Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області звернувся [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Груп Фактор», Акціонерне товариство «Креді агріколь банк» правонаступником є Акціонерне товариство «Індустріально-експортний банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач в\~своєму позові\~зазначила,\~що 19\~жовтня 2021\~року позивачем\~було подано\~заяву про\~забезпечення позову,\~до подачі\~позовної заяви.\~22\~жовтня 2021\~року суддею\~Ірпінського міського\~суду Київської\~області Кравчук\~Ю.В.\~постановлена ухвала\~про задоволення\~заяви про\~забезпечення позову\~та зупинено\~стягнення на\~підставі виконавчого\~документа,\~а саме\~виконавчого напису\~вчиненого приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Остапенко\~Євгеном Михайловичем,\~щодо стягнення\~з [PERSON] \~заборгованість на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінпром\~маркет» в\~рамках виконавчого\~провадження №66789163,\~що знаходиться\~на виконанні\~у Приватного\~виконавця виконавчого\~округу м.Києва\~Жданович Вікторії\~Михайлівни.\~Як зазначено\~у виконавчому\~написі,\~06\~листопада 2007\~року між\~ [PERSON] та\~акціонерним товариством\~«Індустріально-експортний\~банк» було\~укладено Договір\~про відкриття\~карткового рахунку,\~видачу платіжної\~картки та\~їх обслуговування,\~з встановленою\~відновлюваною кредитною\~лінією №195620.\~14\~грудня 2020\~року укладено\~Договір про\~відступлення (купівлі-продажу)\~прав вимог\~№ 14/12/2020-ФМ\~між акціонерним\~товариством «Індустріально-експортний\~банк» та\~Товариством з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінансова компанія\~«Груп Фактор»,\~яке в\~подальшому відступило\~право вимоги\~Товариству з\~обмеженою відповідальністю\~«Фінпром маркет».\~У зв`язку\~з тим,\~що за\~вищевказаним договором\~строк платежу\~настав за\~період з\~13.12.2020\~по 11.05.2021\~виникла заборгованість\~яка становить\~19\~235,90\~гривень та\~50,00\~гривень плата\~за вчинення\~виконавчого напису.\~В свою\~чергу,\~10\~вересня 2021\~року приватним\~виконавцем виконавчого\~округу м.\~Києва Жданович\~Вікторією Михайлівною\~винесена постанова\~про відкриття\~виконавчого провадження\~з виконання\~виконавчого напису\~№34725\~від 11\~травня 2021\~року про\~стягнення з\~ [PERSON] на\~користь Товариства\~з обмеженою\~відповідальністю «Фінпром\~маркет» заборгованості\~у розмірі\~19\~235,90\~гривень та\~плату за\~вчинення виконавчого\~напису у\~розмір 50,00\~гривень.\~Позивач вважає,\~що зазначений\~виконавчий напис\~вчинено нотаріусом\~з порушенням\~вимог чинного\~законодавства,\~а тому\~він має\~бути визнаний\~таким,\~що не\~підлягає виконанню,\~з огляду\~на наступне.\~1.\~У документах,\~на підставі\~яких вчинявся\~виконавчий напис,\~були відсутні\~докази безспірності\~заборгованості боржника\~перед кредитором. Вважають,\~що документами,\~які можуть\~підтверджувати наявність\~чи відсутність\~заборгованості,\~а також\~встановлювати розмір\~зазначеної заборгованості,\~можуть бути\~виключно документи\~первинної бухгалтерської\~документації,\~оформлені у\~відповідності до\~норм статті\~9\~Закону України\~«Про бухгалтерський\~облік та\~фінансову звітність»,\~оскільки,\~тільки первинні\~документи,\~які фіксують\~факти здійснення\~господарських операцій\~і складені\~під час\~здійснення господарської\~операції -\~є правовою\~підставою для\~бухгалтерського обліку\~господарських операцій.\~Водночас,\~при вчиненні\~оспорюваного виконавчого\~напису нотаріус\~не отримував\~від відповідача\~первинні бухгалтерські\~документи щодо\~видачі кредиту\~та здійснення\~його часткового\~погашення (платіжні\~доручення,\~меморіальні ордери,\~розписки,\~чеки тощо),\~не направляв\~відповідні повідомлення\~про їх\~отримання,\~тому у\~нотаріуса були\~відсутні підстави\~вважати,\~що розмір\~заборгованості позивача\~перед відповідачем,\~зазначений у\~виконавчому написі,\~є безспірним.\~За наведених\~вище обставин,\~вважаємо,\~що нотаріус\~не мав\~права на\~вчинення виконавчого\~напису,\~оскільки,\~не мав\~у своєму\~розпорядженні доказів\~безспірності заборгованості\~позивача перед\~відповідачем. Таким чином,\~у нотаріуса\~були відсутні\~докази безспірності\~заборгованості позивача\~перед відповідачем,\~у зв`язку\~з чим\~нотаріус мав\~би відмовити\~у вчиненні\~виконавчого напису.\~2.\~Позивачем не\~було отримано\~письмову вимогу\~про усунення\~порушення виконання\~зобов`язання,\~тому вчинення\~виконавчого напису\~нотаріусом є\~неправомірним та\~передчасним.\~При цьому,\~в порушення\~умов договору\~та чинного\~законодавства України,\~банком не\~було направлено\~на адресу\~позивача жодного\~повідомлення.\~Однак,\~повідомлень щодо\~необхідності повернення\~заборгованості у\~порядку,\~передбаченому законом,\~не надходило,\~тому на\~момент подачі\~позовної заяви\~права відповідача\~жодним чином\~не були\~порушені.\~Боржник вважається\~належним чином\~повідомлений про\~дострокове повернення\~кредиту в\~тому разі,\~коли фінансовою\~установою не\~лише відправлено\~на адресу\~такого боржника\~відповідного листа,\~а й\~доведено факт\~його вручення\~адресатові під\~розписку.\~Таким чином,\~відповідачем не\~було дотримано\~імперативних норм\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів»,\~ЗУ «Про\~нотаріат»,\~Інструкції про\~порядок вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами України,\~Переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів,\~а тому\~вчинення виконавчого\~напису нотаріусом\~є передчасним,\~а права\~відповідача -\~не порушеними.\~3.\~Вчинення виконавчих\~написів на\~кредитних договорах\~визнано незаконним\~та протиправним. 4. \~ \~ \~ \~ Відсутні\~належні докази\~набуття права\~вимоги за\~кредитним договором. 5. Позивач не був повідомлений про заміну кредитора за кредитним договором. В зв`язку з вище викладеним просила суд, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального Остапенко Євгеном Михайловичем за реєстровим номером №34725 від 11 травня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» заборгованості у розмірі 19 235,90 гривень та плату за вчинення виконавчого напису у розмір 50,00 гривень визнати таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» на користь [PERSON] суму судових витрат. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 21 січня 2022 року позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Груп Фактор», Акціонерне товариство «Креді агріколь банк» правонаступником є Акціонерне товариство «Індустріально-експортний банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню було залишено без руху, оскільки не відповідала вимогам викладених у статті 177 ЦПК України.. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 15 лютого 2022 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Груп Фактор», Акціонерне товариство «Креді агріколь банк» правонаступником є Акціонерне товариство «Індустріально-експортний банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню було відкрито спрощене провадження у даній справі з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялясь належним чином. Представник позивача адвокат Масленнікова Т.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явився з невідомих суду причин, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про отримання поштової кореспонденції суду, відзив на позовну заяву та будь-які заяви, клопотання відповідача до суду не надходили. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Жданович Вікторія Михайлівна, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Груп Фактор» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа - Акціонерне товариство «Креді агріколь банк» правонаступником є Акціонерне товариство «Індустріально-експортний банк» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За даних обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Частина 1\~статті 4 ЦПК України\~передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено,\~що 10.09.2021\~приватним виконавцем\~виконавчого округу\~м.\~Києва Жданович\~Вікторією Михайлівноюбуло відкрито виконавче провадження № 66789163 з примусового виконання виконавчого напису № 34725 виданого 11.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 19\~285,90грн. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 11 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №34725 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет», якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Груп Фактор»», код ЄДРПОУ 39866943, відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 14/12/2020-ФМ від 14 грудня 2020 року, за Кредитним договором № 195620 від 06 листопада 2007 року, укладеним між Первісним кредитором Акціонерним товариством «Індустріально-експортний банк», код ЄДРПОУ 14361575, та [PERSON] . Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 13.12.2020 року по 11.05.2021 року включно, сума заборгованості складає 19\~285,90 грн. Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі 11.05.2021 за № 34725. Відповідно\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 частини 1\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. У відповідності до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5\~передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2 Інструкції, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до\~ст. 89 Закону України «Про нотаріат»\~у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.1 Інструкції визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, пункт 3.3 Інструкції передбачає, що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Пунктом 3.5 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Як передбачено\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як вбачається з копії виконавчого напису, він вчинений за період з 13.12.2020 року по 11.05.2021 року, однак суду не було надано розрахунок заборгованості. Тому суд позбавлений можливості перевірити існування заборгованості та її розмір. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до\~Закону України «Про нотаріат»\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми\~Закону України «Про нотаріат»\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Суду не надано первинних документів, оформлених відповідно до вимог\~статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», тому суд позбавлений можливості перевірити суму нарахованої заборгованості, враховуючи що позивач заперечує вказаний у виконавчому написі розмір заборгованості. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15 (ЄДРСР № 71825964). Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В той же час варто зауважити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14-ц визнано незаконною та нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме в частині змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Тобто, на день вчинення виконавчого напису, редакція переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а наданий нотаріусу кредитний договір не посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 11.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі N 826/20084/14. Зазначена позиція підтверджується зокрема Постановою ВС КЦС від 15.04.2020 р. по справі № 158/2157/17. Згідно ст.12\~та ст.81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Також, щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, судом встановлено наступне. В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано копію договору № 07/07/2021 про надання правової допомоги від 07 липня 2021р., та копію додатку № 1 до договору № 07/07/2021 про надання правової допомоги від 07 липня 2021р., укладеного між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «ДЖАСТІФАЙ» на суму 10\~000,00грн.. Згідно копій актів про прийняття-передачу наданої правової допомоги від 22 жовтня 2021 року, від 24 січня 2022 року, від 15 липня 2022 року, від 05 жовтня 2022 року, та копій рахунків на оплату від 15 жовтня 2021 року, від 10 січня 2022 року, від 11 липня 2022 року, від 04 жовтня 2022 року вбачається, що витрати на правову допомогу склали 11000,00 грн. Відповідно до квитанцій від 06.09.2021, 31.01.2022, 06.09.2022, позивачем було сплачено витрати на суму 8500,00 грн.. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частинами 1-3 статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Приписами ст. 137 ЦПК України встановлено, що до складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Необхідно зауважити, що ч. 6 ст. 137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем у клопотанні про зменшення витрат на правничу допомогу було зазначено про не співмірність витрат зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, пов`язаних зі справою, також зазначено, що вартість адвокатських послуг є значно завищеною порівняно з іншими витратами на адвокатські послуги в інших аналогічних справах. Враховуючи зазначене, суд вважає, що заявником документально підтверджено понесені витрати на правничу допомогу. З урахуванням вимог ч. 4 ст. 137, ч. ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також відповідно до розміру задоволених вимог, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 5500,00 гривень. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial