Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Позиції сторін\~та учасників\~справ,\~заяви,\~клопотання,\~ інші процесуальні дії у справі. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Першої Львівської державної нотаріальної контори, Шостої Львівської державної нотаріальної контори, приватного нотаріуса Береської Л.Г., Галицького відділу державної виконавчої служби про зняття арешту і заборони, в якому просить: 1) скасувати арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова на квартиру [ADDRESS] , зареєстрований Першою Львівською державною нотаріальною конторою, на підставі повідомлення 779/8 від 13.08.1998 року (реєстраційний номер обтяження 4244073, Архівний номер: 702374LVOV1, Архівна дата: 20.08.1998. Дата виникнення: 20.08.1998, № реєстра: 17052-102, внутр. №D601663529ЕF3D22823Е, комментарий: 416/13); 2) зобов`язати Першу Львівську державну нотаріальну контору припинити обтяження у вигляді арешту даної квартири із внесенням даних у відповідний реєстр; 3) cкасувати заборону на квартиру [ADDRESS] , накладену приватним нотаріусом Береською Л. Г., на підставі договору застави від 28.01.1998 року, де реєстратор такої заборони Шоста Львівська нотаріальна контора. Реєстраційний номер обтяження: 4616838, Зареєстровано: 13.03.2007 09:50:51 за №4616838 реєстратором: Шоста Львівська державна нотаріальна контора, 79049, Львівська обл., м. Львів, проспект Червоної Калини, буд. 109. Архівний номер: 568924 LVOV 2, Архівна дата: 29.01.1998, Дата виникнення: 29.01.1998, №реєстру: 14516-100, внутр. № DD01643Е22ЕF4F2В7В31, комментарий: 6/11-2; 4) зобов`язати Шосту Львівську державну нотаріальну контору припинити обтяження у вигляді заборони даної квартири із внесенням даних у відповідний реєстр. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач покликається на те, що йому, на праві приватної власності, належить квартира [ADDRESS] . Дана квартира придбана [PERSON] з прилюдних торгів, про що складений акт, на підставі якого нотаріусом видане свідоцтво про право власності та у Львівському Бюро Технічної Інвентаризації та Експертної Оцінки видано реєстраційне посвідчення. Однак, позивач виявив, що на дану квартиру, ще до придбання її з прилюдних торгів, накладено арешт і заборону з наступних підстав: у провадженні Галицького районного суду м. Львова перебувала цивільна справа № 2-3 17/99 за позовом [PERSON] до Кредитної спілки «Львівська» про визнання недійсним договору застави та угоди. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.08.1998 року накладено арешт па двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Рішенням Галицького районного суду від 18.05.1999 року у задоволенні вищевказаного позову відмовлено. Ухвалою Львівського обласного суду від 20.09.1999 року касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Галицького районного, руду м. Львова від 08.10.1998 року без змін. 13.08.1998 року народним судом Галицького району м. Львова, в рамках виконавчого напису за №445 від 16.07.1998 року про відчуження квартири з прилюдних торгів, де проживає [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] накладено арешт, реєстратором якого є Перша Львівська нотаріальна контора. Квартира була продана на прилюдних торгах і 08.10.1998 року видано нове свідоцтво про право власності, яке 09.10.1998 року зареєстроване в ЛОДКБ та ЕО, де власником вказаний [PERSON] . Проте, державною виконавчою службою Галицького району м. Львова і судом не вирішено питання щодо скасування арешту, накладеного Галицьким судом, згідно повідомлення 779/8 від 13.08.1998 року. З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна № 296106236 від 25.01.2022 року на квартиру [ADDRESS] Першою Львівською нотаріальною конторою зареєстровано арешт на підставі повідомлення 779/8 від 13.08.1998 року Нарсуду Галицького району (реєстраційний номер обтяження 4244073, Архівний номер: 702374LVOV1, Архівна дата: 20.08.1998, Дата виникнення: 20.08.1998, № реєстру: 17052-102, внутрішній № В601663529ЕРЗБ22823Е, коментар: 416/13). Власником квартири значиться [PERSON] . Відтак, із продажем квартири з прилюдних торгів і завершенням виконавчого провадження, є підстави для зняття арешту Першою Львівською нотаріальною конторою з вище вказаної квартири. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.07.2022 року, позовну заяву [PERSON] , залишено без руху у зв`язку з її недоліками та надано останньому термін для усунення таких. 03.08.2022 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Позивач, у ході судового розгляду, позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві. Представники відповідачів у судове засідання повторно не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, окрім Першої Львівської нотаріальної контори, в.о. завідувача якої подала заяву про слухання справи за відсутності представника відповідача. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, зокрема поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції. Відповідно до ч.2 ст. 223\~ЦПК\~України,\~суд\~відкладає розгляд\~справи в\~судовому\~засіданні в\~межах\~встановленого\~цим Кодексом\~строку\~з\~таких підстав: 1)\~неявка\~в\~судове засідання\~учасника\~справи,\~щодо\~якого\~відсутні відомості\~про\~вручення\~йому повідомлення\~про\~дату,\~час\~і\~місце судового\~засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. З врахуванням тривалості провадження у справі, забезпечення судом можливості сторонам в повній мірі реалізувати свої процесуальні права, а також того, що представники відповідачів неодноразово не з`являлися в судове засідання, суд вважає, що наявних у справі матеріалів\~достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи. Суд приходить до висновку про наявність законних підстав для вирішення спору по суті. При цьому, суд наголошує, що основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні відповідача, а\~неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності представників відповідачів є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~ Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист. Відповідно до\~ст.\~15\~ЦК України,\~кожна особа\~має право\~на захист\~свого цивільного\~права у\~разі його\~порушення,\~невизнання або\~оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом1\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу на праві приватної власності, належить квартира [ADDRESS] . Дана квартира придбана [PERSON] з прилюдних торгів, про що складений акт, на підставі якого нотаріусом видане свідоцтво про право власності та у Львівському Бюро Технічної Інвентаризації та Експертної Оцінки видано реєстраційне посвідчення. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 08.10.1998 року накладено арешт на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18.05.1999 року у задоволенні позову [PERSON] до Кредитної спілки «Львівська» про визнання недійсним договору застави та угоди відмовлено. Ухвалою Львівського обласного суду від 20.09.1999 року касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Галицького районного суду м.Львова від 08.10.1998 року без змін. 07.10.1998 року з прилюдних торгів придбано вищевказану квартиру, на яку накладено арешт. 09.10.1998 року право власності [PERSON] зареєстровано та внесено в державний реєстр Львівського ОБТІ. 19.12.2017 року представник Кредитної спілки «Львівська» звернувся до Галицького районного суду м. Львова із заявою про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 22.12.2017 року, скасовано накладені ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 08.10.1998 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до Кредитної спілки «Львівська» про визнання недійсним договору застави та угоди, заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на двокімнатну квартиру [ADDRESS] . Виконання ухвали доручено Галицькому ВДВС ГТУЮ у Львівській області. Таким чином, підстави для скасування арешту накладеного на двокімнатну квартиру [ADDRESS] були встановлені вищенаведеною ухвалою Галицького районного суду м. Львова, яка наявна у матеріалах судової справи. Відтак, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені (ч. 5 ст. 82 ЦПК України). Проте, з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №296106236 від 25.01.2022 року вбачається, що на квартиру [ADDRESS] накладено арешт на підставі на підставі повідомлення 779/8 від 13.08.1998 року Нарсуду Галицького району (реєстраційний номер обтяження 4244073, Архівний номер: 702374LVOV1, Архівна дата: 20.08.1998, Дата виникнення: 20.08.1998, № реєстру: 17052-102, внутрішній № В601663529ЕРЗБ22823Е, коментар: 416/13). Власником квартири значиться [PERSON] . Статтею 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як роз`яснено у п. 2 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. У відповідності зі\~ст.41 Конституції України,\~кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч.1\~ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою\~статті 317 ЦК України\~встановлено, що власникам належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно\~ст. 319 ЦК України\~власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається своїм майном. Згідно зі\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Згідно вимог\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень статей\~391,396 ЦК України\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення його прав і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав. Як наведено вище, відповідно з ст. 1 Першого Протоколу\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3\~ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Згідно ч. 2\~ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч. ч . 1, 2, 3\~ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що на час звернення із даною позовною заявою існують обставини, а саме арешт (обтяження) накладені на майно, чим порушується право власності позивача, внаслідок чого останній позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Разом з тим, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає і такі в ході розгляду не встановлені, зокрема відповідачі не спростували доводи позивача, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень ч.1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п.8 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved