Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

[INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.11.2013 року, виданого Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області. Після його смерті відкрилась спадщина, що складається із земельної ділянки площею 1,40 га, кадастровий номер 5123555100:01:002:0970, що розташована на території Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею серії б\\н виданого 23.03.1995 року Миколаївською селищною радою народних депутатів Миколаївського району Одеської області, на підставі рішення Миколаївської селищної ради народних депутатів Миколаївського району Одеської області від 26.06.1992 № б\\н року для ведення особистого підсобного господарства. Позивачка зверталася до нотаріуса для прийняття спадщини, однак він їй повідомив, що у зв`язку з тим, що оригіналів документів на право власності в неї не має, тому оформити спадщину немає можливості. Оригінали документів втрачено. Спадкову справу тоді ніхто не відкрив. Фактично [PERSON] , спадщину прийняла своєчасно, отримує орендну плату за землю, сплачує податки. \~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача Миколаївської селищної ради, Одеської області в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , право власності на земельну ділянку площею 1,40 га, кадастровий номер 5123555100:01:002:0970, що розташована на території Миколаївської селищної ради Березівського району Одеської області, яка належала [PERSON] , який помер [INFO] та належав останньому на підставі державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею серії б\\н виданого 23.03.1995 року Миколаївською селищною радою народних депутатів Миколаївського району Одеської області, на підставі рішення Миколаївської селищної ради народних депутатів Миколаївського району Одеської області від 26.06.1992 № б\\н року для ведення особистого підсобного господарства в порядку спадкування за законом. Данні обставини підтверджується матеріалами справи копією паспорта [PERSON] ( а.с. 5 ), копією Державного акту ( а.с. 7 - 8 ), Копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ( а.с. 9 10 ), копією свідоцтва про одруження ( а.с. 11 ), копією свідоцтва про смерть [PERSON] ( а.с. 12 ), копією Витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок ( а.с. 13 ), копією листа Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одеса від 26.08.2022 року № 1806/01-16 ( а.с. 19 ). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Земельного кодексу Української РСР (у редакції закону 18.12.1990 року № 561-XII) громадянам Української РСР які виявили бажання вести селянське (фермерське) господарство, що ґрунтується переважно на особистій праці та праці членів їх сімей, надаються за їх бажанням у довічне успадковуване володіння або в оренду земельні ділянки, включаючи присадибний наділ. Земельним кодексом Української РСР (у редакції закону 18.12.1990 року № 561г XII) передбачалось право громадян на довічне успадковувань володіння земельною ділянкою, а Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.06.1991 року № 889 «Про форми державних актів на право володіння або користування землю і Положення про порядок надання і вилучення земельних ділянок», які втратили чинність, затверджено форму державного акту на право довічного успадковуваного володіння землею та умови надання такого права. З веденням в дію 15.03.1992 року Земельного кодексу Української СРС надання такого права не передбачалось, але підпунктом другим пункту 5 Постанови Верховної Ради РСР від 18.12.1990 року № 562 «Про порядок введення в дію Земельного кодексу України Української РСР» зазначено, що громадяни, підприємства, установи та організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію цього Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у порядку прав власності на землю або землекористування. Відповідно до п. 8 Постанови Верховної Ради України від 13.03.1992 року № 2200- XII «Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі» громадяни, підприємства, установи, організації, яким було надано у встановленому порядку земельні ділянки у довічне успадковуване або постійне володіння, зберігають свої права на користування до оформлення права власності або землекористування відповідно до Земельного кодексу України. Згідно п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~п.\~11\~ч.1\~ст.\~346\~ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ч. 1 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1223 ч. 1 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 328 ч.2 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Outcome: approved