Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

[PERSON] заявив позов до [PERSON] про зміну розміру ідеальних часток у спільній частковій власності та виділ частки зі спільного майна в натурі. Свої вимоги мотивував тим, що згідно рішення Ленінградського районного народного суду м.Києва від 23.11.1989 року: за [PERSON] визнано право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] і виділено в її користування в натурі три житлові кімнати розміром 7,0 кв.м, 7,6 кв.м и 7,6 кв.м, коридор площею 5,1 кв.м, веранду 2,9 кв.м, частину кухні розміром 9,8 кв.м (всього загальною площею 40 кв.м.), а також два хозсараї «Б» і «Г», туалет «Е», частину тротуарів, відмітки і огородження будинку; за [PERSON] визнано право власності на частину житлового будинку [ADDRESS] і виділено в його користування в натурі дві житлові кімнати розміром 7,5 кв.м и 20,3 кв.м, туалет 1,8 кв.м, ванну 3,1 кв.м, частину кухні з обладнанням 1,88 х 2,76 м, площею 5,2 кв.м (всього загальною площею 37,9 кв.м), а також гараж «Д», , частину тротуарів, відмітки і огородження будинку .Зобов`язано [PERSON] за свій рахунок заложити дверні пройоми між приміщеннями 1-9 и 1-7, 1-9 и 1-8, обладнати двірні пройоми між приміщеннями 1-7 и 1-8, встановити глуху перегородку в приміщенні 1-1 відступивши на 1,88 м від приміщення 1-2, в приміщенні 1-8 обладнати внутрішній тамбур з виходом на вулицю і входом в кухню і кімнату. (Технічний паспорт від 05.12.1996 р.) З метою уособлення відокремлених квартир та на виконання рішення суду [PERSON] та [PERSON] були заложені дверні пройоми та встановлена глуха перегородка. На сьогоднішній день частини будинку ізольовані між собою, мають окремі входи. [INFO] померла [PERSON] , єдиним спадкоємцем якої є позивач [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.12.1996 року, згідно якого спадкове майно складається з частини жилого будинку за адресою: [ADDRESS] . Жилий будинок під літ. «А», цегляний, жилою площею 50,0 кв.м з надвірними будівлями: сараї під літ. «Б», «Г», гараж під літ. «Д», вбиральня під літ. «Е», спорудження. Житловий будинок на час прийняття спадщини [PERSON] складався з приміщень кухня 1-1 - площею 15.0 кв.м, ванна 1-2 - площею 3.1 кв.м , туалет 1-3 - площею 1.8 кв.м, житлова кімната 1-4 - 7.0 кв.м, житлова кімната 1-5 - 7.6 кв.м, житлова кімната 1-6 - 7.6 кв.м, житлова кімната 1-7 - 20.30 кв.м, житлова кімната 1-8 - 7.5 кв.м, коридор 1-9 - площею 5,1 кв.м, веранда І - площею 2.9 кв.м. (Технічний паспорт від 05.12.1996 року). З часу ухвалення рішення Ленінградським районним народним судом м.Києва від 23.11.1989 року до часу прийняття спадщини [PERSON] (технічний паспорт від 05.12.1996 року) загальна площа будинку не змінилась, користування приміщеннями відбувалось у відповідності до вимог вищезазначеного рішення. Між [PERSON] та [PERSON] також жодного спору щодо користування будинком та господарськими будівлями не було. Але [INFO] [PERSON] помер, єдиним його спадкоємцем був [PERSON] . В липні 2001 році [PERSON] за згодою співвласника [PERSON] було введено в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти: прибудова а3, сарай «Ж», гараж «3», переобладнане під житлове приміщення 1-3 на земельній ділянці по [ADDRESS] (Дозвіл №209 від 18.07.2001 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю). Прибудова а3, загальною площею 33,7 кв.м була добудована та споруджена на місті та замість веранди (площею 2,9 кв.м) та частини кухні (площею 9,8 кв.м), які були виділені у власність [PERSON] на земельній ділянці, яка за рішенням суду була виділена [PERSON] біля її частини будинку, спадкоємцем якої є [PERSON] . Прибудова а3 була споруджена з метою поліпшення майна, за кошти позивача за згодою іншого співвласника, і при здійсненні таких поліпшень було додержано порядок використання спільного майна, та умови володіння та користування спільним майном у відповідності з домовленістю між співвласниками. Порівнюючи резолютивну частину рішення від 23.11.1989, дані зазначені в Технічному паспорті від 05.12.1996 року та дані зазначені в Технічному паспорті від 18.04.2008 року вбачається що збільшення загальної площі будинку відбулось саме за рахунок спорудження Позивачем спорудження прибудови а3. На підставі зазначеного Позивач просив змінити розмір частки у праві спільної часткової власності [PERSON] на 61/100 ідеальних частини замість 1/2 ідеальної частини, а [PERSON] - на 39/100 ідеальних частин замість 1/2 ідеальної частини у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Виділити у власність [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) 61/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно - приміщення будинку, загальною площею 61,4 кв.м, що складається з: передпокій 1-1 площею 15.8 кв.м, вбиральня 1-2 площею 3,1 кв.м, житлова кімната 1-3 площею 12.4 кв.м, жилова кімната 1-4 площею 15,3 кв.м, ванна 1-5 площею 5,6 кв.м., кухня 1-6 площею 9,2 кв.м; надвірні будівлі та споруди: сарай під літ. «Б», сарай під літ. «Г», гараж під літ. «Д», вбиральня під літ. «Е». Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 100 кв.м., з відповідними надвірними будівлями та спорудами шляхом його поділу в натурі. 14.07.2020 року ухвалою суду провадження у справі було зупинене до набрання законної сили рішення у справі №759/16372/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. 01.11.2021 року провадження у справі було відновлено. 16.02.2022 року залучено до участі у справі [PERSON] в якості співвідповідача. Ухвалою суду від 05.10.2022 року позивача [PERSON] , який помер [INFO] , замінено на його правонаступника [PERSON] , правонаступництво якої підтверджується матеріалами спадкової справи. Позивач [PERSON] в судовому засіданні від 05.10.2022 року зменшила розмір позовних вимог, просила залишити без розгляду позовної вимоги про зміну розміру часток у праві власності на домоволодіння. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідачі відзив не позов на надавали, натомість в судовому засіданні 05.10.2022 року надали заяву про визнання позовних вимог щодо припинення права спільної часткової власності між ними та [PERSON] та виділу в натурі у власність [PERSON] її частки житлового будинку (перелічених у позові), розташованого за адресою: [ADDRESS] , в повному обсязі. Відповідачі також визнали обставини покладені в обґрунтування позову З огляду на наведені вище факти та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку що технічний поділ будинку є можливим та знаходить доведеним, що спадкодавці сторін фактично уособили відокремлені квартири у відповідності до вимог рішення Ленінградського районного народного суду м.Києва від 23.11.1989 року, згідно якого за кожним з співвласником було визнано право власності по частині житлового будинку [ADDRESS] і виділено кожному співвласнику в користування в натурі окремі приміщення та зобов`язано вчинити певні дії з метою уособлення відокремлених квартир. Дана обставина також підтверджується технічними паспортами наявними в матеріалах справи. Також встановлено, що співвласники поліпшували будинок, яким володіли на праві спільної часткової власності, у встановленому порядку ними було введено в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до частини 1 статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 380 ЦК України передбачено, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Відповідно до статті 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Згідно частин 3, 4 статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Аналіз змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Тому, з урахуванням того, що відповідачі позов визнали, а також враховуючи розмір часток сторін, наявність технічної можливості поділу будинку відповідно до часток співвласників, межі заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги про виділ належної позивачу частки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням поділу в натурі, який відбувся на підставі рішення Ленінградського районного народного суду м.Києва від 23.11.1989 року, оскільки такий варіант поділу не потребує проведення будь-яких ремонтно-будівельних робіт по переплануванню та відповідає фактичному порядку користування спірним будинком, який склався між його співвласниками. Заяви про розподіл судових витрат не надходило. Заходів забезпечення позову судом не вживалось.

Outcome: approved