Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

у грудні 2021 року [PERSON] звернулася з позовом до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Голосіївського районного суду м. Києва, Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання незаконним та скасування наказу, яким її було відсторонено від посади соціального робітника відділення соціальної допомоги в дома № 2. В обґрунтування позову посилалась на те, що починаючи з 07.10.2019 року працювала в територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Голосіївського району м. Києва на посаді соціального робітника відділення соціальної допомоги вдома № 2. 12.11.2021 року листом директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Голосіївського районну м. Києва п. Оксаною Рубан № 459 від 11.11.2021 року її було повідомлено про намір відсторонення її від роботи з 09.12.2021 року у випадку відсутності у неї повного курсу щеплень проти короновірусної інфекції, викликаної вірусом SARS-CoV-2 COVID-19. Вказала, що 22.11.2021 року вона направила заперечення - заяву на вище вказане письмове повідомлення, в якій зазначила про відмову проводити щеплення та відсторонення її від роботи суперечить вимогам чинного законодавства України. Зазначила, що у відповідь на її заперечення, листом № 531 від 06.12.2021 року її було знову повідомлено про можливе відсторонення її від роботи з роз`ясненнями щодо обов`язковості проведення щеплення. 20.12.2021 року наказом Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Голосіївського районного суду м. Києва № 369-к її було відсторонено із 20.12.2021 року від виконання посадових обов`язків без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення від COVID-19. Вважала, що вказаний наказ про відсторонення її від виконання своїх трудових обов`язків є незаконним, та таким, що порушує її права, адже, відсторонення мене від роботи повинно бути здійснено на підставі подання відповідних санітарних служб, за умови відсутності обов`язкового щеплення, передбаченого календарем щеплення. Щодо Постанови Кабінету міністрів України № 1236, то вона не містить імперативних приписів про порядок здійснення відсторонення працівників, а лише вказує на рекомендації до усвідомлення інформації, висловленої в постанові КМУ. Ця постанова вказує, що відсторонення має відбуватися відповідно до ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», а норма ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» вимагає, щоб відсторонення відбувалося в порядку, встановленому законом, постанова КМУ № 1236 таким законом не є, та не може собою його підмінювати в силу підвищених вимог до порядку прийняття закону та прав та обов`язків, які можуть бути врегульовані тільки на рівні закону. В даному випадку саме підзаконним актом було обмежено її право на працю, постановою КМУ №1236, всупереч Конституції України, та ще й встановлено обмеження на отримання заробітної плати та позбавлено її гарантій щодо відсторонення за законом. Зазначила, що на її адресу жодних повідомлень не надходило та в оскаржуваному наказі про відсторонення було зазначено формальну підставу - повідомлення її про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 № 459 від 11.11.2021 року. Як на підставу для задоволення її позовних вимог також посилалася на те, що щеплення від COVID-19 не включено до переліку інфекційних хвороб, щеплення проти яких є обов`язковим (ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Відповідно до ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Ця правова норма не містить порядку відсторонення працівників з підстав проходження щеплення, одночасно вимагаючи, щоб відсторонення відбувалося саме в порядку встановленому законом, а не будь-яким іншим нормативно-правовим актом чи листом центрального органу виконавчої влади. Зазначила, що наказом МОЗ України від 24.12.2020 року № 3018 затверджена «Дорожня карта з впровадження вакцини від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, і проведенням масової вакцинації у відповідь на пандемію COVID-19 в Україні у 2021-2022 роках». Положеннями даної дорожньої карти закріплено, що «Вакцинація від короновірусної хвороби COVID-19 в Україні буде добровільною для усіх груп населення та професійних груп». В той же час, порівнянні з іншим населенням України працівники, що визначені Наказом МОЗ №2153, перебувають в ситуації, за якої до них має місце менш прихильне ставлення в реалізації їх права на охорону здоров`я та права працю в порівнянні з іншими населенням України, яке також є потенційним джерелом зараження, при цьому обмеження їх прав не переслідує визначену мету, адже в Дорожній карті з впровадження вакцини мова йде про не менше 50% населення України, однак їх вакцинація здійснюється без жодних утисків та за вільної згоди. В свою чергу, ст. 2-1 КЗпП України передбачає, що забороняється будь-яке дискримінація у сфері праці. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється і скасовується Кабінетом Міністрів України. Таким чином, вважала, що її було незаконно відсторонено від роботи, у зв`язку з чим просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (а.с. 28-29). Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. На адресу суду від Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Голосіївського районного суду м. Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній повністю заперечив проти задоволення позову. Вважав, що при прийнятті рішення від відсторонення позивача від роботи останній керувався постановою КМУ від 09.12.2020 року № 1236, з відповідними змінами та доповненнями, наказом МОЗ України № 2153 від 04.10.2021 року, положеннями чинного трудового законодавства, наказом № 369-к від 20.12.2021 року «Про відсторонення віл роботи [PERSON] », у зв`язку з ухиленням її від проведення обов`язкового щеплення проти респіраторної хвороби COVID-19 з 20.12.2022 року без збереження заробітної плати. Зазначив, що вимоги ст. 46 КЗпП України передбачають, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Так згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Крім того, вказав, що в преамбулі наказу МОЗ України від 04.10.2021 року № 2153 визначено, що цей наказ прийнято з метою забезпечення епідемічного благополуччя населення України, попередження інфекцій, керованих засобами специфічної профілактики. Також зазначив, що згідно абз. 6 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», підприємства, установи і організації зобов`язані усувати за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби від роботи, навчання, відвідування дошкільних закладів осіб, які є носіями збудників інфекційних захворювань, хворих на небезпечні для оточуючих інфекційні хвороби, або осіб, які були в контакті з такими хворими, з виплатою у встановленому порядку допомоги з соціального страхування, а також осіб, які ухиляються від обов`язкового медичного огляду або щеплення проти інфекцій, перелік яких встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Разом з тим, вказане подання посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби про відсторонення від роботи є окремою підставою відстороння від роботи. Зауважив, що постановою КМУ від 20.10.2021 № 1096 були внесені зміни та доповнення до постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19,спричиненої вірусом SARS-CoV-2», відповідно до п. 41-6 якої зобов`язано керівників державних підприємств органів (державної служби), керівників підприємств, установ та організацій забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень яких працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом МОЗ України від 04.10.20221 року № 2153. Крім того, вважав, що доводи позивача про порушення відповідачем медичної таємниці також є безпідставним. Згідно частини 1 статті 286 ЦК України фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров`я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також відомості, одержані при її медичному обстежені. Відповідно до ч.2 цієї статті забороняється вимагати та подавати за місцем роботи або навчання інформацію про діагноз та методи лікування фізичної особи. Разом з тим, зазначає що інформація про сертифікат вакцинації від Covid-19 та щеплення в переліку інформації, що підпадає під поняття лікарської таємниці в розумінні ч.1 ст. 286 ЦК України, немає. Такий сертифікат підтверджує лише певний факт, а саме факт вакцинації. Таким чином вважає, що з урахуванням відсутності підстав для визнання незаконним та скасування наказу вимоги про поновлення позивача на роботі та за час перебування у неоплачуваній відпустці та вимушений прогул, не підлягають задоволенню (а.с. 42-51). Відповідач - Голосіївська районна в м. Києві державної адміністрації, відзив на позов не подала. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач з 07.10.2019 року працює в територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Голосіївського району м. Києва на посаді соціального робітника відділення соціальної допомоги вдома № 2 (а.с. 20-25). 12.11.2021 року листом № 459 від 11.11.2021 року директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Голосіївського районну м. Києва п. Оксани Рубан позивача повідомлено про намір відсторонення її від роботи з 09.12.2021 року у випадку відсутності у неї повного курсу щеплень проти короновірусної інфекції, викликаної вірусом SARS-CoV-2 COVID-19 (а.с. 11). 20.12.2021 року наказом Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Голосіївського районного суду м. Києва № 369-к [PERSON] , яка вийшла після щорічної відпустки не пред`явила відповідних підтверджуючих документів про вакцинацію та довідку про абсолютні протипоказання проти щеплення, відсторонено з 20.12.2021 року від роботи без збереження заробітної плати до пред`явлення довідки про вакцинацію або про абсолютні протипоказання проти щеплення. Заборонено [PERSON] виконувати посадові обов`язки (надання соціальних послуг людям похилого віку та особам з інвалідністю) (а.с. 10). Оскаржуваний наказ було винесено,

Outcome: partial