Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

16.07.2021 року позивач звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» про захист прав споживачів, припинення кредитного зобов`язання, застави, зняття обтяжень та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить визнати припиненим кредитне зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору №80, укладеного 19.03.2007 року між [PERSON] та TOB «Український промисловий банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС»; припинити право застави відносно транспортного засобу - автомобіль легковий, MITSUBISHI Lancer, 2006 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , яке виникло на підставі кредитного договору №80, укладеного 19.03.2007 року між [PERSON] та TOB «Український промисловий банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС»; припинити обтяження №28691889 з виключенням запису, внесене до державного реєстру обтяжень рухомого майна відносно автомобіля легкового MITSUBISHI Lancer, 2006 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , боржник [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] ; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем і зареєстрований в реєстрі за №3383 про стягнення заборгованості на користь TOB «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 40340222) з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Вказаний позов мотивований тим, що 19.03.2007 року ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та позивач уклали кредитний договір № 80 на суму 10 900,00 (десять тисяч дев`ятсот) доларів США з кінцевим терміном повернення грошових коштів 18.03.2010 року. \~ \~ \~ \~ В забезпечення виконання вищевказаного кредитного зобов`язання, в кредитний договір (п. 3.4) була включена умова про передання в заставу транспортного засобу: Mitsubishi Lancer, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VlN-код: [NUMBER] . Оскільки [PERSON] у установлений кредитним договором термін не виконав зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, ПАТ «Дельта Банк» у липні 2012 року звернулося до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська про стягнення всієї суми заборгованості із [PERSON] 09.10.2012 року заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у справі №412/8614/2012 було стягнуто з позивача на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» всю заборгованість за кредитним договором № 80 від 19.03.2007 p. в розмірі 46 210, 15 грн (сорок шість тисяч двісті десять гривень 15 коп.). 05.03.2014 року на виконання вищезазначеного рішення Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська було видано виконавчий лист №412/8514/12. 06.05.2014 року на підставі виконавчого листа №412/8514/12 державним виконавцем Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Журавльовим С.Г. було відкрито виконавче провадження №43147767 про стягнення заборгованості з позивача на користь ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 46 210, 15 грн (сорок шість тисяч двісті десять гривень 15 копійок). \~ \~ \~ \~ 05.09.2014 року позивач з метою виконання судового рішення здійснив касову операцію, а саме перерахував грошові кошти на рахунок Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у сумі 51 429, 71 (п`ятдесят одна тисяча чотириста двадцять дев`ять гривень 71 копійка). Факт здійснення перерахунку підтверджує квитанція №8360510016. 09.09.2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Тичинським Д.Є було винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження №43147767 з припиненням дії арешту накладеного на майно позивача на підставі того, що рішення було виконано в повному обсязі згідно із виконавчим документом. Позивач вважає, що ним кредитне зобов`язання виконано в передбаченому законодавством порядку належним чином, а тому таке зобов`язання є припиненим. Не зважаючи на виконання належним чином судового рішення та кредитного зобов`язання позивач дізнався про існуючі обтяження відносно себе і свого майна. \~ \~ \~ \~ Так, відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 25.03.2021 року, реєстратором Регіональної філії міста Києва та Київської області державного Підприємства «Національні інформаційні системи» Цілепою Є.М. до Державного реєстру обтяжень рухомого майна були внесені відомості (запис №28691889) про обтяження та заборону відчужувати рухоме майно [PERSON] , а саме автомобіль MITSUBISHI Lancer 2006 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] . Підставою для такого обтяження став договір про відступлення прав вимоги №2273/К від 02.07.2020 року, виданий ПАТ «Дельта Банк» на користь ТОВ «ФК«ЕЛІТ ФІНАНС». Вважає, що таке обтяження є неправомірним і порушує його права, а відтак повинно бути припинено і право застави, оскільки зобов`язання перед ПАТ «Дельта Банком» було виконано в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Дізнавшись про обтяження автомобіля, позивач також дізнався, що 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 3383, за яким стягнено заборгованість на користь TOB «ФК ЕЛІТ ФІНАНС» з позивача в розмірі 177 311, 15 грн. 14.05.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом Олексієм Анатолійовичем було відкрито виконавче провадження №65427082 з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Вважає виконавчий напис незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню, так як кредитне зобов`язання, відносно якого винесено оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса є виконаним в повному обсязі і нотаріусом цей напис було вчинено поза межами строку, протягом якого він міг вчинятися. Представник позивача у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні до змісту позову. Представник відповідача\~у судове\~засідання свого\~представника не\~направив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав (а.с.а.с.68, 82, 86,98, 103,115,) Судом були досліджені письмові докази, серед яких: - копія кредитного договору №80 від 19.03.2007 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк»(Банк) та [PERSON] (Позичальник), згідно якого Банк надає Позичальнику кредитні кошти в сумі 10900 доларів США на строк 36 місяців, дата повернення кредиту 18 березня 2010 року. Згідно п.3.1 договору виконання Позичальником зобов`язань за цим кредитним договором забезпечується заставою автомобіля позичальника Mitsubishi Lancer, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , VlN-код: [NUMBER] (а.с. 9-15); - копія рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2012 року по справі №412/8614/2012 за позовом ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником ТОВ «Український промисловий банк», до [PERSON] про стягнення суми заборгованості, яким стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» 46210.15 грн заборгованості за кредитним договором №80 від 19.03.2007 року, яка складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 36477.00 грн та заборгованості за відсотками у розміру 9733.06 грн, 462.10 грн судових витрат.(а.с. 16-17); - копія квитанції №8360510016 від 05.09.2014 року, згідно якої [PERSON] перерахував на рахунок Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції гроші у сумі 51 429, 71 грн, призначення платежу - сплата боргу згідно рішення суду за ВП №43147934; ВП №43147767 (а.с 19); - копія постанови про закінчення виконавчого провадження від 09.09.2014 року, згідно якої в зв`язку із виконанням рішення у повному обсязі згідно із виконавчим документом, на підставі п.8 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження №43147767 з примусового виконання виконавчого листа №412/8614/12, виданого 05.03.2014 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості у розмірі 46210.15 закінчено. Припинено чинність арешту майна боржника та оголошення заборони його відчуження державного виконавця Жовтневого ВДВС ДМУЮ Журавльова С.Г. ВП №43147767 від 06.05.2014 року та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.20); - копія витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №71604585 від 25.03.2021 року, згідно якого на підставі договору про відступлення прав вимог №2273/К, виданий 02.07.2020 року ПАТ «Дельта Банк» до Державного реєстру обтяжень рухомого майна були внесені відомості (запис №28691889) про обтяження та заборону відчужувати рухоме майно [PERSON] , а саме автомобіль MITSUBISHI Lancer 2006 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] ; обтяжувач ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»; боржник [PERSON] ; розмір основного зобов`язання 10900.00 доларів США; строк виконання зобов`язання 18.03.2010 року (а.с. 21); - копія виконавчого напису від 09.09.2012 року, зареєстрованого у реєстрі за № 3383, вчиненого Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем, згідно якого стягнуто заборгованість на користь TOB «ФК ЕЛІТ ФІНАНС» з [PERSON] в розмірі 177 311, 15 грн, яка виникла за Кредитним договором №80 від 19.03.2007 року, укладеним між позивачем та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2273/К від 02.07.2020 року (а.с.22). Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, оскільки право позивача є порушеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку. Судом встановлено, що 19.03.2007 року був укладений кредитний договір №80 між ТОВ «Український промисловий банк» та позивачем, згідно якого Банк надав позивачу кредитні кошти в сумі 10900 доларів США на строк 36 місяців. Згідно вказаного кредитного договору виконання позивачем зобов`язань за цим кредитним договором забезпечувалося заставою автомобіля позичальника Mitsubishi Lancer, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Так як позивач у встановлений кредитним договором термін не виконав зобов`язання ПАТ «Дельта Банк» звернулося до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська про стягнення всієї суми заборгованості із позивача і заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09.10.2012 року у справі №412/8614/2012 було стягнуто з позивача на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 80 від 19.03.2007 p. в розмірі 46 210, 15 грн. 06.05.2014 року на підставі виконавчого листа №412/8514/12, виданого Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська, державним виконавцем Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження №43147767 про стягнення заборгованості з позивача на користь ПАТ «Дельта Банк» у розмірі 46 210, 15 грн. \~ \~ \~ \~ 05.09.2014 року позивач виконав судове рішення в повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на рахунок Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у сумі 51 429, 71 грн і 09.09.2014 року виконавче провадження №43147767 було закінчено з припиненням дії арешту накладеного на майно позивача в зв`язку із виконанням рішення. 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 3383, за яким стягнуто з позивача заборгованість на користь правонаступника ПАТ «Дельта Банк» TOB «ФК ЕЛІТ ФІНАНС» в розмірі 177 311, 15 грн за тим самим кредитним договором №80 від 19.03.2007 року, за яким позивач 05.09.2014 року в повному обсязі сплатив заборгованість у виконавчому провадженні №43147767. 25.03.2021 року в зв`язку із цим же кредитним договором було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна заставу автомобіля позивача MITSUBISHI Lancer, державний номер [NUMBER] . Вирішуючи вказаний спір по суті суд застосовує наступні норми законодавства. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені статтями 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. Згідно з пункту 1 частини другої статті 16\~ЦК України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків. За положеннями частини першої статті 599\~ЦК України припинення основного зобов`язання у разі належного його виконання презюмується. Таким чином, звернення особи до суду з позовом про визнання кредитного зобов`язання таким, що припинено, на підставі 599 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору. Отже, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (ст. ст.3,12-15,20 ЦК України) слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права позичальника, передбаченого статтею 599 ЦК України, на припинення зобов`язання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України. Статтею 509 ЦК Українивизначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У статті 526\~ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України). Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту статей 526, 599\~ЦК України зобов`язання буде вважатися виконане належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. За положеннями частини першої статті 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини третьої статті 1049\~ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця. Аналіз змісту наведених норм права дає підстави для висновку, що з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими. Встановлені судом\~фактичні обставини\~справи на\~підставі поданих\~та досліджених\~доказів свідчать\~про те,\~що позивач\~виконав судове рішення в повному обсязі, перерахувавши грошові кошти на рахунок Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції у сумі 51 429, 71 грн. Борг, стягнутий за судовим рішенням, перераховано стягувачу, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження №43147767 від 09.09.2014 року. Таким чином, у зв`язку з повним виконанням боржником (позичальником за договором) [PERSON] судового рішення, зобов`язання останнього перед ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є відповідач, за кредитним договором №80 від19.03.2007 в силу статті 599\~ЦК України припинилось. За таких обставин, вимога позивача про визнання припиненим кредитного зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору №80, укладеного 19.03.2007 року між позивачем та ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є відповідач, є доведеною та підлягає задоволенню. З дати остаточного платежу з погашення боргу, стягнутого за судовим рішення, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та судових вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості, зобов`язання позичальника [PERSON] перед кредитором припинилось в силу положень статті 599 ЦК України. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.\~593\~ЦК України право\~застави припиняється\~у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Оскільки судом визнається припиненим кредитне зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору №80, укладеного 19.03.2007 року між [PERSON] та TOB «Український промисловий банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», то відповідно на підставі п.1 ч.1 ст. 593 ЦК України підлягає задоволенню вимога позивача про припинення права застави відносно транспортного засобу - автомобіля легкового, MITSUBISHI Lancer, 2006 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , оскільки таке виникло на підставі вищевказаного кредитного договору. Державний реєстр обтяжень рухомого майна єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження. Функціонування Державного реєстру обтяжень рухомого майна та порядок його ведення регулюється Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року №830, надалі за текстом Порядок, та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 року №73/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.07.2004 року за №942/9541, надалі за текстом Інструкція. Відповідно до п.4 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою КМУ від 05.07.2004 №830 державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису. Згідно Інструкції\~для реєстрації\~відомостей про\~припинення обтяження\~рухомого майна\~ реєстратору\~подається заява обтяжувача за формою (додатки 3-4 до Інструкції) або рішення суду. Оскільки судом припиняється право застави відносно вказаного транспортного засобу, то відповідно підлягає задоволенню вимога позивача про припинення обтяження №28691889 з виключенням запису, внесеного до державного реєстру обтяжень рухомого майна відносно автомобіля легкового MITSUBISHI Lancer, 2006 року випуску, номер державної реєстрації [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , боржник [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . Щодо вирішення вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вказані положення закону кореспондуються з вимогами пункту 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а лише їх конкретизує. З тексту виконавчого напису вбачається, що нотаріус керувався ст. 262ЦК України, статтями 34,87-91 Закону України «Про нотаріат», главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012 №296/5 та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Із моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно (п. 1 Переліку). 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (п. 2 Переліку). Розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" виключено на підставі Постанови КМ\~№ 480 від 19.04.2022. Разом з тим постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Відповідно до положень п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Також, слід зазначити, що за змістом пункту 15 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 № 32/5, нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання судом нормативно-правових актів протиправними (незаконними чи такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили) та нечинними повністю або в окремій його частині. Отже, вищевказана постанова КМУ № 662, якою було доповнено постанову КМУ від 29.06.1999 № 1172, визнано незаконною та нечинною ще з 01.11.2017. Тобто, на день вчинення оспорюваного виконавчого напису 09.09.2012 існувала можливість стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса лише за нотаріально посвідченими договорами. Такий правовий висновок міститься у постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду: від 21.10.2020 року в справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 12.03.2020 року в справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15.04.2020 року в справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та виходячи з системного аналізу статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 27 березня 2019 року в справі №137/1666/16-ц. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 09.09.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір до №80 від 19.03.2007, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, судом достовірно встановлено у судовому засіданні про спірність заборгованості, вказаної у оспорюваному виконавчому написі. Тому суд визнає таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09.09.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем і зареєстрований в реєстрі за №3383 про стягнення заборгованості на користь відповідача з позивача. Задовольняючи позов, суд відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені позивачем у справі судові витрати зі сплати судового збору при подачі позовної заяви та при подачі заяви про забезпечення позову в сумі 454.00 грн.

Outcome: approved