Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивач звернулася\~до суду\~з вищевказаним\~позовом,\~який в\~процесі розгляду\~справи був\~уточнений,\~яким просила\~стягнути з\~відповідача на\~свою користь\~аліменти на\~утримання їх\~спільної дочки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~\~в розмірі\~ј частини\~від усіх\~видів доходів\~відповідача,\~але не\~менше 50%\~встановленого законом\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та про стягнення на її користь аліментів на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною трирічного віку. На обґрунтування позову позивач зазначила, що станом на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, не працює, утримання дитини потребує значних витрат і часу, а відповідач відмовляється надавати їй матеріальну підтримку. Він має змогу надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини і на її утримання до досягнення дочкою трьох років, тому вона змушена звернутися до суду. У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує, просить суд про їх задоволення, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи судом повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст.ст. 28, 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзиву не подав. У відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст.ст. 28, 128 ЦПК України, позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися до зали судового засідання. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.04.2020 року, (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Під час шлюбу, у сторін народилася спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами суду не надано. Статтею 51 Конституції України\~та статтями\~180,\~191 СК України\~передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»,\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 141 СК України,\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.ч. 1, 2\~ст. 155 СК України,\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч.3 ст.181\~Сімейного кодексу України, за\~рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч.1\~ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Нормами ч.1 ст.191\~Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, беручи до уваги матеріальний стан відповідача та інші суттєві обставини справи, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Крім того, у сімейному законодавстві містяться положення, які зобов`язують подружжя надавати один одному матеріальну підтримку за виникнення такої потреби. Право одного з подружжя претендувати на утримання визначається у\~ст.75 Сімейного кодексу України. Згідно зі\~статтею 76\~ Сімейного кодексу України, \~таке право за певних обставин зберігається і після розірвання шлюбу. Так, відповідно до ст. 75\~СК України, дружина та чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.\~\~\~Відповідно до ч.2 ст.84\~СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років Відповідно до ч.4 ст.84\~СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Надання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. З вказаних міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1 / 6 частини від доходу відповідача. Враховуючи положення\~ст.191 СК України,\~стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 24.11.2021 року. На підставі п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України,\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір за задоволення вимоги про стягнення аліментів підлягає стягненню з відповідача в користь держави в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved