Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

06 січня 2022 року [PERSON] (далі Позивач) звернулась з позовною заявою до [PERSON] (далі Відповідач) з вимогою про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом 2011-2013 років позивач з відповідачем спочатку зустрічалась, а потім підтримували фактичні шлюбні стосунки, протягом 2012-2013 років проживали в одному будинку, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет. Позивач [INFO] народила сина [PERSON] , батьком якого у відповідності до статті 126 СК України визнаний відповідач. У 2013 році позивач з відповідачем припинили будь-які стосунки і проживають окремо. Дитина проживає спільно з позивачем та перебуває на її утриманні. Після припинення шлюбних стосунків між позивачем і відповідачем останній життям дитини не цікавиться, аліменти сплачує нерегулярно, не спілкується з дитиною та не бере участі у його вихованні. 25 лютого 2020 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. [PERSON] має намір усиновити дитину позивача [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] з позивачем мають спільну дитину. У зв`язку із цим позивач просила позбавити відповідача батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] та стягнути судові витрати. Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 7 червня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 5 вересня 2022 року до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. 27 вересня 2022 року до суду від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, оскільки не має можливості бути присутнім в судовому засіданні у зв`язку з станом здоров`я. Позов повністю підтримав. 28 вересня 2022 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги підтримала в повному обсязі. 28 вересня 2022 року до суду від третьої особи [PERSON] про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. 28 вересня 2022 року до суду від представника третьої особи служби у справах дітей Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області про розгляд справи без участі представника, винести рішення на розсуд суду. В судове засідання позивач не з`явилась. В канцелярію суду подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та слухати справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про день і час слухання справи повідомлений вчасно, належним чином. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі в судовому засіданні у зв`язку з станом його здоров`я, позов визнав. В судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, звернувся до суду з заявою в якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог, просить справу слухати без його участі. Представник третьої особи - служби у справах дітей Іванківської селищної ради у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримують. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. [PERSON] , народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20 лютого 2012 р. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] . 25 лютого 2020 [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 25 лютого 2020 р. Довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 251 виданою 23червня 2020р. Сидоровицькою сільською радою Іванківського району Київської області, встановлено, що за відомостями Сидоровицької сільської ради місце проживання [PERSON] , дата і місце народження [INFO] село Велика Рудня Диканьський район Полтавська область, громадянки України, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі 19910816-10026 зареєстроване за адресою [ADDRESS] з лютого 2012 р. по теперішній час. Згідно довідки-характеристики № 708 виданої 29 листопада 2021 р. Іванківською селищною радою Вишгородського району Київської області на [PERSON] , яка проживає [ADDRESS] , працює ФОП « [PERSON] », остання на території с. Сукачі проживає з 2018 року. Народилась [INFO] , українка. Проживає разом з чоловіком [PERSON] , 1993 р.н., має двох дітей - [PERSON] , 2012 р.н. та [PERSON] , 2019 р.н. По місцю проживання характеризується з позитивної сторони. Скарг та заяв до Іванківської селищної ради з боку сусідів та односельчан на [PERSON] не надходило. З наданої суду характеристики Сукачівського навчально-виховного об`єднання «Загальноосвітня школа I-III ступенів-дитячий садок» Іванківської селищної ради, [PERSON] , учень Сукачівського навчально-виховного об`єднання «ЗОШ I-III ступенів -дитячий садок» Іванківської селищної ради, 2012 р.н. Дитина навчається в даній школі з 1 класу. Має навчальні досягнення середнього рівня. У навчальній діяльності неорганізований. При старанності та наполегливості може навчатися краще. На уроках не завжди буває уважним. Активність виявляє тільки під час тієї роботи, яка йому подобається. Улюблений урок - фізична культура. Хлопчик фізично добре розвинений, здоровий, рухливий. У стосунках з однолітками проявляє якості лідера. Вихованням та життям дитини в школі - завжди цікавиться мама. За період навчання [PERSON] батько жодного разу не відвідав навчальний заклад, зв`язку з класоводом не підтримує, поведінкою і навчанням дитини не цікавиться. Завдяки мамі хлопчик охайний та забезпечений всім необхідним для навчання. Без поважних причин не пропускає шкільні заняття. З довідки № 707 виданої 29 листопада 2021 р. виконкомом Іванківської селищної ради Вишгородського району, Київської області, [PERSON] , убачається, що вона дійсно проживає в [ADDRESS] і її син [PERSON] , 2012 р.н., проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Згідно записів погосподарського обліку. Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 706 виданою, 29.11.2021 р. Іванківською селищною радою, Вишгородського району, Київської області [PERSON] , адреса [ADDRESS] : голова сім`ї [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , про те, що до складу сім`ї /зареєстрованих/ входять: усього 4 осіб. Згідно наданої інформації № 12 виданою, 17 лютого 2022 року Іванківською селищною радою, Вишгородського району, Київської області, Розважівського старостинського округу, гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований і проживає в [ADDRESS] . В даній ситуації Суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі «Савіни проти України», пункт 49 рішення у справі «Хант проти України»). Тобто, в даному випадку, вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Крім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. А в силу статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України «Про міжнародні договори» від 29 червня 2004 року № 1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів). Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами Суд вважає за необхідне з однієї сторони розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції про права дитини). Отже, статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Досліджуючи питання чи «передбачено втручання у право відповідачів законом» Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167). Зокрема, відповідно до статті 164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої). Тому, для Суду є беззаперечним те, що втручання у право відповідача має законні підстави, які є чинними протягом періоду, який розглядається. Обговорюючи питання чи відповідало втручання у право відповідача «цілям», про які йдеться в пункті 2 статті 8 Конвенції (інтереси національної та громадської безпеки; економічний добробут країни; запобігання заворушенням чи злочинам; захист здоров`я чи моралі, захист прав і свобод інших осіб) Суд знаходить, що таке втручання спрямоване на захист «прав і свобод» дитини [PERSON] і, відповідно, воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8. Визначаючи, чи був захід по втручанню у права Відповідача, «необхідним в демократичному суспільстві», Суд, беручи до уваги справу в цілому, буде розглядати підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до пункту 2 статті 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти інтереси дитини, є дуже важливим у таких справах (пункт 53 згадуваного вище рішення у справі «Хант проти України). Так, Відповідачу, як батьку неповнолітньої дитини в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (пункт 2 частини першої статті 164 СК України). Дане поняття є «оціночним» і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів. Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. На думку Суду врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації. Повертаючись до обставин даної справи Суд підкреслює, що матеріалами справи підтверджується, що відповідач протягом тривалого часу (понад вісім років), самоусунувся від виконання своїх обов`язків щодо її виховання, матеріального утримання, духовного розвитку, дитиною взагалі не цікавиться. Суд звертає увагу, що взаємовідносини між дитиною та батьком склались таким чином, що дитина протягом всього свого життя проживає разом з матір`ю, а тому в даній ситуації Судом будуть враховані «інтереси дитини» в широкому розумінні на поняття сім`ї (стаття 5 Конвенції про права дитини). Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у батька, оскільки він з нею не проживає протягом тривалого часу. Тобто, позбавлення батьківських прав відповідача фактично не змінить тривалу існуючу ситуацію між ним та дитиною. Окремо Суд наголошує, що застосовуваний захід не є виключно безстроковим і відповідач має право у випадку зміни його поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК України (стаття 169). З огляду на те, що розлучення з батьком має проводитися лише в крайньому випадку, тому перш ніж вдатися до позбавлення батьківських прав в даній ситуації Судом була перевірена можливість застосування менш радикальних заходів. Зокрема враховано, що держава повинна надати батькам сприяння у виконанні ними своїх батьківських обов`язків і відновити або зміцнити здатність сім`ї піклуватися про свою дитину. Отже, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, Суд розцінює як ухилення від виховання дитини Відповідачем, свідомого нехтування ним своїми обов`язками і не бажанням виконувати їх, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Таким чином, в даній конкретній ситуації існують виключні обставини, за яких відповідач може бути позбавлений батьківських прав, що не суперечить статті 9 Конвенції про права дитини, статті 8 Конвенції (див. наприклад пункт 59 рішення Європейського Суду у справі «Ньяоре проти Франції»), і, в такому випадку, Судом на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини» оцінка яких включала в себе оцінку і знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення в даному випадку стосовно даної особи (див. пункт 47 Зауважень загального порядку Комітету ООН з прав дитини № 14 (2013) про право дитини на приділення першочергової уваги якнайкращому забезпеченню його інтересів (Пункт 1 статті 3). Відповідно до статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved