Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Адвокат Чухась Д.О. в інтересах [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме: на професійну правничу допомогу у розмірі 11 500 грн. В судове засідання учасники судового не з`явилися, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідач [PERSON] подав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, при цьому зазначив, що з урахуванням предмету спору, значення справи для сторін, розгляд справи та її результат і вирішення не вплинув на репутацію сторони і не викликав публічний інтерес, надаючи оцінку розміру судових витрат щодо надання професійної правничої допомоги, що зазначені в акті надання правової допомоги від 16.09.2022, то слід врахувати, що надання консультацій, роз`яснень з правових питань клієнту, вивчення матеріалів справи, збір доказів, вивчення стратегії оскарження, нормативно-правове обґрунтування охоплюється поняттям підготовка (написання позову), також вважає не співмірною кількість витраченого часу на підготовку (написання) позову, клопотань процесуального характеру, які не вимагали витрат значного обсягу часу, просить врахувати загальну витрату часу на розгляд даної справи, яка не є складною. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.09.2022 частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача МКП «Хмельницьктеплокомуненерго» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. При подачі позовної заяви позивач поніс судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 11 500,00 грн. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до пунктів 4, 6, 9 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Згідно з пунктами 1, 2, 6 частини першої статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина перша статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Частинами третьою, п`ятою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно зі статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Представництво та захист позивача [PERSON] здійснював адвокат Чухась Д.О., на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії ВХ № 1022752 від 18.01.2022, виданого на підставі договору про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) від 17.01.2022 № 30-01/22. Відповідно до договору про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) від 17.01.2022 сторони погодили, що обсяг і вартість робіт (гонорар) за договором визначається в актах про надання правової допомоги (юридичних послуг) та виконаних робіт. Згідно акту № 01-09/22 від 16.09.2022 про надання правової допомоги (юридичних послуг) та виконаних робіт на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги № 30-01/22 від 17.01.2022, загальна вартість правничої (правової) допомоги становить 11\~500 грн. Згідно квитанції б/н від 16.09.2022 [PERSON] сплатив на рахунок адвоката Чухась Д.О. гонорар за договором про надання правової допомоги (професійної правничої допомоги) в розмірі 11\~500 грн. Відповідач подав клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, вказуючи на не співмірність цих витрат із складністю справи. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку, що підстав для зменшення розміру суми цих витрат у суду немає. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу судових витрат. Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат. У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. [PERSON] звернувся до суду із позовом про стягнення 61\~485 грн. майнової шкоди та 15000 грн. моральної шкоди. Рішенням суду від 13.09.2022 року позов [PERSON] задоволено частково, а саме 61\~485 грн. майнової шкоди та моральної шкоди в сумі 3500грн., а всього 64\~985 грн., що складає 85% від суми позовних вимог. Таким чином, оскільки рішенням суду позов задоволено частково, проте при ухваленні рішення не вирішено питання про стягнення судових витрат, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог сумі 9 775 грн. (11 500грн.х85%). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved