Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. Позивач звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодування. Позовні вимоги (уточнені) мотивує тим, що 18 січня 2021 року, приблизно о 17 год. 00 хв., поблизу будинку № 58 по вул. Центральній у с. Терново, Тячівського району Закарпатської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода, за якої водій автомобіля марки "Мерседес Бенз 313", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок ДТП останній отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Тячівської РЛ, де [INFO] помер. 19 січня 2021 року по даному факту СВ Тячівського РВП ГУНП у Закарпатській області було внесено відомості до ЄРДР за № 12021071160000012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля марки "Мерседес Бенз 313", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , на дату вчинення ДТП була застрахована згідно полісу № АР549155 у ПАТ "СК "Арсенал Страхування". 06 грудня 2021 року на адресу ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах дітей загиблого - [PERSON] та [PERSON] , з приєднаними необхідними документами. Загальна сума страхового відшкодування складала 252 000 грн. 00 коп., з яких 216 000 грн. 00 коп. відшкодування утриманцю та 36 000 грн. 00 коп. моральної шкоди. 21 березня 2022 року [PERSON] подала до ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах дітей, з долученням банківських реквізитів. 14 червня 2022 року відповідачем повідомлено позивача про прийняте рішення щодо виплати страхового відшкодування у розмірі 126 000 грн. 00 коп. Зазначена сума становить 50% від заявленої суми відшкодування моральної шкоди. Тобто, у виплаті 50% від заявленої суми страхового відшкодування моральної шкоди страховою компанією відмовлено. В обґрунтування відмови у виплаті 50% страхового відшкодування страховик посилається на наявність провини пішохода [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої останній загинув. Зазначає, що це не відповідає дійсності, оскільки постановою про закриття кримінального провадження від 30 червня 2021 року в діях пішохода [PERSON] не встановлено умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а також не зазначено, що вказана ДТП настала внаслідок умисних дій пішохода. Крім цього, кримінальне провадження закрите, як зазначається у постанові, на підставі того, що в діях [PERSON] відсутній склад злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, так як він був позбавлений можливості зупинити свій транспортний засіб з моменту виявлення пішохода на проїзній частині дороги, а не в результаті умисних дій пішохода чи внаслідок непереборної сили. Вважає відмову ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" у виплаті 50% страхового відшкодування неправомірною та такою, що не ґрунтується на положеннях чинного законодавства, виходячи з наступного. Згідно п.27.2 ст.27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст.1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до п.27.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовного одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі. Відтак, вона зверталась до відповідача із заявою про відшкодування шкоди в межах чітко встановленого законом ліміту страхової суми та у чітко встановлений термін. Відповідно до п.3 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Положеннями ч.1 ст. 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно п.1.10 "Правил дорожнього руху" пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. З урахуванням зазначеної норми законодавства, пішохід не є джерелом підвищеної небезпеки, а тому наявність чи відсутність вини пішохода у настанні дорожньо-транспортної пригоди не може бути підставою для покладення на нього зобов`язання із відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Згідно з ст.36.3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Тобто, вказане положення про ділення страхової виплати на кількість осіб винних у заподіянні шкоди застосовується у разі здійснення страхової виплати потерпілому внаслідок взаємодії кількох об`єктів підвищеної небезпеки (наприклад, пішоходу у разі наїзду на нього двох автомобілів). Однак у даній ситуації, смерть батька позивачів настала в результаті наїзду на нього одного автомобіля. В п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", зазначено, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. Пунктом 6 вказаної постанови передбачено, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Коли шкода, пов`язана із смертю потерпілої, була заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, то відсутність вини водія забезпеченого транспортного засобу та закриття кримінального провадження відносно нього не звільняє страховика від обов`язку відшкодувати шкоду. Вказана позиція зазначена у Постанові Верховного Суду у справі №345/3335/17 від 03 червня 2020 року. З огляду на вищенаведене, відповідальність за шкоду заподіяну джерелом підвищеної небезпеки у даній дорожньо-транспортній пригоді покладається на водія транспортного засобу, за участю якого відбулась дорожньо-транспортна пригода, а у даному випадку - на страховика забезпеченого транспортного засобу - ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" в повному обсязі. Згідно ст. 36.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. На підставі наведеного, вважає, що є законні підстави стягнення з відповідача пені із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України для позивача за період з 14 червня 2022 року по 12 жовтня 2022 року у розмірі 60 495 грн. 22 коп. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на наведене, нараховано три проценти річних від простроченої суми боргу для позивача за період з 14 червня 2022 року по 12 жовтня 2022 року у розмірі 8 807 грн. 41 коп. Інфляційні втрати від простроченої суми боргу становлять для позивача за період з 14 червня 2022 року по 12 жовтня 2022 року у розмірі 44 877 грн. 27 коп. Просить стягнути з ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" на користь [PERSON] , яка діє в інтересах та як законний представник [PERSON] та [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 18 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, 108 000 грн. 00 коп. відшкодування утриманцям, всього 126 000 грн. 00 коп. моральної шкоди; пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 60 495 грн. 22 коп.; три відсотки річних у розмірі 8 807 грн. 41 коп.; інфляційні втрати у розмірі 44 877 грн. 27 коп.; та понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000, 00 грн.; допустити негайне виконання рішення суду. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, з наступних підстав. 18 січня 2021 року, приблизно о 17 год. 00 хв., поблизу будинку № 58 по вул. Центральній у с. Терново, Тячівського району Закарпатської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода, за якої водій автомобіля марки "Мерседес Бенз 313", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] , який від отриманих тілесних ушкоджень загинув. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу автомобіля марки "Мерседес Бенз 313", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , на дату вчинення ДТП була застрахована згідно полісу № АР549155 у ПрАТ "СК "Арсенал Страхування". Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 30 червня 2021 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021071160000012 від 19 січня 2021 року, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Даною постановою встановлено: водій автомобіля "Мерседес Бенз 313", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода; у діяннях водія автомобіля "Мерседес Бенз 313", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] відсутня така ознака складу злочину, як причинний зв`язок між діяннями та наслідками; пішохід [PERSON] своїми діями створив водію автомобіля "Мерседес Бенз 313", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] небезпеку для руху. Отже, за результатами проведеного розслідування, слідством встановлено, що дії водія автомобіля "Мерседес Бенз 313", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] не перебувають у причинному зв`язку з настанням події ДТП, а ДТП сталася внаслідок дій пішохода [PERSON] . Страховиком було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/0549155, забезпечений транспортний засіб "Мерседес Бенз 313", номерний знак [NUMBER] . Правовідносини, які склались між сторонами регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Страховиком від представника позивача отримано заяву на виплату страхового відшкодування, повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та інші документи щодо справи. Згідно зі ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.27.2. ст.27 Закону страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст.1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно п. 27.3. ст. 27 Закону, страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. За результатами проведеного страховиком розслідування, на підставі наданих представником позивача документів, з урахуванням положень ст. 27 Закону, страховиком було визначено розмір заподіяної позивачу моральної шкоди - 36 000 грн. 00 коп. та відшкодування утриманцю у зв`язку зі смертю потерпілого в розмірі 216 000 грн. 00 коп. Згідно зі ст. 36 п. 36.3. Закону, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. З урахуванням наявних матеріалів встановлено, що пішохід [PERSON] своїми діями створив водію автомобіля "Мерседес Бенз 313", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] небезпеку для руху, внаслідок чого і сталася ДТП. Відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону, страховиком було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування позивачу, розмір якого розрахований наступним чином. Відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого у розмірі 18 000 грн. 00 коп., що розрахований відповідно до формули: 36 000 грн. 00 коп. /2 = 18 000 грн. 00 коп., тобто загальний розмір шкоди поділений на кількість осіб, відповідальних за завдання шкоди, та відшкодування утриманцю, у зв`язку із смертю потерпілого у розмірі 108 000 грн. 00 коп., що розрахований відповідно до формули: 216 000 грн. 00 коп. /2 = 108 000 грн. 00 коп., тобто загальний розмір шкоди поділений на кількість осіб, відповідальних за завдання шкоди Отже, страховиком прийнято рішення про виплату страхового відшкодування позивачу у загальному розмірі 126 000 грн. 00 коп., що не заперечується позивачем. Таким чином, виплата страхового відшкодування була здійснена страховиком у повному обсязі у порядку та розмірі, передбаченому Законом. Крім того, представник відповідача наполягав на тому, що саме пішохід створив аварійну обстановку для водія, що і спричинило настання ДТП та неможливість уникнути наїзду на пішохода. Вищенаведена інформація достеменно та вичерпно доводить факт грубої необережності зі сторони загиблого [PERSON] , а отже і непереборної сили, внаслідок якої було створено аварійну обстановку та виникнення смертельної ДТП. Разом з тим у цій справі також суттєве значення має той факт, що ДТП сталася з вини самого потерпілого, а тому підлягає до застосування п. 36.3 ст. 36 Закону. При цьому, зміст статті не містить обмежень щодо застосування цієї норми у випадку, якщо відповідальними за завдання шкоди є, в тому числі, фізичні особи (пішоходи). Отже, відповідно до норм Закону, до осіб, в розумінні п. 36.3. ст. 36 Закону відносяться як водії транспортних засобів так і потерпілі (пішоходи), життю яких заподіяна шкода, тобто всі учасники дорожнього руху. При визначенні розміру страхового відшкодування, у даному випадку, не виключається наявність відповідальності у потерпілого (пішохода), як особи, що є учасником дорожнього руху. На думку представника відповідача, ним було прийнято правомірне рішення про застосування п. 36.3 ст. 36 Закону та здійснення виплати страхового відшкодування в загальному розмірі 126 000 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 серпня 2022 року справу за позовом [PERSON] , яка діє в інтересах та як законний представник [PERSON] та [PERSON] до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" про відшкодування шкоди та стягнення страхового відшкодуванняприйнято до розгляду, відкрито провадження у ній та призначено судове засідання. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 18 січня 2021 року, приблизно о 17 год. 00 хв., поблизу будинку № 58 по вул. Центральній у с. Терново, Тячівського району Закарпатської області, відбулася дорожньо-транспортна пригода, за якої водій автомобіля марки "Мерседес Бенз 313", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] здійснив наїзд на пішохода [PERSON] . Внаслідок ДТП останній отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Тячівської РЛ, де [INFO] помер. Згідно постанови заступника начальника СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області від 30 червня 2021 року, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 12021071160000012 від 19 січня 2021 року, закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Крім цього, в мотивувальній частині даної постанови зазначено, що умовами настання даної ДТП є обставини, пов`язані з тим, що пішохід [PERSON] , своїми діями створив водію автомобіля "Мерседес Бенз 313", номерний знак [NUMBER] , [PERSON] небезпек для руху, яка настала з такої відстані, що водій [PERSON] вже не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода шляхом негайного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху (а.с. 8-10) Із полісу № АР549155 відомо, що станом на 18 січня 2021 року автомобіль "Мерседес Бенз 313", номерний знак [NUMBER] , був застрахований у ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" (а.с. 11). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с. 12). Із довідки Тересв`янської селищної ради № 1628/05-42 від 29 листопада 2021 року відомо, що [PERSON] , [INFO] , на день смерті, [INFO] , проживав в [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] , донькою [PERSON] та сином [PERSON] (а.с. 13). Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 березня 2020 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був укладений 07 лютого 2004 року, розірвано (а.с. 14). Із свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відомо, що батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с. 17-18). Згідно довідки Тячівського управління соціального захисту населення від 29 листопада 2021 року, [PERSON] отримує державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника на дитину [PERSON] (а.с. 16). Із заяв [PERSON] , як законного представника [PERSON] та [PERSON] про виплату страхового відшкодування від 06 грудня 2021 року та 21 березня 2022 року відомо, що вона звернулася в ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування для сина [PERSON] 18 000 грн. 00 коп. моральної шкоди та 108 000 грн. 00 коп. відшкодування на утримання, та для дочки [PERSON] 18 000 грн. 00 коп. моральної шкоди та 108 000 грн. 00 коп. відшкодування на утримання (а.с. 7, 23). Згідно листа ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" від 14 червня 2022 року № 140622-01692/к/у, за наслідками розгляду заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування, страховою компанією прийнято рішення, у відповідності до п.36.2 ст.36 Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", про виплату страхового відшкодування в сумі 126 000 грн. 00 коп., оскільки відповідальними за заподіяння неподільної шкоди є сукупна дія декількох осіб (а.с. 26). V. Оцінка Суду. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях У ч. 6 ст. 82 ЦПК України, яка передбачає підстави звільнення від доказування, зазначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування" передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 980 ЦК України, предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до п.9 ч.1 ст. 7 Закону України "Про страхування" в Україні здійснюється страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно п.23.1. ст.23 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. відповідно до п. 27.1-27.5 ст.27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст.1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" п. 41.2 ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду. Згідно з п. 35.1 ст.35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви. Відповідно до п.36.1 ст.36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial