Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

у січні 2022 року, [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшли, зокрема, земельні ділянки, що розташовані на території Каменської сільської ради Лебединського (нині - Сумського) району Сумської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її донька [PERSON] . У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. було відмовлено у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та роз`яснено можливість звернення до суду з питанням поновлення такого строку. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 12.01.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 26.07.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов. Відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову, просили відмовити. Вислухавши учасників процесу, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що згідно з копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України №0003390068 від 26.11.2021 року [PERSON] народився [INFO] , а його батьками являються [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.07.1992 року від батьків [PERSON] та [PERSON] [INFO] у м. Лебедині Сумської області народився [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.03.2004 року Лебединським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції [PERSON] помер [INFO] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.11.2021 року Лебединським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вбачається, що [INFO] померла бабуся позивача - [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка, зокрема, складається із земельних ділянок, що розташовані на території Каменської сільської ради Лебединського (нині - Сумського) району Сумської області. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла її донька [PERSON] . Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих. №1720/02-31 від 15.12.2021 року державним нотаріусом Лебединської районної державної нотаріальної контори Сумської області Лисенко В.Ф. було відмовлено у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що визначений законом строк на подання заяви про прийняття спадщини, після померлої [INFO] [PERSON] закінчився. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач та його представник послались на те, що до листопада 2021 року [PERSON] не було відомо про видачу на ім`я бабусі [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку, наявність карантинних обмежень протягом квітня-початку травня 2021 року, внаслідок чого була заборонена діяльність пасажирського транспорту та введено ряд обмежень на пересування громадян, невжиття нотаріусом та посадовими особами органу місцевого самоврядування заходів щодо розшуку спадкоємців з метою роз`яснення їх права на подачу заяви про прийняття спадщини, а також на не значний строк, який було пропущено для подання відповідної заяви. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Так, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11.08.2021 року у справі №720/1079/19 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Суд відхиляє аргумент позивача щодо незнання про наявність спадкового майна, оскільки така обставина не є поважною. Окрім того, вона спростовується іншими доводами, викладеними позивачем та його представником, у позовній заяві та у судовому засіданні. Віднесення Сумської області в період з 22.03.2021 року до 08.05.2021 року, а Полтавської області - з 15.04.2021 року по 07.05.2021 року до червоної зони карантинних обмежень у зв`язку з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, також не може бути визнано судом поважною причиною, оскільки після закінчення вказаних обмежень позивач мав ще близько 5 місяців на подання відповідної заяви про прийняття спадщини, однак таким правом не скористався. Доводи позивача з приводу того, що строк, який був пропущений ним не є значним, без доведення поважності причини його пропуску, не можуть бути підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Окрім цього, на переконання суду, пропуск строку в більш як два місяці не є незначним. Посилання позивача на наявність підстав для визнання причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, у зв`язку із невжиттям нотаріусом заходів відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» щодо повідомлення про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та необхідність врахування висновків Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 28.10.2019 року у справі №761/42165/17-ц, від 18.03.2021 року у справі №638/16467/19, від 20.01.2021 року у справі №650/230/20, є безпідставними, через відмінність правовідносин у наведеній справі і у справах, що переглядалися Касаційним цивільним судом Верховного Суду. Так, у всіх вказаних справах йшлося про спадкування за заповітом особи, яка не була спадкоємцем за законом, а у даній справі, позивач є спадкоємцем за законом. З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не надано жодних доказів поважності причин пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому, відсутні підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Вказані позивачем причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини не є поважними, не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed