Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

15.09.2022 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що вона з 13.08.2011 року перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] . За рішенням суду від 05.06.2019 розірвано. В період шлюбу у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . З часу розірвання шлюбу дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Батько дитини не виконує покладений на нього ст. 180 СК України обов`язок щодо утримання своєї дитини, у зв`язку із чим позивачка звернулася до суду та просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки усіх видів доходу щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні поданий позов підтримала. Вказала, що після розлучення відповідач періодично надавав дитині матеріальну допомогу, оскільки перебував на роботі за кордоном. За домовленістю він повинен був надавати кошти на утримання дитини у розмірі 100$ щомісяця, однак цієї домовленості не виконав. Протягом червня-серпня 2022 року відповідач щомісяця надавав грошові кошти в сумі близько 1300 грн., що є недостатнім для забезпечення нормального розвитку дитини, оплати репетиторів, покупки речей. Їй відомо, що відповідач працює і отримує достойну заробітну плату, але офіційно не працевлаштований. На її думку аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача буде справедливим. Представник позивача [PERSON] повідомив, що у позивача є інформація що відповідач [PERSON] працює і отримує достойну заробітну плату, але офіційно не працевлаштований, тому доказів працевлаштування сторона позивача надати не може. Відповідач отримує мінливий дохід, відстежити який немає можливості, з нього слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку, що стимулюватиме відповідача офіційно показати свій дохід. Оскільки, за словами адвоката розмір середньої заробітної плати по м. Славута становить 18000 грн., а відповідач не показує свій реальний дохід то розмір аліментів буде рахуватися із середнього заробітку в районі. Тому, [PERSON] просив задовольнити позов та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки усіх видів доходу щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що відповідач [PERSON] завжди допомагав позивачці та дитині матеріально, надавав кошти в тому розмірі, в якому мав змогу. На даний час відповідач офіційно не працює, отримує мінливий, тимчасовий дохід, тому не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, який просить позивачка. Окрім того, [PERSON] по можливості надає дитині кошти, купував речі, планшет, телефон, тобто не ухиляється від обов`язку утримувати свою дитину. [PERSON] зазначила, що відповідач ніколи не ухилявся від утримання своєї доньки і не має наміру цього робити. Оскільки, на даний час відповідач не має постійного заробітку тому він згідний сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши учасників судового розгляду, дійшов до наступного висновку: Згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Судом встановлено, що за рішенням Славутського міськрайонного суду від 05 червня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 8) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Славутським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ), (а.с. 4). [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою та проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує наступне. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України - розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 182 ЦПК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум станом на 01 липня 2022 року для дітей віком від 6 років становить 2744 грн. Вирішуючи питання про стягнення та розмір аліментів, які мають бути стягнуті в даному випадку з відповідача на користь позивача, суд враховує позицію позивача, а також те, що відповідач фізично здоровий, а отже повинен надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Разом із тим, згідно вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. До матеріалів справи позивачем не додано жодних доказів, які б підтвердили факт працевлаштування відповідача та отримання ним постійного, фіксованого доходу, з якого можна було б вирахувати 1/4 частку. Представник відповідача в свою чергу зазначила, що відповідач не має постійного доходу, отримує тимчасові заробітки. Таким чином, суд позбавлений можливості визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню із відповідача, в частці від доходу, оскільки доказів на підтвердження отримання будь-якого доходу [PERSON] в розпорядженні суду немає. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково та стягнення з [PERSON] аліментів у сумі, яку визнає відповідач, а саме 2000 грн. щомісячно. Стягнення аліментів в даному розмірі, суд вважає розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини у даному віці. Окрім того, цей розмір аліментів на думку суду, не поставить платника аліментів у скрутне матеріальне становище і відповідатиме загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності. Крім того, суд роз`яснює, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Частиною першою ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема й розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Згідно ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з моменту пред`явлення позову. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі встановленому Законом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial