Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, на час навчання, починаючи стягнення з 03 вересня 2022 року до 30 червня 2023 року включно. На обґрунтування вимог у позові вказано, що син з досягненням повноліття продовжив навчання на ІV-му курсі Відокремленого структурного підрозділу «Класичний фаховий коледж Сумського державного університету» (м. Конотоп) денної форми навчання за спеціальністю 123 Комп`ютерна інженерія (спеціалізація «Обслуговування комп`ютерних систем і мереж») на місцях державного замовлення, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Проте, добровільно відповідач допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки займається підприємницькою діяльністю, що і стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] звернулася з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує (а.с. 16). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 17), поважність причин неявки не сповістив, заяви про відкладення розгляду справи від нього не надходило. За таких обставин неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи і винесенню судового рішення. Третя особа [PERSON] просить розглянути справу за його відсутності, вимоги підтримує, про що подав відповідну заяву (а.с. 11). Суд, дослідивши представлені докази, дійшов такого висновку. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно з правозастосовними орієнтирами постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що батьками повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю, продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3-8). Останній має можливість надавати таку допомогу, оскільки, за повідомленням позивача, займається підприємницькою діяльністю і отримує дохід. Доводів на спростування цих доказів відповідач не надав. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved