Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття . В обґрунтування\~позову зазначено,\~що 12.06.1996 вони з відповідачем уклали між собою шлюб. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Дитина має інвалідність з дитинства та з жовтня 2021 року знаходиться повністю на її утриманні. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Такий рівень вона одна не зможе забезпечити, адже дитина через інвалідність потребує постійного стороннього догляду та постійних додаткових засобів для підтримки її життєдіяльності, тому батько який є працездатним, має достатній та стабільний дохід, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Ухвалою суду 13.09..2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, оскільки перебуває в зоні бойових дій, позовні вимоги визнає частково, а саме в частині стягнення з нього ј його доходів, оскільки він надає добровільно кошти на утримання дитини. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Права та обов`язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу ( ст.121 СК України). Судом встановлено, що [PERSON] , відповідач у справі, є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується\~ свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ,\~видане\~виконкомом Терлицької сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 4 від\~14.09.2010 (а.с. 3). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно посвідчення серія [NUMBER] виданого 19.11.2021 [PERSON] , [INFO] є дитина-інвалід. (а.с.4). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до ст. 183 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у частці від доходу, обраним позивачем. Однак, позивачкою не доведено належними доказами розмір фактичних витрат, які вона несе на утримання дитини та, відповідно, обґрунтованість заявленого нею до стягнення розміру аліментів. Таким чином, при визначенні розміру аліментів, враховуючи всі вивченні судом обставини, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Такий розмір аліментів не є надмірним для відповідача і є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку і розумних потреб дитини, оскільки аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього. Разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків і має бути рівним та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 02.09.2022. Суд вважає за необхідне на підставі ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved