Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

06 липня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] , який зареєстрований 23 жовтня 2004 року Миколаївською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 3. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2004 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Крім цього, просив не стягувати з відповідачки на його користь сплачений ним судовий збір. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб виданого 23 жовтня 2004 року, серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 23 жовтня 2004 року, який зареєстрований Миколаївською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 3. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачкою не змінювалося прізвище. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , паспорт виданий 02 січня 2020 року, № [NUMBER] , органом № 4826, сина [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 01 квітня 2011 року, серії [NUMBER] (а.с. 4). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо місця проживання дітей та розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідачка в свою чергу, в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що вона також втратила будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Оскільки позивач не наполягав на вимогах щодо стягнення з відповідачки судового збору, суд вважає за можливе залишити їх за останнім.

Outcome: approved