Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просила, на підставі ст. ст.\~110,\~112 СК України\~розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління, актовий запис № 70. Сторони в судове засідання не з`явились, позивачка позов підтримала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини своєї не явки суду не повідомив Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню. Статтею 13 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що між сторонами був зареєстрований шлюб 26 січня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління, актовий запис № 70. У сторін спільне життя не склалось, вони уже не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, шлюбні відносини як вказує позивачка фактично припинені з відповідачем з березня 2022 року. З огляду на наведене та враховуючи положення ч. 1\~ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд доходить висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача. Від шлюбу є двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Враховуючи викладені вище обставини та виходячи з положень\~ст. 24 СК України\~про добровільність шлюбу, суд вважає, що вжиття заходів щодо збереження сім`ї не може дати позитивного результату та буде суперечити інтересам сторін та інтересам їх малолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. Статтею 113 СК України\~визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1, 5\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved