Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Акціонерне товариство "Кредобанк" (далі позивач) звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заборгованості за кредитним договором у розмірі 116609,10 грн. та судових витрат у розмірі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] 29.10.2019 року уклав з ПАТ «Кредобанк», кредитний договір №CL-229713. Відповідно до умов Договору банк зобов`язується надати позичальнику кредит, позичальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених Договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту. Відповідач звої зобов`язань за Договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 29.11.2021 року заборгованість за Договором склала 116609,10 грн. Ухвалою суду від 27.01.2022 відкрито провадження в цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, з`явився в судове засідання. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав усні пояснення щодо розрахунку заборгованості, відмовився щодо стягнення коштів з відповідача на професійну правову допомогу, додатково зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] відповідно до ст.128 ЦПК України належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В судові засідання не з`явився, про наявність поважних причин своєї неявки відповідно до вимог ч.3 ст.131 ЦПК України суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання відповідач не надав, відзиву на позов не направив. Оскільки позивач не заперечував проти заочного вирішення справи, а відповідач по справі був належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи, не з`явивився до суду та не повідомив про поважність такої неявки, суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно з ч.4 ст.268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. Відповідно до статуту АТ «Кредобанк», позивач, входить до складу банківської системи України. Банк функціонує як банк з іноземним капіталом. Відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 29.10.2019 було укладено між позивачем та відповідачем договір кредиту CL-229713. Відповідно до цього договору позивач зобов`язався надати кредит відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування: на поточні потреби в сумі 12702,11 грн на поточний рахунок позичальника; на погашення кредитної заборгованості в сумі 44875,30 грн. на рахунок відкритий ПАТ «Альфа-Банк»; на погашення кредитної заборгованості в сумі 52422,59 грн. на рахунок, відкритий в ПАТ «Альфа-Банк». Відповідач відповідно до умов Договору зобов`язався повернути позивачу кредит у повному обсязі. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з копії меморіального ордеру №62102097 від 29.10.2019 року, копії меморіального ордеру №62102124 від 29.10.2019 року та копії меморіального ордеру №62102158 від 29.10.2019 року, було здійснено перерахування кредитних коштів, в сумі 110000,00 грн., на відповідні рахунки відповідача які зазначені в договорі кредиту. За таких обставин суд доходить висновку, що сторони уклали договір кредиту та між ними виникли цивільно-правові правовідносини відповідно до умов договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 525 Цивільного кодексу України перебачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором кредиту та відомостей про рух коштів з 29.10.2019 року по 29.11.2021 року вбачається, що позивач виконав в повному обсязі умови Договору кредиту, а відповідач в свою чергу відповідні умови належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 116609,10 грн., до якої входить заборгованість за кредитом в сумі 95251,25 грн. та заборгованість за відсотками в сумі 21357,85 грн. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Розмір процентної ставки за відсотками за користування кредитом зазначений та погоджений сторонами в Договорі. Згідно наданого банком розрахунку розмір заборгованості по відсоткам за користування кредитом складає 21357,85 грн. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) зазначила, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Згідно з п. 2.3 Договору встановлено, що строк погашення кредиту в повному обсязі не пізніше 28.10.2024 року. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 95251,25 грн та відсотків за користування кредитом у сумі 21357,85 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями частин 1 та 3 статті 83 ЦПК України унормовано, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Проте, відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов впродовж встановленого ухвалою суду строку. В матеріалах справи також відсутні докази неможливості подання відповідачем доказів з об`єктивних причин, з яких такі докази не могли бути подані у зазначений в ухвалі про відкриття провадження строк. Суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина 7 статті 81 ЦПК України). Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту. Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів з боку відповідача на спростування зазначених вище висновків, як і доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у сумі 116609,10 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений останнім за подачу позовної заяви судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2270,00 грн.

Outcome: approved