Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 06 вересня 2008 року зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Припинили спільне проживання через різність характерів та поглядів на шлюб та сім`ю. Шлюбні відносини не підтримують. Вважає, що збереження сім`ї неможливе за формального її існування, а тому просить суд шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача в поданій заяві просив справу слухати у його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи заперечень не мав (вх. №5007/22-вх 17.10.2022). Відповідачка про розгляд справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, до суду повернувся поштовий конверт з відміткою пошти "не проживає", виклик відповідачки здійснено через оголошення, опубліковане на офіційному сайті суду на веб-порталі Судова влада України. Про причини неявки відповідачка суду не повідомила. Відзив на позов не надала. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 06 вересня 2008 року Татарбунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 58); свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 08 липня 2022 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " [PERSON] " (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дитини серії [NUMBER] , виданого 10 грудня 2009 року Виконавчим комітетом Баштанівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на підставі актового запису № 6, серії [NUMBER] , виданого 26 листопада 2008 року, Виконавчим комітетом Баштанівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області на підставі актового запису №1, відповідно (а.с.7-8). Шлюбні відносини між подружжям припинені через різність характерів та поглядів на життя. Спільне господарство не ведеться. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Спорів про поділ майна та місце проживання спільних дітей між сторонами на час розгляду справи не існує. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка до суду не з"явилася, відзиву на позовну заяву не подала, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України відповідачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " [PERSON] ". Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved