Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за наступними підставами. [INFO] у сторін народилась дочка - [PERSON] . [INFO] у сторін народився син - [PERSON] . На день звернення до суду з позовом, позивач з відповідачем фактично мешкають окремо один від одного. Позивач проживає разом з дітьми, самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати їх, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на батьків законом та необхідні для належного утримання дітей. Відповідач проживає окремо, на теперішній час він належним чином не піклується про побут своїх дітей. Відповідач не є інвалідом, є фізично здоровим чоловіком, аліменти нікому не платить, він офіційно працевлаштований, стягнення по документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків і дітей відповідач не має, а тому на думку позивача має можливість сплачувати аліменти на користь дітей. Вказує, що станом на момент звернення з даною позовною заявою до суду нею вживалися заходи щодо одержання з Відповідача аліментів на утримання спільної доньки [PERSON] - [INFO] та спільного сина [PERSON] - [INFO] , а саме - 27.06.2022 року звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, які виявились безрезультатними. З огляду на вищезазначене вважає, що має право просити суд стягнути з Відповідача аліменти на утримання спільної доньки [PERSON] - [INFO] та спільного сина [PERSON] - [INFO] за минулий період, а саме з - 27.06.2022 року до моменту отримання судом даної позовної заяви в розмірі - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи поштовим відправленням, а також відповідач був повідомлений про розгляд справи шляхом оголошення на веб-сайті Звенигородського районного суду, що відповідно до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України - з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. 11.10.2022 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , де він зазначає, що позовні вимоги визнає частково. А саме визнає позовні вимоги в частині стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку, щомісячно, до досягнення повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з нього аліментів саме з 27.06.2022 року обґрунтовуючи це тим, що згідно ч. 2 статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Із аналізу вказаної статті вбачається, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від утримання дітей. Позивач на підтвердження вимог про стягнення аліментів за минулий час надає копію ухвали, із якої вбачається, що остання зверталась із заявою про видачу судового наказу, проте їй було відмовлено. Із вказаного вбачається, що позивач вживала заходів щодо отримання аліментів. Проте, позивач не надала жодних доказів на підтвердження умисних дій відповідача, спрямованих на ухилення від сплати аліментів, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову в частині стягнення аліментів за минулий час. Доводи позивача, що він ухилявся від сплати аліментів за минулий період не підтверджені належними та допустимими доказами, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, що незважаючи на складність взаємовідносин з позивачем, відповідач зазначив у відзиві на позовну заяву, що він забирає дітей до себе, зустрічається з ними, виховує їх, купує одяг, їжу, іграшки, хоча позивачка часто чинить перешкоди, чим порушує його права та обов`язки батька. Також, він неодноразово допомагав позивачу з оплатою орендної плати за квартиру. Але він, нажаль, не може надати докази його допомоги дітям та позивачу, оскільки він не міг подумати, що потрібно збирати чеки та брати розписки з позивача. За загальним правилом, визначеним СК України та судовою практикою вважається, що недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів. В зв`язку з чим, вважає, що вимога про стягнення аліментів за минулий період задоволенню не підлягає. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. [INFO] у сторін позову народилась дочка - [PERSON] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованого та виданого Придніпровським районним у місті Черкаси відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 881 (а.с. 13). [INFO] у сторін позову народився син - [PERSON] , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 1397 (а.с. 14). Як зазначає позивачка, фактичні шлюбні відносини та спільне проживання сторони припинили. Діти на даний час проживають разом із позивачем та зареєстровані за тією ж адресою, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 02.09.2022 року, та перебувають на її утриманні. Як вбачається із тексту позовної заяви, відповідач не є інвалідом, є фізично здоровим чоловіком, офіційно працевлаштований та працює електромонтером дільниці повітряних ліній Черкаського міського РЕМ ПАТ «Черкасиобленерго», аліменти нікому не платить, стягнення по документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків і дітей відповідач не має, а тому на думку позивача має можливість сплачувати аліменти на користь дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Оскільки судом було встановлено, що відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, є працездатною особою, суд вважає, що відповідач повинен утримувати дітей до досягнення ними повноліття, аліменти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки у примусовому порядку у заявленому позивачкою розмірі. Щодо вимоги про стягнення аліментів з відповідача саме з 27.06.2022 року суд зазначає наступне. Що згідно ч. 2 статті 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. [PERSON] на підтвердження вимог про стягнення аліментів за минулий час надає копію ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси, із якої вбачається, що остання зверталась із заявою про видачу судового наказу, проте їй було відмовлено. Доводи позивача, що відповідач ухилявся від сплати аліментів за минулий період не підтверджені належними та допустимими доказами, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з п.3 ч.1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення тому позивачкою при подачі позову судовий збір не сплачено. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: partial