Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

22.09.2021 року орган опіки та піклування - Пристолична сільська рада Бориспільського району Київської області звернулася до суду з даним позовом, в якому просили: - позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; - встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , та призначити його бабусю, [PERSON] , опікуном над дитиною; - стягнути аліменти з [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до виповнення повноліття на користь опікуна дитини [PERSON] ; - визнати за малолітнім [PERSON] , [INFO] , право користування 1/2мчастиною житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] . - накласти заборону на відчуження 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] , до досягнення [PERSON] повноліття. Позов обґрунтований наступним. Відповідач [PERSON] . [INFO] , .О. є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , бабусею якого є третя особа [PERSON] Відповідач [PERSON] , зареєстрована за адресою [ADDRESS] , та фактично проживає у будинку свого співмешканця [PERSON] по [ADDRESS] . Відомості про батька хлопчика, [PERSON] , в свідоцтві про народження дитини записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Зазначено, що 28.01.2021 року під час проведення профілактичного рейду на території села Дударків за адресою [ADDRESS] , виявлена родина [PERSON] , на утриманні якої є малолітній син [PERSON] дванадцяти років. [PERSON] не проживає з сином у власному будинку, у зв`язку з непридатністю приміщення для проживання. Малолітній [PERSON] тимчасово проживає окремо від матері зі своїм прадідусем [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Після з`ясування вказаних вище обставин, спеціалістами служби у справах дітей Пристоличної сільської ради, 10.03.2021 року проведено обстеження житлових умов за місцем проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] , та з`ясовано, що відповідачем не створені належні умови для малолітнього сина [PERSON] . Провівши з громадянкою [PERSON] профілактичну бесіду, здійснивши оцінку потреб сім`ї фахівцем із соціальної роботи, їй було запропоновано спектр надання соціальних послуг щодо подолання родиною складних життєвих обставин. Також зазначено, що відповідач ніде не працює, не має постійних доходів, живе за рахунок підробітків співмешканця, не має можливості забезпечувати потреби дитини в повному обсязі. Втратила документ, що посвідчує особу (паспорт) та немає коштів на його відновлення. Разом із співмешканцем зловживає алкогольними напоями, як наслідок, не контролює свою поведінку, нехтує батьківськими обов`язками, віддаючи пріоритет стосункам з чоловіком, і її син змушений періодично проживати з прадідусем, який надає хлопчику прихист. Помешкання, в якому проживає [PERSON] з дитиною, не упорядковане, дитина не має окремого місця для навчання та простору для усамітнення. Відповідач скеровувалась фахівцем служби у справах дітей Пристоличної сільської ради до медичної установи для консультування профільних лікарів (нарколога) для подолання алкогольної залежності, однак, отримувала постійні відмовки від [PERSON] , щодо відвідування зазначеної установи. Загалом, в ході супроводу Службою у справах дітей Пристоличної сільської ради, [PERSON] не дотримувалась плану супроводу, уникала контакту з фахівцем служби, постійно змінювала номер мобільного телефону і, ховаючись в будинку співмешканця, не відкривала двері представникам служби, що унеможливлювало подальше ведення супроводу сім`ї та не надавало можливості з`ясувати умови утримання дитини для захисту прав і інтересів. Також зазначено, що відповідач свідомо обдурювала службу у справах дітей щодо відсутності її за місцем проживання, та впродовж чотирьох місяців так і не влаштувалась на роботу, не відновила документи, а сина [PERSON] відправила проживати до прадідуся [PERSON] , переклавши обов`язки по його догляду та утриманню на людину похилого віку, нехтуючи своїми батьківськими обов`язками. Спеціалістами служби у справах дітей Пристоличної сільської ради 23.06.2021 року здійснено виїзд за місцем проживання матері та дитини за адресою [ADDRESS] , та встановлено, що малолітній [PERSON] не проживає разом з матір`ю та в будинку відсутні ознаки його проживання (дитячий сезонний одяг, ліжко, шкільне приладдя). Разом з цим, громадянка [PERSON] заявила, що відмовляється від тягаря щодо піклування про сина, оскільки останній не виявляє бажання проживати разом з нею (копія заяви додається). В той же день, 23.06.2021 року, за місцем фактичного перебування [PERSON] за адресою [ADDRESS] , його прадідусь, [PERSON] , підтвердив, що хлопчик дійсно проживає з ним та знаходиться на його утриманні. Зважаючи на вік, [PERSON] не в змозі займатись вихованням хлопчика належним чином, а також забезпечити умови для його утримання. В будинку, де проживає дитина, одна кімната, відсутнє місце для навчання, постільна білизна брудна, а також загальний стан житлового приміщення - неналежний. Як зазначає позивач, з метою подальшого влаштування хлопчика, останнього було поміщено до дитячого відділення Комунального некомерційного підприємства Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» для проведення медичного обстеження. За час перебування дитини в медичному закладі, його мати [PERSON] , жодного разу не поцікавилась станом здоров`я дитини та не відвідала його. Працівниками ювенальної превенції Бориспільського РУП ГУНГІ в Київській області, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітньої дитини. На засіданні виконавчого комітету Пристоличної сільської ради 24 червня 2021 року прийнято рішення про негайне відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у його матері [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини, та відповідно до заяви [PERSON] малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано в родину його бабусі, жительки [ADDRESS] , яка піклується про онука, займається його вихованням та матеріальним утриманням та, виявила бажання, в подальшому, взяти [PERSON] під опіку та виховати його до повноліття. З урахуванням викладеного позивач вказує про наявність підстав для позбавлення батьківських прав відповідача та вважає за доцільне та можливе призначити опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] , його бабусю [PERSON] .. Посилаючись на вимоги ч.4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», п.3 ч.3 ст.71 ЖК України, ч.3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» вважає за необхідне визнати за малолітнім [PERSON] , [INFO] , право користування 1/2 частиною житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності відповідачу, та накласти заборону на відчуження вказаного майна до досягнення повноліття [PERSON] . Також, відповідно до ч.4 ст. 164 Сімейного кодексу України просять вирішити питання щодо стягнення аліментів у мінімальному розмірі, визначеному ст. 182 Сімейного кодексу України. Ухвалою судді від 29.12.2021 відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання (а.с.54-55). Ухвалою суду від 24.06.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с.81). Відповідно до вимог ст.171 Сімейного кодексу України у судовому засіданні 15.09.2022 суд з дотриманням вимог ст.232 ЦПК України заслухав пояснення малолітнього [PERSON] . У судове засідання 10.10.2022 учасники справи не з`явилися, були повідомлені належним чином. Представник позивача органу опіки та піклування Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області Корняка Л.Г. подала заяву про розгляд справи без участі представника позивача, за змістом якої позов підтримала, просила задовольнити та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася повторно, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Будучи неодноразово повідомленою по дану справу, відзиву та заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, причини неявки суду не повідомила. Третя особа [PERSON] подала заяву, за змістом якої позов підтримує, просить задовольнити. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши у порядку ст. 171 СК України пояснення дитини, малолітнього [PERSON] , дослідивши матеріали цивільної справи та надані документи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , відомості про батька якого були зазначені відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується долученими до позовної заяви копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 25 вересня 2009 року , а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00031697025 від 17.07.2021 року (а.с.10,12). Згідно з Довідкою про реєстрацію місця проживання особи №02-16/2251 від 30.06.2021, виданої Пристоличною сільською радою Бориспільського району Київської області, малолітній [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , - тобто за місцем реєстрації матері, відповідача у справі, [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується довідкою Пристоличної сільської ради №02-14/7/2022 від 04.01.2022 (а.с.11,57). Разом із з цим, згідно з даними Акту обстеження умов проживання від 28.01.2021, складеного спеціалістами Служби у справах дітей Пристоличної сільської ради, малолітній [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, а проживає у сусідньому будинку з прадідусем [PERSON] (а.с.29). Згідно з даними Акту обстеження умов проживання від 10.03.2021 відповідач [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , - за місцем проживання свого співмешканця [PERSON] , [INFO] (а.с.30). Під час обстеження також встановлено, що для малолітнього [PERSON] , відповідачкою не створені належні умови для його утримання. За змістом Висновку про потреби сім`ї від 10.03.2021 відповідно до Закону України «Про органи і служби для дітей та спеціальні установи для дітей», постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 № 585 «Про забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах», малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку Служби у справах дітей Пристоличної сільської ради, як дитина, що опинилась в складних життєвих обставинах (а.с.36-37). За змістом висновку, складеного працівниками Служби у справах дітей Пристоличної сільської ради встановлено, що [PERSON] ніде не працює, не має постійних доходів, живе за рахунок підробітків співмешканця, не має можливості забезпечувати потреби дитини в повному обсязі, втратила документ, що посвідчує особу (паспорт) та немає коштів на його відновлення, зловживає алкогольними напоями, нехтує батьківськими обов`язками. За змістом Актів обстеження умов проживання від 23.06.2021, проведено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] по [ADDRESS] та про [ADDRESS] (а.с.25,26), за змістом яких встановлено, що малолітній [PERSON] не проживає разом з матір`ю та в будинку (по [ADDRESS] ), де відсутні ознаки його проживання (дитячий сезонний одяг, ліжко, шкільне приладдя). Встановлено, що за місцем фактичного перебування [PERSON] за адресою [ADDRESS] , його прадідусь, [PERSON] , підтвердив, що хлопчик дійсно проживає з ним та знаходиться на його утриманні, при цьому в будинку, де проживає дитина, одна кімната, відсутнє місце для навчання, постільна білизна брудна, а також загальний стан житлового приміщення - неналежний (в будинку не прибрано, меблі потребують ремонту). За змістом складеної заяви від 23.06.2021 на ім`я начальника Служби у справах дітей Пристоличної сільської ради відповідач [PERSON] зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її сина [PERSON] , [INFO] , оскільки не займається його вихованням, не утримує його матеріально та разом з ним не проживає (а.с.24). Згідно з Актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 24.06.2021 року та ухваленого на його підставі Рішення Виконавчого комітету Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області від 24.06.2021 №203, малолітнього [PERSON] було відібрано у його матері [PERSON] у зв`язку з виникненням безпосередньої загрози для життя та здоров`я дитини, та поміщено до дитячого відділення Комунального некомерційного підприємства Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» для проведення медичного обстеження (а.с.13-17, 18). Відповідно до заяви [PERSON] , яка є бабусею [PERSON] по матері, від 29.06.2021, згідно з Актом про факт передачі дитини від 29 червня 2021, та на підставі Наказу Служби у справах дітей Пристоличної сільської ради від 30.06.2021 №56, малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано в родину його бабусі, жительки [ADDRESS] (а.с.19,20,21). При цьому за змістом Акту обстеження умов проживання від 29.06.2021 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , - за місцем проживання бабусі малолітнього [PERSON] , вбачається, що будинок складається з 4-х кімнат, всі приміщення умебльовані, в кімнатах чисто і затишно, будинок обладнаний індивідуальним газовим опаленням, санвузлом, створені умови для утримання та виховання дитини ( [PERSON] ) (а.с.28). Водночас, відповідно до Акту обстеження умов проживання [PERSON] від 29.06.2021 за адресою: [ADDRESS] (а.с.27) такі умови відсутні: житлове приміщення не придатне для проживання. Відповідно до інформації Сектору ювенальної превенції Бориспільського РУП ГУНП в Київській області (лист від 20.09.2021 №17825/109/1200/09), [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.41). Також, з наданих документів встановлено, що малолітній [PERSON] навчається в Дударківській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів (станом на дату звернення з позовом до суду - у 6 класі, на момент ухвалення судового рішення є учнем 7 класу) (а.с.38). Згідно з характеристикою на [PERSON] , складеного класним керівником та директором Дурадківської ЗОШ І-ІІІ ступенів Пристоличної сільської ради (а.с.39), його мати не має впливу на виховання та навчання сина, не приймає в його житті участі, абсолютно не цікавиться його шкільним життям. Із-за безвідповідального ставлення матері до навчання сина, хлопчик має низький рівень знань з предметів та байдужий до навчання, шкільна мотивація розвинена недостатньо (а.с.39). Відповідно до висновку органу опіки та піклування, затвердженого рішення Виконавчого комітету Пристоличної сільської ради від 03.05.2022 року №62 (а.с.75,786-77) зазначено про те, що з метою захисту прав та законних інтересів дитини, відповідно до Конвенції ОО про права дитини, вважають за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . За змістом висновку органу опіки та піклування - Служби у справах дітей Пристоличної сільської ради Бориспільського району Київської області від 03.08.2022 №02/42-89 про можливість громадянки [PERSON] виконувати обов`язки опікуна (піклувальника) за своїми характеристиками, матеріальним забезпеченням, станом здоров`я [PERSON] може утримувати дитину, забезпечити їй умови виховання та розвитку. Враховуючи викладене, служба у справах дітей вважає можливим встановлення опіки громадянкою [PERSON] , жителькою с.Дударків Бориспільського району Київської області над малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] (а.с.88). З пояснень малолітнього [PERSON] , 2009 року народження, заслуханих судом в порядку ст.171 Сімейного кодексу України, дитина проживає в будинку та родині своєї бабусі, третьої особи у справі [PERSON] , яка піклується про онука, займається його вихованням та матеріальним утриманням, таких умов проживання мати, відповідач [PERSON] йому не забезпечила. І, хоча малолітній, остаточно не втратив прихильності до матері, проживати в умовах, в яких проживає відповідач не бажає. Також з пояснень вбачається, що своїх обов`язків по вихованню сина, піклуванню про його життєві потреби, розвиток, навчання, здоров`я, відповідач не виконує, повністю самоусунувшись від його утримання та виховання. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України на батьків покладені рівні обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, в тому числі піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Станом на день розгляду справи, суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про виявлення відповідачем батьківських обов`язків по вихованню, піклуванню та утриманню малолітніх дітей належним чином. Аналізуючи вищенаведені встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини, слід прийти до висновку, що своєю поведінкою відповідач не виявляє батьківського піклування та свідомо ухиляється від своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] , а тому, з метою захисту законних прав та інтересів малолітнього, відповідачку [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Згідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно з вимогами ч.3 ст.60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно ст. 243 Сімейного кодексу України опіка, піклування призначається над дітьми- сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Статтею 244 Сімейного кодексу України визначено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитини опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 Сімейного Кодексу. Як встановлено судом, залучена до участі у справі в якості третьої особи [PERSON] [INFO] , фактично піклується про малолітнього [PERSON] , який є її рідним онуком, виявила бажання бути його опікуном, та в силу наведених у висновку органу опіки та піклування даних, може бути призначена опікуном малолітнього [PERSON] . Обставин,визначених ст.64 Цивільного кодексу України, за яких [PERSON] не може бути опікуном, судом не встановлено. Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.180 та ч.3 ст.181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина, третій особі [PERSON] , в родину якої він був тимчасово влаштований, не надає. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з відповідача [PERSON] належить стягувати аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати пред`явлення позову, з 22.09.2021 року, та до досягнення дитиною повноліття. При цьому суд враховує вимоги ст.191 Сімейного кодексу України, відповідно до якої аліменти підтягають стягненню з дати звернення позивача до суду та до досягнення дочкою сторін повноліття. Вказані аліменти слід стягувати на користь опікуна дитини - [PERSON] . Крім того, суд враховує, що відповідно до вимог ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», на яку посилається позивач, суд, у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Встановлено, що малолітній [PERSON] зареєстрований в будинку [ADDRESS] , який належить на праві приватної власності відповідачу [PERSON] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26081845 від 11.05.2010, виданим Комунальним підприємством Бориспільської районної ради Бориспільське районне «Бюро технічної інвентаризації» (а.с.31). Суд звертає увагу, що в силу вимог ч.1, 4 ст.156 Житлового кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Таким чином, за малолітній [PERSON] має право рівне з відповідачем право користування житловим будинком, розташованим по [ADDRESS] . За загальним правилом, визначеним п.3 ч.3 ст.71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Крім того, згідно з п.2 ч. 1 ст. 248 СК України, дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім`ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Таке ж положення закріплено ч.3 ст. 25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування». Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення вимоги органу опіки та піклування щодо визнання за малолітнім [PERSON] , [INFO] , права користування Ѕ (тобто в рівних частках з відповідачем) частиною житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , та накладення заборони на відчуження вказаного майна до досягнення повноліття [PERSON] . З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення усіх заявлених позовних вимог. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, належний для сплати судовий збір за вимогами про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки, стягнення аліментів, визнання права користування житловим приміщенням та накладення заборони на його відчуження, належний до сплати судовий збір за двома немайновими та однією майновою вимогою судовий збір підлягає стягнення з відповідача на користь держави у розмірі 2274 гривні (тобто, 0,4 прожиткового мінімум для працездатних осіб - 908,00грн., за кожною вимогою). Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд зобов`язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved