Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

1.Короткий зміст позовних вимог. Позивач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] та [PERSON] «про стягнення боргу за кредитним договором», в якому просить суд стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на їх користь заборгованість за договором № 857892/ФЛ від 29.07.2008 року в сумі 100788,93 (сто тисяч сімсот вісімдесят вісім) доларів США 93 центи, заборгованість за пенею та штрафом у розмірі 964162 (дев`ятсот шістдесят чотири тисячі сто шістдесят дві) гривні 31 копійку та судові витрати. 2. Позиція сторін. 2.1. Позиція позивача. Згідно з вимогами Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008 р. були внесені зміни у статут ВАТ КБ "Надра", відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» дані зміни, відповідно до Листа Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва № 4010 від 10.04.2009 р., не є зміною організаційно-правової форми господарювання товариства. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що 25 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра», [PERSON] та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 857892/ФЛ. Згідно п. 1.1. Кредитного договору Позивач надав Відповідачу 1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 50870,66 доларів США. Згідно п.1.1.3.1. Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 15,3 % річних. Відповідно до п.п. 2.2.1., 2.2.3. Кредитного договору, Відповідач 1 зобов`язався щомісячно до 18 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 993,19 доларів США. Відповідно до п. 3.2.1. Кредитного договору, Відповідач 2 взяв на себе зобов`язання відповідати перед Позивачем за належне виконання Відповідачем 1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору. Згідно п.п.п. 3.2.2., 3.2.3., 3.2.4. Кредитного договору, Відповідач 2 відповідає перед Позивачем за виконання зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Відповідач 1 взяті на себе зобов`язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені Кредитним договором не виконує. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-яких з них окремо. Позивачем були направлені вимоги Відповідачу 1 та Відповідачу 2 з пропозицією виконати взяті на себе, як позичальника та поручителя, зобов`язання за неналежне виконання своїх обов`язків за Кредитним договором. Проте Відповідачі не виконали пропозицію Позивача. Станом на 07.08.2015 року за Відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 145666,89 (сто сорок п`ять тисяч шістсот шістдесят шість доларів США 89 центів) доларів США, в тому числі: непогашений кредит у розмірі 49235,12 доларів США; несплачені відсотки у розмірі 51553,81 доларів США; пеня за прострочення строків виконання зобов`язань (відповідно до п. 5.1. Кредитного договору) у розмірі 39790,89 доларів США; штраф за порушення умов кредитного договору (відповідно до п. 5.2. Кредитного договору) у розмірі 5087,07 доларів США; що за курсом Національного Банку України станом на 07.08.2015 року становить 3129521,35 (три мільйони сто двадцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять одна грн. 35 коп.) гривень, в тому числі: непогашений кредит у розмірі 1057772,04 грн.; несплачені відсотки у розмірі 1107587,00 грн.; пеня за прострочення строків виконання зобов`язань (відповідно до п. 5.1. Кредитного договору) у розмірі 854871,30 грн. та штраф за порушення умов кредитного договору (відповідно до п. 5.2. Кредитного договору) у розмірі 109291,01 грн.; Загальна сума заборгованості, за кредитом виданим у доларах США, становить: 100788,93 (сто тисяч сімсот вісімдесят вісім доларів США 93 центів) доларів США та 964162,31 (дев`ятсот шістдесят чотири тисячі сто шістдесят дві грн. 31 коп.) гривень. Станом на день подання позовної заяви до суду, Відповідачі не виконали взяті на себе зобов`язання із повного погашення всієї суми заборгованості за Кредитними договорами, чим порушено умови цих договорів, щодо строків повернення кредиту, а також сплати відсотків, що призвело до утворення заборгованості. Також зазначаємо, що на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. Відповідно до п. 22, ч.І ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов`язаних із здійсненням ліквідації. Приймаючи до уваги, що відповідачі у кредитних правовідносинах діють як солідарні боржники; предметом, спору є однорідні права та обов`язки, що випливають з кредитного договору та договору поруки, з метою здійснення принципу процесуальної економії, вважаємо за доцільне об`єднати позовні вимоги Позивача до кількох Відповідачів в одній позовній заяві. Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Представником Позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника Позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи без застосування технічних засобів.. 2.2. Позиція відповідачів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , позовні вимоги не визнають, просили суд в задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі. Відповідач 1, [PERSON] не скористалася своїм правом на участь в судовому розгляді та подання відзиву на позовну заяву, у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомили, судові повістки - виклики направлялись відповідачам на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України, вважається доставленою, що підтверджується повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи та на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідач 2, [PERSON] скористався своїм правом та надав до суду Відзив, в якому позовні вимоги не визнав в повному обсязі, та зазначив, що 29 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» ДРУ в особі начальника відділення № 23 Дніпропетровського регіональної: управління Павлюченко Інни Миколаївни, яка діяла на підставі № 1-115870 від 07.05.2008 року та довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Оніщук О.М. 08.05.2008 року, за реєстр № 5626, з однієї сторони, та громадянкою України [PERSON] (позичальник), та громадянином України [PERSON] (Поручитель), з іншої сторони, укладено договір «Автопакет» № 857892/ФЛ про надання споживчого кредиту, заставу транспортного засобу та поруку. Відповідно до п.п. 1.1 р. 1 зазначеного кредитного договору Банк зобов`язується надати позичальнику, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) у сумі 50870,66 доларів США в порядку і на умовах, визначених договором: ціль кредиту: на придбання Автотранспортного засобу (я. 1.1.2.); плата за користування кредитом: відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 15,3 % на рік. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості, При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (п. 1.1.3.1.). Комісія за розрахунки за цим договором складає 3 % від суми кредиту і сплачується одноразово на дату видачі/перерахування кредитних коштів. Банк надає позичальнику кредит з терміном погашення до 20 липня 2015 року. Видача готівки Позичальнику здійснюється через касу Банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у валюті кредиту. Позичальник повертає кредит та сплачує Банку передбачені п. 1.1.3.1 цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № [NUMBER] у порядку, передбаченому п. 2.2.3, цього договору, шляхом сплати мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 993 долари США 19 центів (п.2.2.1.). Позичальник вносить чергові мінімальні платежі по кредиту, визначені п. 2.2.1 щомісячно до 18 числа поточного місяця, а Банк здійснює списання з поточного рахунку на рахунок погашення заборгованості до 20 числа поточного місяця. У випадку, коли Позичальник до 18 числа поточного місяця, не вніс (давністю або частково) суми мінімально необхідних платежів, внаслідок чого станом на 20 число поточного місяця не була погашена поточна заборгованість Позичальника, Банк, починаючи з 21 числа поточного місяці, застосовує до Позичальника штрафні санкції, передбачені цим Договором (п.2.2.3.). У якості забезпечення зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, Позичальник передає в заставу Автотранспортний засіб, що набувається Позичальником по договору купівлі-продажу транспортного засобу № 24/07-01 від 24.07.2008 року, укладеного між Позичальником та ТОВ «Лугавтоком» (п.3.1.1); Згідно з цим Договором Поручитель безвідривно та безспірно зобов`язується відповідати перед Банком за належне виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань, що витікають з цього Договору (n.3.2.1); Поручитель відповідає перед Банком у тому ж об`ємі, що і Позичальник. Позичальник і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене абсолютне право Банка вимагати виконання зобов`язань, вказаних у цьому Договорі повністю (або у будь-якій його частині) як від Позичальника і Поручитель разом, так і від кожного окремо (п.3.2.2.). Окрім того, відповідно до умов Договору встановлена відповідальність Позичальника у разі прострочення строку сплати мінімальних необхідних платежів передбачена відповідальність - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожен день прострочення. Строк позовної давності збільшений сторонами до 10 років. Таким чином, умовами договору «Автопакет» № 857892/ФЛ про надання споживчого кредиту, заставу транспортного засобу та поруки від 29.07.2008р. передбачено, що позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) щомісячно, до 18 числа поточного місяця, мінімальний платіж складає 993,19 доларів США. Процент за користування кредитними коштами складають 15,3 відсотки на рік; комісія за розрахунки за цим договором складає 3 відсотки від суми кредиту (п .1.1.3.1.) При цьому розмір щомісячного платежу (гіда кредиту та процентів за користування кредитними коштами) у договорі не визначений; не визначена кількість платежів та сукупна вартість кредиту; до укладення кредитного договору Банк не повідомиш Позичальника про наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таки як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформленні тощо). Варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування» З огляду на викладене, Відповідач вважає, що укладений між сторонами договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу не відповідає вимогам чинного (на день укладення договору) в Україні законодавства, що є підставою для визнання його у встановленому законодавством порядку недійсним. В обґрунтування позовних вимог щодо суми боргу відповідача за кредитним договором, позивачем надані: копія анкети-заяви на отримання кредиту; копія анкети поручителя; копія заяви на видачу готівки № 582; довідка - розрахунок заборгованості за кредитом; розрахунок заборгованості за договором № 857892/ФЛ станом на 07.08.2015 року. Предметом позову є стягнення суми боргу за кредитним договором, процентам та пені: підставою позову - договір № 857892/ФЛ про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу від 29.07.2008 року та несплата позичальником платежів за означеним договором. Таким чином, до кола доказування входять наступні обставини: надання позивачем відповідачеві грошових коштів за кредитним договором у розмірі та валюті, ним передбаченими; невиконання відповідачем обов`язку щодо сплати грошових коштів згідно погодженого сторонами Графіку погашення кредиту; суми заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом, процентами, комісіями та пені. Допустимими доказами наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором в розумінні частини 2 статті 59 ЦПК України є належним чином оформлені первинні облікові документи: заява на видачу готівки; заяви на переказ готівки; меморіальні ордери; виписки про стан рахунків. Тобто, доводи позивача щодо наявності заборгованості відповідача за Кредитним договором: можуть бути визнані обґрунтованими лише, за умови надання відповідачем означених первинних облікових документів, у сукупності. Таким чином, при видачі споживчого кредиту в іноземній валюті банк зобов`язаний повідомити позичальника про те, на кого покладаються можливі валютні ризики. Спірним договором не визначено, на кого саме покладені валютні ризики. Як вбачається з матеріалів справи, підставою позову є Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 857892/ФЛ від 29.07.2008 року. Тобто, даний договір за своєю правовою природою є змішаним договором, що містить у собі елементи кредитного договору і договорів застави і поруки. \~ \~ \~ \~ В результаті укладення змішаного договору утворюється єдине зобов`язання (у широкому розумінні), яке спрямоване на досягнення єдиної мети» оскільки сторони, поєднуючи умови різних цивільно-правових договорів, пов`язують здійснення своїх прав і обов`язків, передбачених одним із цих договорів, зі здійсненням прав і обов`язків, передбачених іншим договором. Отож. Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 857892/ФЛ від 29,07.2008 року відповідно до вимог має бути нотаріально посвідченим. З викладеного вбачається, що позовні вимога в частині стягнення 51553,81 дол. США - заборгованості за процентами, у тому числі простроченої заборгованості у розмірі 49235,12 дол. США; 39790,89 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 5087,07 дол. США штрафу за порушення умов кредитного договору задоволенню не підлягають. Що стосується заборгованості за «тілом» кредиту, слід зазначити наступне: стягнення можливе лише у разі надання позивачем допустимих доказів щодо наявності заявленої ним суми заборгованості відповідача за кредитним договором. З наявних в матеріалах справи доказів неможливо вирішити питання, які має вирішити суд під час ухвалення рішення; доводи позивача не доведені належними та допустимими доказами, як того вимагає цивільний процесуальний закон. Таким чином, з урахуванням викладеного, позовні вимога є такими, що не підлягають задоволенню. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що ніщо не перешкоджає особі добровільно відмовитись від гарантій справедливого судового розгляду у однозначний або у мовчазний спосіб. Проте для того, щоб стати чинною з точки зору Конвенції, відмова від права брати участь у судовому засіданні повинна бути зроблена у однозначний спосіб і має супроводжуватись необхідним мінімальним рівнем гарантій, що відповідають серйозності такої відмови. До того ж, вона не повинна суперечити жодному важливому громадському інтересу рішення ЄСПЛ (Hermi проти Італії, § 73; Sejdovic проти Італії § 86). Окрім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини - в силу вимог ч.1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (Рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України»). За таких підстав суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності позивача згідно поданої ним заяви та відповідачів, на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 3. Процесуальні питання, заяви та клопотання пов`язані з розгулом справи. 01.09.2015 року Позивач Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] та [PERSON] «про стягнення боргу за кредитним договором». 04.09.2015 року протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями, справу було передано в провадження судді Нельги Д.В. 09.09.2015 року Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська у справі відкрито провадження. 10.02.2016 року Представником Відповідачів було подано зустрічну позовну заяву. 16.02.2016 року протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, справу було передано в провадження судді Івченко Т.П. 15.08.2016 року Представником Відповідачів було подано клопотання про зупинення провадження по справі до розгляду іншої справи про визнання кредитного договору недійним. 15.08.2016 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська зустрічну позовну заяву залишено без розгляду. 15.08.2016 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська провадження у справі зупинено. 08.01.2019 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська провадження у справі відновлено, визначено загальний порядок розгляду справи та справу призначено у підготовче судове засідання. 05.06.2019 року Відповідачем -2, [PERSON] подано Відзив на позовну заяву. 06.09.2019 року представником Відповідача 2, [PERSON] подано клопотання про витребування доказів. 06.09.2019 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська у задоволенні клопотання відмовлено. 02.12.2019 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач та Відповідачі не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Розгляд справи по суті відбувся 13.05.2022 за відсутності сторін. Крім того, судом на веб-порталі судової влади України публікувались дати всіх судових засідань по справі. Відповідно до\~ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.\~\~ Враховуючи вимоги\~ст. 6 Європейської конвенції з прав людини\~та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. 4. Фактичні обставини встановлені судом. 25 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра», [PERSON] та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 857892/ФЛ. Згідно п. 1.1. Кредитного договору Позивач надав Відповідачу 1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 50870,66 доларів США. Згідно п.1.1.3.1. Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 15,3 % річних. Відповідно до п.п. 2.2.1., 2.2.3. Кредитного договору, Відповідач 1 зобов`язався щомісячно до 18 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 993,19 доларів США. Відповідно до п. 3.2.1. Кредитного договору, Відповідач 2 взяв на себе зобов`язання відповідати перед Позивачем за належне виконання Відповідачем 1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору. Згідно п.п.п. 3.2.2., 3.2.3., 3.2.4. Кредитного договору, Відповідач 2 відповідає перед Позивачем за виконання зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами. Позивачем були направлені вимоги Відповідачу 1 та Відповідачу 2 з пропозицією виконати взяті на себе, як позичальника та поручителя, зобов`язання за неналежне виконання своїх обов`язків за Кредитним договором. Проте Відповідачі не виконали пропозицію Позивача. Станом на 07.08.2015 року за Відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 145666,89 (сто сорок п`ять тисяч шістсот шістдесят шість доларів США 89 центів) доларів США, в тому числі: непогашений кредит у розмірі 49235,12 доларів США; несплачені відсотки у розмірі 51553,81 доларів США; пеня за прострочення строків виконання зобов`язань (відповідно до п. 5.1. Кредитного договору) у розмірі 39790,89 доларів США; штраф за порушення умов кредитного договору (відповідно до п. 5.2. Кредитного договору) у розмірі 5087,07 доларів США; що за курсом Національного Банку України станом на 07.08.2015 року становить 3129521,35 (три мільйони сто двадцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять одна грн. 35 коп.) гривень, в тому числі: непогашений кредит у розмірі 1057772,04 грн.; несплачені відсотки у розмірі 1107587,00 грн.; пеня за прострочення строків виконання зобов`язань (відповідно до п. 5.1. Кредитного договору) у розмірі 854871,30 грн. та штраф за порушення умов кредитного договору (відповідно до п. 5.2. Кредитного договору) у розмірі 109291,01 грн.; Загальна сума заборгованості, за кредитом виданим у доларах США, становить: 100788,93 (сто тисяч сімсот вісімдесят вісім доларів США 93 центів) доларів США та 964162,31 (дев`ятсот шістдесят чотири тисячі сто шістдесят дві грн. 31 коп.) гривень. Станом на день подання позовної заяви до суду, Відповідачі не виконали взяті на себе зобов`язання із повного погашення всієї суми заборгованості за Кредитними договорами, чим порушено умови цих договорів, щодо строків повернення кредиту, а також сплати відсотків, що призвело до утворення заборгованості. На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 від 05.06.2015 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» у ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» розпочалась процедура ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку. 06 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва розглянув справу № 761/9505/17 та проголосив Рішення за позовом [PERSON] до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» Стрюкової І.О., третя особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії, яким позовні вимоги залишені без задоволення. 15.01.2020 року Постановою Київського апеляційного суду, Апеляційну скаргу [PERSON] - залишити без задоволення, а Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 06 червня 2019 року - залишити без змін.\~ 5. Норми права застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої статті 42\~Конституції України держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою статті 1\~ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509\~ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11\~Закону України\~від 12\~травня 1991\~року №\~1023-XII «Про захист\~прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Згідно ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно ч. 1 ст.631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Згідно ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.1054ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-яких з них окремо. Згідно до\~ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно\~ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановленим договором поруки. Згідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» від 03.07.2018 року № 2478-VIII, - цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім\~частини четвертої\~статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону. 6. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1\~ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1\~ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1\~ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 25 червня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра», [PERSON] та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 857892/ФЛ. Згідно п. 1.1. Кредитного договору Позивач надав Відповідачу 1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 50870,66 доларів США. Згідно п.1.1.3.1. Кредитного договору відсотки за користування кредитом розраховуються Банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 15,3 % річних. Відповідно до п.п. 2.2.1., 2.2.3. Кредитного договору, Відповідач 1 зобов`язався щомісячно до 18 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 993,19 доларів США. Відповідно до п. 3.2.1. Кредитного договору, Відповідач 2 взяв на себе зобов`язання відповідати перед Позивачем за належне виконання Відповідачем 1 взятих на себе зобов`язань, що витікають з Кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників, кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі, як від усіх боржників разом, так і від будь-яких з них окремо. Відповідно до\~статті 554\~ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Оскільки Відповідач 1 свої зобов`язання не виконував належним чином, у нього перед позивачем утворилась заборгованість за кредитним договором від 25.06.2008 року № 857892/ФЛ станом на 07.08.2015 року у розмірі 145666,89 (сто сорок п`ять тисяч шістсот шістдесят шість доларів США 89 центів) доларів США, в тому числі: непогашений кредит у розмірі 49235,12 доларів США; несплачені відсотки у розмірі 51553,81 доларів США; пеня за прострочення строків виконання зобов`язань (відповідно до п. 5.1. Кредитного договору) у розмірі 39790,89 доларів США; штраф за порушення умов кредитного договору (відповідно до п. 5.2. Кредитного договору) у розмірі 5087,07 доларів США; що за курсом Національного Банку України станом на 07.08.2015 року становить 3129521,35 (три мільйони сто двадцять дев`ять тисяч п`ятсот двадцять одна грн. 35 коп.) гривень, в тому числі: непогашений кредит у розмірі 1057772,04 грн.; несплачені відсотки у розмірі 1107587,00 грн.; пеня за прострочення строків виконання зобов`язань (відповідно до п. 5.1. Кредитного договору) у розмірі 854871,30 грн. та штраф за порушення умов кредитного договору (відповідно до п. 5.2. Кредитного договору) у розмірі 109291,01 грн.; Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина 1\~статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно, позов до відповідачі є обґрунтованим, таким, що підлягає задоволенню, підстави, що спростовують вимоги позивача судом не встановлені. Відповідно до ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з ч.ч. 5, 6\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»\~висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, с обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-прівовнй акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими\~ЦПК України, визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позову, зокрема щодо грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру збитків, наявності доказів, що їх підтверджують). Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо. Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи ("Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Відповідно до пункту 1\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених вимог, обставини, що спростовують позовні вимоги, судом не встановлені. 7. Судові витрати. Як передбачено\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від спати встановлюються законом. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 22, ч.І ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов`язаних із здійсненням ліквідації.

Outcome: approved