Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Адвокат Максимов Р.І., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із заявою 04 лютого 2022 року, у подальшому уточнивши її зміст, просив суд встановити факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] , а саме, що вони є рідними донькою та матір`ю. В обґрунтовування пред`явлених вимог представник зазначив, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Латівка Широківського району Дніпропетровської області. Її батьками були [PERSON] та [PERSON] . У 1973 року [PERSON] одружилась зі [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». У свою чергу, її мати [PERSON] одружилась зі [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». [INFO] її мати померла. Будучи спадкоємицею, яка має право на обов`язкову частку у спадщині - квартирі [ADDRESS] , [PERSON] , діючи через свого представника - [PERSON] , звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті матері до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори. Нотаріусом заведено спадкову справу, однак постановою від 23 грудня 2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] було відмовлено у зв`язку з відсутністю доказів, які б підтверджували факт родинних відносин між нею та спадкодавицею як донькою та матір`ю. Причиною відмови стала відсутність в Державному реєстрі актів цивільного стану запису про реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Хоча й документи, з яких можливо було б прослідкувати зміну прізвища матір`ю заявника з « [PERSON] » на « [PERSON] » не збереглись, [PERSON] помер, однак обсяг наданих представником доказів є прямим свідченням наявності між [PERSON] та [PERSON] кровного споріднення як між матір`ю та донькою. Оскільки підтвердити вказаний факт в позасудовому порядку не можливо, тому з метою забезпечення можливості реалізації спадкових прав в подальшому адвокат Максимов Р.І., діючи в інтересах [PERSON] , вимушений звернутися до суду. Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року (головуючий суддя Євтушенко О.І.) заяву прийнято до розгляду з відкриттям окремого провадження (а.с.23). За результатами повторного автоматизованого розподілу матеріали справи передано судді Ткаченку А.В., яку ухвалою суду від 20 червня 2022 року прийнято ним до свого провадження з призначенням до розгляду в порядку окремого провадження (а.с.30). Ухвалою суду від 19 липня 2022 року задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів (а.с.35). Ухвалою суду від 19 липня 2022 року задоволено клопотання представника заявником про допит заінтересованих осіб по справі як свідків (а.с.36) Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів судом не вживались. Присутній в судовому засіданні представник заявника - адвокат Максимов Р.І. пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. У подальшому правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності Заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , кожен окремо, будучи присутніми в судовому засіданні 20 вересня 2022 року, не заперечували проти задоволення заявлених вимог. У подальшому подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім того, [PERSON] , будучи допитаним як свідок, за його попередньою згодою, показав, що зі [PERSON] знайомий, відносини нормальні, вона є рідною сестрою його бабусі [PERSON] . Дійсно [PERSON] за життя знав, вона доводиться йому прабабусею, оскільки відповідно є рідною матір`ю його бабусі [PERSON] та заявника [PERSON] . Підтвердив, що [PERSON] померла [INFO] . Допитана судом як свідок [PERSON] - заінтересована особа по справі, за її попередньою згодою на допит, суду показала, що зі [PERSON] знайома практично з народження, вона доводиться їй рідною тіткою, оскільки є рідною сестрою її матері - [PERSON] . У свою чергу, [PERSON] - її бабуся, відповідно мати її матері [PERSON] та заявника [PERSON] . Підтвердила, що [PERSON] померла [INFO] . Судом встановлено, що коло заінтересованих осіб у справі є вичерпним, оскільки інші спадкоємці, які заявили про свої права на спадкове майно після смерті [PERSON] померли, а саме [PERSON] - [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 20 грудня 2019 року, а.с.81), [PERSON] - [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 21 листопада 2018 року, а.с.80). Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію заявника та його представника, заінтересованих осіб, їх покази як свідків, суд доходить висновку про можливість задоволення вимог заяви з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в с. Латівка Широківського району Дніпропетровської області, значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . 27 червня 1973 року [PERSON] уклала шлюб зі [PERSON] , зареєстрований Дзержинським районним бюро РАЦС м. Кривого Рогу, та змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », яке є її дійсним прізвищем згідно з паспортними даними (а.с.10-11, 15, 59-60). Як слідує зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 травня 1956 року (а.с.14), батьками [PERSON] є [PERSON] (рос. - мовою оригіналу) та [PERSON] (рос. - мовою оригіналу). Аналогічні відомості зазначено у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, де батьком [PERSON] зазначений - [PERSON] , ?1925 року народження, мати - [PERSON] , ? 1928 року народження, що слідує з Повного Витягу з реєстру (а.с.57-58). Дослідженням матеріалів спадкової справи №249/2011, заведеної після смерті [PERSON] встановлено, що батьки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували в шлюбі, офіційно зареєстрованому 26 липня 1948 року, актовий запис №5. Рішенням суду Калуського району м. Калуша Івано-Франківської області від 11 листопада 1969 року шлюб між ними було розірвано. Реєстрацію розірвання шлюбу органами ДРАЦС проведено 05 липня 1974 року, актовий запис №32, складений Відділом ДРАЦС по Калуському району реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції в Івано-Франківській області (а.с.60-61). 28 жовтня 1970 року [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Глуховичі Вінниківського району Львівської області, уклала шлюб зі [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Відомості про розірвання шлюбу у реєстрі відсутні, що слідує з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.62-63). [INFO] [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 31 березня 2011 року, виданим Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного сатану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.16). За життя [PERSON] , [PERSON] на праві спільної часткової власності з [PERSON] (кожному по 1/3) належало житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 17 червня 1994 року (а.с.17, 18). Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування здійснюється за законом або заповітом. 28 квітня 1999 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений нотаріусом Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори, за яким остання усе належне їй майно заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожній (а.с.42-зворот). Згідно з даними Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), від 20 квітня 2011 року (а.с.44-зворот), станом на момент смерті [PERSON] складений нею заповіт був чинним. 20 квітня 2011 року [PERSON] звернулася до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом як спадкоємцем, який в порядку ст.1241 ЦК України має право на обов`язкову частку у спадковому майні (а.с.46). Нотаріусом заведено спадкову справу за №249/2011 (номер у Спадковому реєстрі 51057038) (а.с.45). Крім неї, із заявами про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом звернулися [PERSON] - 20 квітня 2011 року (а.с.41), та [PERSON] - 01 червня 2011 року (а.с.48-зворот). Постановою державного нотаріуса Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. від 23 грудня 2021 року у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували факт наявності між [PERSON] та [PERSON] родинних відносин (а.с.13). Таким чином, відсутність доказів на підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавицею унеможливлює прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] як її рідною донькою, що стало причиною її звернення до суду задля встановлення цього факту в судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема, якщо цей факт безпосередньо породжує права на спадщину. Тобто, судом дійсно може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами, однак родинними стосунками (у праві) є кровний зв`язок між людьми (або кровне споріднення), з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Відтак слід відрізняти родинні та сімейні відносини, які за змістом не є тотожними поняттями. Родинні відносини (споріднення) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Стосунки між подружжям не є родинними. Виходячи з положень Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється колом осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. Так, в підтвердження наявності між [PERSON] та [PERSON] родинних відносин як між матір`ю та донькою, представник заявника посилався на покази допитаних судом свідків [PERSON] , [PERSON] та на інформацію, наявну у спадковій справі, заведеній після смерті [PERSON] . Суд приймає до уваги такі доводи представника, оскільки вони є дійсними та доведеними обсягом наявних доказів. Крім того, співставленням інформації, наявної в матеріалах спадкової справи, у тому числі у відомостях з Державного реєстру актів цивільного стану громадян встановлено повне співпадання відомостей за даними заявника [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) з даними [PERSON] , яка є її рідною матір`ю. Після розлучення з батьком заявника, її мати дійсно одружилась вдруге зі [PERSON] (в іншому випадку - [PERSON] ), змінивши дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відомості про рік народження матері, її місце народження повністю співпадають. Відмінності у прізвищі « [PERSON] » та « [PERSON] », на переконання суду, обумовлені допущенням технічної описки при внесенні інформації в реєстри. Крім того, судом виявлено відмінності в даті народження [PERSON] , де в одному випадку зазначено «26 липня 1928 року», в іншому «26 червня 1928 року», а в третьому «05 березня 1928 року». З огляду на те, що [PERSON] народилася в 1928 році, в часи радянської модернізації та перелому, після яких слідували часи Великої Вітчизняної війни, очевидно, що документи про її народження не збереглись, а коли поновлювали та вносили відомості в електронні реєстри, дані зазначали орієнтовно, та, як правило, зі слів. Свідченням цьому є відсутність в Державному реєстрі актів цивільного стану актового запису про її народження. Разом з тим, суд зауважує, що співставленням наявних у справі доказів, встановлено, що [PERSON] / [PERSON] є однією особою зі [PERSON] . Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року «…суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Приймаючи до уваги, що встановлення вказаного вище факту необхідне заявникові для отримання свідоцтва на право на спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , тобто створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав в рамках спадкових відносин, встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, в той час як аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності, суд доходить висновку про доведеність факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між донькою та матір`ю, у зв`язку з чим заявлені вимоги слід задовольнити. При цьому суд зауважує, що встановлення заявленого факту не визначає наступне вирішення спору про право. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, відповідно до яких при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат та їх відшкодування у цих справах не застосовуються. У зв`язку з цим понесені заявником витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved