Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Супрун Д.В. звернувся до суду та вимоги мотивує тим, що з 22.01.2015 по 07.02.2022 [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб». Позивач звільнився за угодою сторін. На день звільнення з роботи йому було нараховано заборгованість із заробітної плати у сумі 77803,90 грн, але виплатити її відмовилися. Крім того, як передбачено ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівникові його середній заробіток за весь час затримки по пень фактичного розрахунку. По 23.02.2022 затримка складає 12 робочих днів, середньоденний заробіток становить 693,65, то середній заробіток, що підлягає стягненню становить 8323,80 грн. У зв`язку з цим просить суд стягнути з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі 77803,90 грн та середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 8323,80 грн з наступного дня після звільнення та по 23.02.2022 включно. Представник відповідача - Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб», якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, надав суду заяву, у якій підтвердив заборгованість по заробітній платі позивача, що виникла станом на 07.02.2022 в сумі 77803,90 грн. Також надав довідку про середню заробітну плату (дохід), з якої вбачається, що середньоденна зарплата позивача становить 557,28 грн. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» з 22.01.2015 по 07.02.2022, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] (а.с. 7). З розрахункового листа за лютий 2022 року вбачається, що [PERSON] було нараховано, але не виплачено заробітну плату в розмірі 77803,90 грн (а.с. 8). Виплата заробітної плати працівнику гарантована статтею 43 Конституції України. За вимогами статей 115, 116 Кодексу Законів про працю України, статті 24 Закону України «Про оплату праці», - заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а при звільненні працівника всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу Законів про працю України, - власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 116 Кодексу Законів про працю України, - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Оскільки судом встановлено, що в день звільнення відповідач не виплатив позивачу заборгованість із заробітної плати, розмір якої становить 77803,90 грн, що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати позивачу, встановлених статтею 115 Кодексу Законів про працю України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці» та наявність заборгованості з виплати заробітної плати, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у вказаному розмірі. З приводу вимоги щодо стягнення середнього заробітку слід зазначити наступне. Відповідно до статті 117 Кодексу Законів про працю України, - в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відтак суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.02.2022 по 23.02.2022 (12 робочих днів). З довідки про середню заробітну плату (дохід) вбачається, що середньоденна зарплата позивача становить 557,28 грн. Тому сума середнього заробітку час затримки розрахунку за період з 08.02.2022 по 23.02.2022 становить 6687,36 грн (557,28 грн * 12 дн.). Відтак, з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь [PERSON] підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 6687,36 грн, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частиною 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України). Позивачі - у справах про стягнення заробітної плати відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору. Зважаючи на викладене, на підставі частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1984,80 грн.

Outcome: partial