Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом з вимогою до Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить визначити додатковий строк терміном в два місяці для прийняття спадщини після смерті його бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка за життя склала на його користь заповіт на належну їй Ѕ частини квартири за адресою: [ADDRESS] . При цьому, позивачем 08.10.2021 була запланована зустріч з нотаріусом, однак 06.10.2021 отримав позитивний ПЛР тест на Ковід, а відтак з 08.10.2021 по 25.10.2021 знаходився на амбулаторному лікуванні та карантині у зв`язку із захворюванням. У зв`язку з зазначеними обставинами позивач фізично не мав змоги, а також не мав права наражати інших осіб на небезпеку, надати нотаріусу заяву про прийняття спадщини до сплину 6 місяців з дня смерті бабусі. Звернувшись до приватного нотаріуса КМНО Кондри Л.В. із заявою про прийняття спадщини, позивачем отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском строку на подачу заяви, а тому вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. 27.05.2022 ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по вказаній справі в порядку загального позовного провадження. Від відповідача - Киїської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого просять суд на піставі поданих позивачем доказів прийняти рішення згідноз чинним законодавством. 04.10.2022 ухвалою суду, занесеною в протокол судового засідання, постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у поданому до суду відзиві просив розглядати справи за відсутності сторони відповідача. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 21.04.2021 (а.с.9). Згідно з заповітом, посвідченим 02.12.2011 державним нотаріусом 15-ї Державної нотаріальної контори Храпійчук Т.В., [PERSON] на випадок смерті заповіла належну на праві власності частину кв. [ADDRESS] [PERSON] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації, квартира за адресою: [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с.17). 12.05.2022 приватним нотаріусом КМНО Кондра Л.В. була винесена постанова про відмову у заведенні спадкової справи [PERSON] після смерті його бабусі [PERSON] , у зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с.16). Позивач, як на підставу пропущеного строку звернення із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, посилається на перенесену хворобу на Ковід, при цьому вказане підтверджується позитивним результатом ПЛР тесту, а також випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.14). Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Такого висновку дійшов Верховний Суд у справі № 565/1145/17 (Постанова від 26.06.2019). Так, Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 до 31.08.2020 в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. Із наданих позивачем доказів і обґрунтування позовних вимог, судом встановлено, що хвороба [PERSON] , необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) унеможливило своєчасне подання позивачем заяви про вступ у спадщину. Таким чином, суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного наданого доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача, поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини та наявність правових підстав для задоволення позову. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 у резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст.1270 ЦК для прийняття спадщини. Відтак, оцінивши всі обставини, що мають значення для справи, суд вважає, що для прийняття спадщини достатнім є двомісячний строк з моменту набрання законної сили цим рішенням.

Outcome: approved