Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

адвокат Косенко Сергій Валерійович, який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання у розмірі 65 000 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 17 квітня 2012 року [PERSON] розпочав свою трудову діяльність на підприємстві вугільної промисловості ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» в якості прохідника підземного 4-го розряду з повним робочим днем в шахті. З 13 вересня 2018 року згідно протоколу № 2/2018 загальних зборів акціонерів від 12 вересня 2018 року та новій редакції статуту від 13 вересня 2018 року публічним акціонерним товариством змінено найменування підприємства на приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське». 07 листопада 2018 року [PERSON] було переведено прохідником 5-го розряду з повним робочим днем у шахті, де він пропрацював до 29 серпня 2019 року та був звільнений у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України. Знаходячись у трудових відносинах з відповідачем, ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», [PERSON] працював у шкідливих і небезпечних умовах праці. Внаслідок впливу шкідливих факторів отримав професійні захворювання: хронічний бронхіт II ст. в фазі загострення, прикореневий та нижньочастковий пневмосклероз, ЛН I-II ст. (один-два); хронічна попереково-крижова радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язові-тонічним та больовим синдромами, що підтверджується актом форми П-4 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 26.02.2021 року. Згідно акту, професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів важкої праці та пилу фібро генної дії. Загальний стаж роботи [PERSON] в умовах впливу шкідливих факторів 24 роки 09 місяців 13 днів. Згідно довідки Обласної МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 19.05.2021 року № 098554 [PERSON] встановлено втрату працездатності по сукупності 65%, серед яких по профзахворюванню 60% та 5% по виробничій травмі, безстроково та присвоєно 3 групу інвалідності. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, позивач втратив своє здоров`я, та йому завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що його турбує фізичний біль, фізичні і душевні страждання, тобто з моменту отримання професійного захворювання, була цілком порушена його нормальна життєдіяльність та втрачена робота з достойною заробітною платою, а тому просить суд стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди спричиненої ушкодженням здоров`я внаслідок виконання трудових обов`язків 65 000 грн. Ухвалою суду від 09 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 31 травня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У відзиві на позовну заяву представник приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», просить відмовити у задоволенні позовних вимог за необґрунтованості у повному обсязі, мотивуючи тим, що під час укладання трудового договору роботодавець проінформував працівника під розписку про умови праці та про наявність на його робочому місці небезпечних і шкідливих виробничих факторів, можливі наслідки їх впливу на здоров`я та про права працівника на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору, тобто позивач був ознайомлений з умовами праці, які відносяться до небезпечних та шкідливих, та свідомо працював в таких умовах. Позивач добровільно приступив до виконання своїх трудових обов`язків, від дорученої роботи не відмовлявся, про те, що його не влаштовує робота або місце роботи адміністрацію підприємства не повідомляв, доказів про отримання моральної шкоди не надав, розмір моральної шкоди у сумі 65000 грн не обгрунтував. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Косенко С.В. у судове засідання 12.10.2022 року не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, позов просили задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», у судове засідання 12.10.2022 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з участю представника товариства у судовому засіданні в Димитрівському міському суду, проте доказів підтверджуючих цю обставину суду не надав. Разом з тим, не скористався правом взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, період знаходження справи на розгляді суду та багаторазове призначення справи до розгляду, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає необхідним відхилити клопотання представника відповідача про відкладення розгляду, справу розглянути за відсутності її учасників. У відповідності до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог та їх заперечення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі, приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське». Відповідно до записів трудової книжки позивача (а.с.9-12), [PERSON] 17 квітня 2012 р. був прийнятий прохідником підземним 4-го розряду з повним робочим днем в шахті на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» (а.с.11, зворотній бік), 29 серпня 2019 року був звільнений у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я згідно п. 2 ст. 40 КЗпП України (а.с.12) 26 лютого 2021 року складено акт розслідування причин виникнення у [PERSON] хронічних професійних захворювань, а саме хронічного бронхіту II ст. в фазі загострення, прикореневого та нижньочасткового пневмосклерозу, ЛН I-II ст. (один-два); хронічної попереково-крижової радикулопатії L5, S1 ліворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язові-тонічним та больовим синдромами. У п. п. 17 та 18 зазначено, що професійне захворювання у [PERSON] виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів важкості праці та пилу фібро генної дії. Причина виникнення: пил переважно фібро генної дії фактична величина 192,2-196,8 мг/м?,при нормативному значенні 2мг/ м?. Нахили корпусу фактичне значення 145-230 разів при нормативному значенні до 100 разів. Важкість праці: фізично динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) фактична величина 194,4-224,0 Вт, при нормативному значенні 90 Вт, фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) фактична величина 89-116,7 Вт, при нормативному значенні 45 Вт. Фактичні рівні звукового тиску, еквівалентні рівні шуму фактична величина 88-90Дба, при нормативному значенні 80 Дба. Робоча поза в нахиленому положенні більше 30? - 30-52% зміни при нормативному значенні до 30? - 25% зміни (а.с.5-7). Згідно довідки МСЕК серії 12 ААА № 098554, 19 травня 2021 року, при огляді [PERSON] встановлено за сукупністю 65% втрати працездатності (первинно 35% за хронічну попереково-крижову радикулопатію, первинно 25% за хронічний бронхіт, повторно 5% за виробничу травму), безстроково, та третю групу інвалідності (а.с.18). У довідці МСЕК серії 12 ААВ № 222684, дата огляду 19.05.2021 року, зазначено, що причиною інвалідності у [PERSON] є професійні захворювання (а.с.18). Копії медичних документів, доданих до позову підтверджують наявність у [PERSON] професійних захворювань (а.с.13, 14,15, 16, 17). Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Згідно ч. 3 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань працівників. Статтею 158 КЗпП України встановлено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, вимог ергономіки, позитивного досвіду з охорони праці, зниження та усунення запиленості та загазованості повітря у виробничих приміщеннях, зниження інтенсивності шуму, вібрації, випромінювань тощо. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Статтею 13 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Робота в шахті є роботою з небезпечними та шкідливими умовами праці, а саме це виробничі процеси та (або) види робіт, що супроводжуються об`єктивними факторами, які створюють загрозу для здоров`я та життя працівників. Згідно ст. 4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується, зокрема, на принципах пріоритету життя й здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві й професійних захворюваннях. Таким чином, судом встановлено, що професійне захворювання з втратою працездатності виникло у позивача під час виконання ним трудових обов`язків на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське, а тому наявні у зв`язку з цим підстави, передбачені статтями 153, 237-1 Кодексу законів про працю України, для відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача у своєму відзиві посилається на те, що відповідачем не було завдано шкоди позивачу, та взагалі відсутня вина відповідача у заподіянні останньому моральної шкоди. Однак, ця обставина не може бути підставою для відмови в позові [PERSON] до роботодавця, оскільки, як це випливає з аналізу норм частини 2 статті 153, статті 173, частини 1 статті 237-1 Кодексу законів про працю України, до числа умов виникнення зобов`язання з відшкодування моральної шкоди відносяться наявність моральних страждань працівника або втрати нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника вживати додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина роботодавця не є умовою настання такого виду юридичної відповідальності. Тому суд вважає, що у судовому засіданні встановлено, що моральну шкоду позивачу заподіяно з вини відповідача внаслідок виникнення у позивача професійного захворювання під час виконання ним трудових обов`язків на підприємстві. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що виникнення у позивача професійного захворювання, за наслідком якого виникла втрата професійної працездатності, інвалідність, відбулось у зв`язку з незабезпеченням належних та безпечних умов праці з боку роботодавця, внаслідок чого позивачу було спричинено моральні страждання у вигляді фізичних та душевних страждань, тому така моральна шкода має відшкодовуватись за рахунок роботодавця, яким є відповідач по справі. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до п. 7 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~4\~від 31.03.1995\~року «Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України №5 від 25.05.2001 року) заподіяна моральна (немайнова) шкода відшкодовується фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Відповідно до частини 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Доказами, наявності факту заподіяння позивачу моральної шкоди є акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) та довідки МСЕК про встановлення позивачу втрати професійної працездатності та третьої групи інвалідності. Крім того, суд визнаючи заподіяння позивачу моральної шкоди бере до уваги рішення Конституційного суду України від 27 січня 2004 року №1-рп/2004, в якому зазначено, що ушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, заподіюють йому моральні й фізичні страждання. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричиняє порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я, тощо. На основі\~аналізу приведених\~вище доказів,\~суд вважає,\~що вина\~відповідача у\~спричинені позивачеві моральної шкоди внаслідок ушкодження здоров`я є доведеною, що є підставою для задоволення позову. Враховуючи глибину моральних та фізичних страждань позивача з приводу ушкодження здоров`я, ступінь втрати ним професійної працездатності та встановлення третьої групи інвалідності, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача 65 000 грн в порядку відшкодування моральної шкоди. Доводи відповідача, з приводу того, що позивач не надав обґрунтований розрахунок розміру моральної шкоди, а також не надав підтвердження спричинення йому моральної шкоди внаслідок отримання хронічного професійного захворювання не заслуговують на увагу, так як в п. 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-9/2004 р. зазначено, що ушкодження здоров`я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов`язків незалежно від ступеня втрати професійної працездатності вже спричиняють йому моральні і фізичні страждання. Як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved