Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

27 липня 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27 січня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 4. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З січня 2021 року шлюбні відносини між ними фактично припинились. Подружне життя з відповідачем не склалося через те, що вони не зійшлися характерами та через постійні сварки та різність поглядів на подальше спільне проживання та обов`язки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Можливості зберегти сім`ю немає. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам. На теперішній час вони спільного господарства не ведуть. Примирення із відповідачем неможливе. Питання про поділ майна подружжя між ними не вирішувалось у зв`язку з його відсутністю. Тому вона просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 27 січня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 4. Позивач в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить суд розглядати справу у її відсутність, позовну заяву про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, та просить суд задовольнити її. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, ніяких клопотань та заяв від нього не надходило. Оскільки відповідач належним чином повідомлявся про дату розгляду справи і позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача суд, відповідно до\~ст.280 ЦПК України, виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 січня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 21 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стануВеликомихайлівського районного управління юстиції Одеської області. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На підставі ч.2\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, і однією сім`єю не проживають, позивач відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам позивача, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини, подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає\~ст. 111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. На підставі ч.1,2\~ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що підтверджується її письмовою заявою. Спір стосовно поділу майна подружжя відсутній. Частина 3 ст. 115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь позивача [PERSON] .

Outcome: approved