Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

01 липня 2020 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла зазначена вище позовна заява. Позивач обґрунтовувала позов тим, що 15.04.2010 р. слідчий СОГ ГСУ МВС України Громадський О.А. виніс постанову про арешт майна [PERSON] - земельна ділянка, площа (га) 0,1441, за адресою: [ADDRESS] . 06.10.2010 р. старший слідчий в ОВС ГСУ МВС України Шокало П.А. виніс постанову про арешт майна [PERSON] - земельна ділянка, площа (га) 0,1461, за адресою: [ADDRESS] . 06.07.2012 р. старший слідчий в ОВС ГСУ МВС України Івченко О.Ю. та 29.08.2012 р. заступник начальника управління ГСУ МВС України Колесник Є.В. в кримінальній справі №24-206 від 21.10.2010 р. винесли постанови про арешт майна [PERSON] - земельної ділянки і частки власності 63/600 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 04.02.2020 р. колегія суддів Броварського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 12012100010000073 від 13.12.2012 р. за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4. ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, закрила у зв`язку зі смертю обвинуваченого відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 та п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України. Перед резолютивною частиною ухвали судова колегія констатувала, що цивільні позови у даному кримінальному провадженні не заявлені. Вказаний арешт майна [PERSON] було накладено органом досудового слідства під час процесу досудового слідства на підставі положень КПК України 1960 року, тому розгляд справи про зняття арешту на майно померлого має відбуватися в порядку цивільного судочинства. Позивач просила суд скасувати арешт майна [PERSON] , а саме дві земельні ділянки (0,1441 га та 0,1461 га), по [ADDRESS] та [ADDRESS] ; земельна ділянка, частка власності 63/600 житлового будинку по [ADDRESS] . 02 липня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами загального провадження. Призначено підготовче засідання на 07 жовтня 2020 року. 01 вересня 2020 року представник Головного територіального управління юстиції у Київській області подав відзив у якому посилався на те, що позивач не навів у своєму позові, як саме і якими діями Управління порушило його права та законні інтереси. Також вважає, що вони є неналежним відповідачем, тому просили залишити дану позовну заяву без розгляду. 24 вересня 2020 року від представника Міністерства внутрішніх справ України надійшов відзив, в якому він просив в задоволенні позову відмовити, та зазначив, що Міністерство внутрішніх справ України є політичним, а не правоохоронним органом, який здійснює формування політики центральних органів влади та відповідно не несе відповідальність за дії інших центральних органів влади, зокрема - Національну поліцію України та її структурні підрозділи. Отже, позивач заявляє відповідачем по справі Міністерство внутрішніх справ України, яке прав і інтересів позивача не порушувало та, відповідно, не може нести відповідальність перед ним. Міністерство внутрішніх справ України та Національна поліція є окремими центральними органами виконавчої влади, не підпорядкованими одне одному, тому, Міністерство внутрішніх справ не може та не повині відповідати за дії інших органів виконавчої влади. З огляду на вищевикладене просили в задоволенні позову відмовити. 26 лютого 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області до справи було залучено співвідповідачем Національну поліцію України. 15 червня 2021 року до суду надійшов відзив від представник відповідача Національної поліції України, в якому він просив закрити провадження по даній справі з наступних підстав. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2020 кримінальне провадження № 12012100010000073 від 18.12.2012 по звинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушень (злочинів) передбачених ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України закрито у зв`язку із смертю обвинуваченого. Як вбачається зі змісту ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.02.2020 року питання щодо скасування арешту майна при закритті кримінальної справи судом не вирішувалось. Тобто, Броварський міськрайонний суд Київської області постановляючи ухвалу про закриття провадження у кримінальній справі № 12012100010000073, не врахував, що потреба в застосованому до майна [PERSON] арешту, відпала, та не вирішив одночасно це питання і не прописав, що такий арешт майна у зв`язку із відсутністю тепер потреби необхідно скасувати, а інформацію про накладення арешту виключити з реєстру. Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови ВССУ № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" за наявності кримінального провадження, з метою захисту свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності, власник чи інший володілець вправі звернутись до суду в загальному порядку, та після підтвердження цього права, така особа як і титульний власник майна, в тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів в порядку передбаченому в ст. ст. 174, 539 КПК України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. Вказане свідчить про те, що у разі якщо потреби в підтвердженні права власності на майно немає, то питання щодо звільнення такого майна з-під арешту повинно вирішуватись в порядку кримінального судочинства. Таким чином, скасування арешту, який був накладений за правилами кримінального судочинства, підлягає розгляду у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом. 29 червня 2021 року від Головного управління Національної поліції в Київській області надійшло пояснення, в якому вони позов не визнають та посилаються на те, що у разі якщо потреби в підтвердженні права власності на майно немає, то питання щодо звільнення такого майна з-під арешту повинно вирішуватись в порядку кримінального судочинства. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина 4 статті 174 КПК України 2012 року в чинній редакції). Чинним цивільним процесуальним законом не передбачено можливості такого захисту у порядку цивільного судочинства. Такий розгляд не може відбуватися за правилами позовного провадження, оскільки між посадовою особою, яка вчинила процесуальні дії у кримінальному провадженні, та особою, яка вважає, що цими діями порушено її права як власника, відсутній цивільний спір. Оскільки кримінальну справу було закрито, то відповідно здійснення судового контролю дотримання прав і свобод людини на відповідній стадії процесу згідно з чинним кримінальним процесуальним законом належить до повноважень слідчого судді. Отже дані спори не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. 08 вересня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, пояснення надав аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача Національної поліції України, в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснення надала аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Представник відповідача Внутрішніх справ України, в судовому засіданні проти позову заперечував, пояснення надав аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву. Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши представників сторін, вивчивши письмові докази, які містяться у матеріалах справи, встановивши обставини справи та виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 08 вересня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище [PERSON] ) був зареєстрований шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сімї, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1981, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. [INFO] [PERSON] помер, про що в Книзі реєстрації смертей 23 січня 2017 року зроблено відповідний актовий запис за № 1, та видано свідоцтво про смерть від 15 лютого 2017 року, серії [NUMBER] . Згідно довідки виданої 28 квітня 2017 року заступником завідуючої Десятої Київської державної нотаріальної контори Сабадаш О.В., [PERSON] є спадкоємцем після смерті [INFO] [PERSON] (спадкова справа № 432/2017). Із вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12 квітня 2017 року, за [PERSON] на праві приватної власності зареєстрована земельна ділянка кадастровий номер 3221286801:01:072:0008 площею 0,1461 га, щ знаходить ся за адресою [ADDRESS] , дата державної реєстрації 23.09.2013 року. На вказану земельну ділянку 08.10.2010 року, постановою про накладення арешту серії та номер, б/н виданий 06.10.2010 року накладений арешт старшим слідчим в ОВС ГСУ МВС України Шокало П.А., обтяжувач Головне слідче управління МВС України. Також, 22 квітня 2010 року накладена заборона на нерухоме майно, підстава постанова слідчого 15.04.2010 р. слідчий СОГ ГСУ МВС України Громадський О.А., власник [PERSON] , об`єкт нерухомого майна - земельна ділянка, кадастровий номер 3221286801:01:072:0009, площа (га) 0,1441, за адресою: [ADDRESS] . Обтяжувач Головне слідче управління МВС України. 06.07.2012 р. старший слідчий в ОВС ГСУ МВС України Івченко О.Ю. та 29.08.2012 р. заступник начальника управління ГСУ МВС України Колесник Є.В. в кримінальній справі №24-206 від 21.10.2010 р. винесли постанови про арешт майна [PERSON] - земельної ділянки і частки власності 63/600 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . 04.02.2020 р. ухвалою колегії суддів Броварського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 12012100010000073 від 13.12.2012 р. за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4. ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 та п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України. Перед резолютивною частиною ухвали судова колегія констатувала, що цивільні позови у даному кримінальному провадженні не заявлені. \~ \~ \~ \~Як вбачається із змісту ухвали питання щодо зняття арешту із майна не вирішувалось, посилання на те, що був накладений такий арешт в ухвалі не вказано. \~ \~ \~ \~В матеріалах\~справи міститься\~лист слідчого\~управління Головного\~Управління Національної\~поліції у\~Київській області\~на запит\~адвоката Дудуци\~В.\~від 09.09.2020\~року за\~№ 296а/109/24/36-20\~про те, що\~слідчим управлінням\~ГУНП в\~Київській області\~в межах\~компетенції розглянуто\~запит від\~03.09.2020\~щодо надання\~копій процесуальних\~документів у\~кримінальному провадженні№ 12012100010000073 від 18.12.2012, зазначено, що у ході розгляду запиту встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12012100010000073 від 18.12.2012 року за підозрою [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 28 ч.2 ст. 358, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. 24.01.2019 року досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні було закінчено і обвинувальний акт у ньому скеровано до Броварського міськрайонного суду Київської області для розгляду по суті, а матеріали кримінального провадження направлені до прокуратури Київської області для використання під час підтримання державного обвинувачення у суді. У зв`язку\~з викладеним\~вище слідче\~управління ГУНП\~в Київській\~області,\~на даний\~час,\~не має\~можливості надати\~запитувані копіїпостанов від 15.04.2010, 06.10.2010, 06.07.2012 та 29.087.2020 року, винесених у кримінальній справі №24-204 та у кримінальному провадженні за № 12012100010000073 від 18.12.2012 р. (а.с. 148) За клопотанням представника позивача Дудуци В., судом витребувані вказані вище постанови із архіву Броварського міськрайонного суду на що, начальником відділу забезпечення звернення судових рішень до виконання та архівної роботи [PERSON] надана відповідь про наступне, що 28 січня 2019 року з прокуратури Київської області до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12012100010000073 від 18 грудня 2012 року, за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 357, ч. 3 ст. 28, ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. Зет. 358 КК України (обвинувальний акт складено 24.01.2019 року слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у Київській області Труновим Юрієм Анатолійовичем та затверджений прокурором відділу прокуратури Київської області Задорожним Олександром Володимировичем). Згідно із додатками до суду надійшли наступні документи: обвинувальний акт на 183 арк. в 1 прим.; реєстр матеріалів кримінального розслідування на 385 арк. в 1 прим.; розписка про отримання обвинувального акту та реєстру досудового розслідування на 1 арк. в 1 прим. Ухвалою від 04 лютого 2020 року вищевказане кримінальне провадження закрито у зв`язку зі смертю обвинуваченого. Як вбачається з матеріалів судової справи постанова про накладення арешту, № б/н, видана: 06.10.2010, видавник: Старший слідчий в ОМС ГСУ МВС України Шокало А.А та постанова слідчого СОГ ГСУ МВС України, серія та номер: 27-1104, виданий 15.04.2010, видавник: Слідчий СОГ ГСУ МВС України, Громадський О.А. - відсутні, в зв`язку з цим надати їх копії є неможливим. Відповідно ст.\~76\~ЦПК України доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює\~наявність або\~відсутність обставин\~(фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення\~учасників справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані\~встановлюються такими\~засобами: 1)\~письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; 2)\~висновками\~експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно ч.1,\~2,\~3,\~4\~ст.\~77\~ЦПК України належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно ч.1\~ст.\~80\~ЦПК України достатніми\~є докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1,\~5,\~6,\~7\~ст.\~81\~ЦПК України кожна\~\~сторона повинна\~довести\~ті\~обставини,\~на\~які\~вона посилається\~як\~на\~підставу своїх\~вимог\~або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом. Докази\~подаються\~сторонами\~та іншими\~учасниками\~справи. Доказування\~не\~може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно ст.\~84\~ЦПК\~України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ч. 1 ст. 13 цього Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Зважаючи на те, що позивач звернулась до суду із позовом у якому просила скасувати арешт на нерухоме майно який був накладений в рамках кримінального провадження №12012100010000073 від 18.12.2012 р. розгляд якого завершений та постановлена ухвала Броварським міськрайонним судом Київської області від 04.02.2020 року про закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого, посилаючись тільки на зазначені у Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 12 квітня 2017 року, постанови слідчих, але доказів на підтвердження вказаних у позові обставин не надала, а під час розгляду справи вони також не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, на підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати із відповідачів на користь позивача стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed