Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Позивачка звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, в обґрунтування якого посилалась не те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30.08.2017 року. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.09.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання їх спільної дочки - [PERSON] в розмірі 900 грн., щомісячно. Також вказувала, що навесні 2018 року їй стало відомо про те, що [PERSON] поїхав на підробітки до Республіки Словакія де тимчасово працює у різних місцевих мешканців, вимощує плитку у дворах, ремонтує фасади будинків, влаштовує декоративну огорожу та інші роботи. Згодом він повідомив дочці, що почав працювати на виробництві товарів продуктової групи та,що робота не постійна. У травні-червні 2020 року відповідач під час спілкування з дочкою повідомив, що він офіційно працевлаштувався на постійну роботу на завод по виробництву продуктів харчування, також, що перебуває на консульському обліку у посольстві України та отримав посвідку на тимчасове проживання від уповноважених органів Республіки Словакія. Крім того [PERSON] повідомляв, як позивачці так і їх дочці, що отримує заробітну плату в розмірі 1 100 Євро, забезпечений соціально-побутовими умовами та розмірковує щодо отримання громадянства. Таким чином вважає, що матеріальний стан відповідача покращився однак в добровільному порядку він не бажає допомагати в утриманні їх спільної дитини. Натомість зазначила, що станом на 15.12.2020 року розмір аліментів які сплачує відповідач є нереальним для належного забезпечення дитини продуктами харчування, одягом, належними та додатковими умовами соціально-побутового характеру. На підставі викладеного, посилаючись на норми матеріального та процесуального права просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 7 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути судові витрати по справі. Представником відповідача надано відзив на позов згідно якого не погоджується із позовними вимогами, оскільки розмір аліментів визначений рішенням суду постійно збільшується та станом на 30.09.2020 року складає 1159 грн.. Зазначив, що після розірвання шлюбу відповідач проживає на території Республіки Словакія, отримав дозвіл на тимчасове проживання, зареєстрував своє місце проживання у консульській установі, але на сьогоднішній день не є працевлаштованим, та враховуючи карантинний стан, об`явлений на території майже всього Євросоюзу, втратив аби яку можливість офіційного та неофіційного працевлаштування. При цьому посилання позивачки на значне покращення його матеріального стану не підтвердженого будь-якими доказами. Майно яке перебуває у власності відповідача було набуте ще до розірвання шлюбу. Оплата гуртка сучасного танцю, додаткові заняття з репетитором по окремим дисциплінам з навчання дитини відносяться до додаткових витрат на дитину питання стягнення яких вирішується окремо та не може бути підставою для збільшення розміру аліментів. Крім того наводив свої заперечення щодо інших обставин наведених у позові. Ухвалою суду від 02.03.2021 року суд звернувся із судовим дорученням до компетентного органу Словацької Республіки про витребування через уповноваженні органи Держави України на підставі Конвенції про отримання за кордоном доказів у цивільних, комерційних справах від 18.03.1970 року від уповноважених органів Словацької Республіки інформації та письмових доказів, які стосуються громадянина України [PERSON] . 27.10.2021 року з Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) до суду надійшли документи на виконання судового доручення. Ухвалою суду від 03.08.2022 року залучено до участі у розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів товариство з обмеженою відповідальністю «МОВА-СВІТ» (код ЄДРПОУ: 43240621, м. Київ проспект Повітрофлотський, 78/42) в якості перекладача для здійснення перекладу документів зі словацької на українську мову. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні частково визнала позовні вимоги в розмірі аліментів на суму 3000 грн.. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1, ч. 2ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази засвоїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Одним із найголовніших та найважливіших обов`язків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Отже, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав. Цей обов`язок закріплений в Конституції України (статті 51, 52), а також в Сімейному кодексі України (статті 180-201). У відповідності до положення ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991 року), Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Судом встановлено, що у сторін від шлюбу [INFO] народилася дочка - [PERSON] (т.1 а.с.36). Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 30 серпня 2017 року розірвано між ними шлюб та рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.09.2017 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки - [PERSON] у твердій грошовій суму в розмірі 900 грн., щомісячно і до повноліття дитини (т.1 а.с.33-35). Відповідно до вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " №3 від 15 травня 2006 р., розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, пред`являючи позов про збільшення розміру аліментів, позивачка посилається на збільшення витрат на утримання дитини, а також те, що у відповідача значно покращився матеріальний стан у зв`язку із офіційним працевлаштуванням у Республіці Словакія. Відповідно до наданих суду на виконання судового доручення документів судом встановлено, що відповідач був зареєстрований у Фонді соціального страхування як само зайнята особа з 01.01.2019 року. База оцінки [PERSON] в період із жовтня 2019 року по липень 2021 року складала: 10/2019 - 477 євро, 11/2019 - 477 євро, 12/2019 - 477 євро, 01/2020 - 506,50 євро, 02/2020 - 506,50 євро, 03/2020 - 506,50 євро, 04/2020 - 506,50 євро, 05/2020 - 506,50 євро, 06/2020 - 506,50 євро, 07/2020 - 506,50 євро, 08/2020 - 506,50 євро, 09/2020 - 506,50 євро, 10/2020 - 506,50 євро, 11/2020 - 506,20 євро, 12/2020 - 506,50 євро, 01/2021 - 546 євро, 02/2021 - 546 євро, 03/2021 - 546 євро, 04/2021 - 546 євро, 05/2021 - 546 євро, 06/2020 - 546 євро, 07/2020 - 546 євро. Також встановлено, що [PERSON] станом на 26.07.2021 року у ТОВ «JAV AKC» Влчани не працює. Згідно податкових декларацій за 2019 та 2020 роки встановлено наявність доходів. За 2021 рік декларації суду не надано. Надаючи оцінку зазначеним документам суд приходить до висновку, що [PERSON] отримує у Республіці Словакія дохід в середньому близько 500 євро на місяць. Суд враховуючи принцип № 4 Декларації прав дитини, відповідно до якого дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування, а також аналогічні положення закріплені частиною першою ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», згідно якої батьки мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний, моральний розвиток, вважає, що розмір аліментів визначений рішенням Шевченківського районного суду від 17.02.2012 року є недостатнім для забезпечення дитині гарантованих їй прав та благ, що є істотною підставою для збільшення розміру аліментів. Вирішуючи питання збільшення розміру аліментів суд виходить із того, що позивачкою безумовно доведено необхідність у збільшені їх розміру виходячи із складної економічної ситуації яка склалася в Україні. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону та наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що розмір аліментів має бути збільшено до 5 000 грн., враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог на розмір аліментів в сумі 3 000, а також те, що відповідач постійно проживає на межами України, доказів, що він обмежений у працездатності та має на утриманні інших непрацездатних осіб, що свідчить про наявність у нього доходів та можливості сплачувати аліменти у розмірі 5 000 грн.. Задовольняючи частково позовні вимоги суд виходить з того, що аліменти в сумі 7 500 грн. на даний час виходячи з матеріального стану відповідача будуть для нього надмірним фінансовим тягарем в силу того, що станом на липень 2021 року [PERSON] офіційно не працевлаштований, а також майно яке перебуває у власності відповідача було набуте ним ще до 2017 року. Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати які були понесені нею на оплату перекладу документів які надійшли на виконання судового доручення словацькою мовою, що підтверджено квитанцією від 25.08.2022 року. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню й судові витрати в сумі 908 грн..

Outcome: partial