Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 1 жовтня 1983 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління Львівської області, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим; спільне життя із ним не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та вирішення побутових проблем, що призвело до фактично припинення шлюбних відносин; від шлюбу в сторін є син [PERSON] , [INFO] , котрий на даний час повнолітній; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин протягом чотирнадцяти років, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, подала заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутності, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явився, із відзивом на позов до суду не звертався. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в його відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила позивач. З`ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 1 жовтня 1983 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Самбора Самбірського міськрайонного управління Львівської області; від цього шлюбу в сторін є син, який на даний час повнолітній; спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин, які подружжя не підтримує протягом чотирнадцяти років. Сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із заяви позивача. вона наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що вона із чоловіком вже не повернуться до нормального їх подружнього життя, крім цього позивач просила стягнути в її користь із відповідача судовий збір. З`ясувавши обставини справи під час судового розгляду, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із позиції позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить її інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з якими позивач звернулася до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню. Судові витрати при вирішенні цивільного спору підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України, зокрема слід присудити стягнути з відповідача в користь позивача суму сплаченого судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved