного права орендаря перед іншими особами (частина 1-5 статті 33) та продовження договору за мовчазною згодою сторін на тих самих умовах та на той самий строк (частина шоста статті 33). Так, відповідно до частини першої - п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на невідповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Частиною четвертою цієї ж статті також визначено, що при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Крім того, частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Отже, для продовження договірних орендних відносин необхідно волевиявлення на це сторін договору, досягнення ними згоди на поновлення договору із застосуванням переважного права орендаря на продовження договору оренди, у тому числі на змінених умовах,(частина перша - п`ята статті 33 Закону України «Про оренду землі) або пасивна згода сторін договору на продовження договору на тих самих умовах на той самий строк - пролонгація договору ( частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»). Для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами 2 - 5 цього Закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, у тому числі зі зміненими умовами договору; орендодавець протягом місяця погодив умови додаткової угоди або не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. При цьому, за системним аналізом статей 626, 777 ЦК України та частин 2-6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» для поновлення договору оренди землі з підстави продовження користування земельною ділянкою (частина шоста статті 33), необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором (частина перша статті 33 Закону України «Про оренду землі»); до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк (абзац другий частини першої статті 777 ЦК України); до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»); орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору (частина шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»). У цьому випадку договір оренди земельної ділянки продовжується на той самий строк та на тих самих умовах. Частинами 8,11 ст.33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору є неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, є автоматичною пролонгацією орендних правовідносин. Зважаючи на наведене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем не здійснено законом передбачених дій для поновлення права оренди відповідно до чинного законодавства, як наслідок, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення на адресу позивача не направлялася, що в судовому засіданні не заперечувалось представником відповідача, та, відповідно, не укладена сторонами, а тому право оренди у встановленому законом порядку поновлено не було. У постанові Великої палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі №313/350/16-ц зазначено, що виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України Про оренду землі. І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як мовчазну згоду орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Також слід зазначити, що суд не погоджується із твердженням представника відповідача у відзиві на позов, що отримання позивачем орендної плати у 2021 році свідчить про те, що такий висловив своє волевиявлення щодо поновлення договору, оскільки за змістом договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у грошовій або натуральній формі у строки з 20 жовтня по 25 грудня кожного року, а отже внесена у 2021 році, а саме в році, в якому строк дії договору закінчився (26.05.2021). Тим більше, що за умовами договору оренди землі, такий був укладений на строк 5 років, проте з урахуванням ротації культур. У судовому засіданні сторони не заперечували, що відповідач продовжує користуватися земельною ділянкою. Доказів, які б свідчили про відсутність перешкод в користуванні земельною ділянкою суду не надано. Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц, від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц, від 12.06.2019 у справі №487/10128/14-ц, від 11.11.2019 у справі №487/10132/14-ц). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved