Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

У січні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансово-Кредитний Супермаркет» (далі ТОВ «Фінансово-Кредитний Супермаркет», позивач) звернулось до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 154\~914,14 грн та судового збору в розмірі 2\~323,72 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідачем не були виконані взяті на себе зобов`язання за договором позики № 1468290 від 08.10.2017 року, укладеним між ними, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в розмірі 154\~914,14 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2022 року для розгляду справи визначено головуючого суддю Шолох Л.М. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.01.2022 року відкрито провадження у цій справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного провадження. Представник позивача просив суд розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не з`явився, правом на подання відзиву не скористався. Вивчивши матеріали справи судом встановлено таке. Звертаючись до суду із цим позовом позивач вказує на те, що між ТОВ «Фінансово-Кредитний супермаркет» та [PERSON] укладено договір позики. Відповідно до\~статті 1046\~ЦК України\~за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (частина перша статті 1047 ЦК України). \~ \~ \~ \~Згідно із чатсиною другою статті 1046 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ \~ \~ \~Згідно із чатсиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту позовної заяви слідує, що договір позики з відповідачем укладено в електронному вигляді та підписано одноразовим ідентифікатором для підписання договорів та ним було отримано кошти на зазначених позивачем умовах стосовно розміру позики, процентів за користування позикою та строку повернення позики. Грошові кошти були перераховані на картковий рахунок відповідача [NUMBER] у сумі 5000 грн 00 коп. Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначені у Закону України «Про електронну комерцію» від 3 вересня 2015 року № 675-VIII. Законодавство України у сфері електронної комерції ґрунтується на\~Конституції України\~і складається із\~Цивільного\~та\~Господарського\~кодексів України, законів України\~"Про захист прав споживачів",\~"Про рекламу",\~"Про електронні документи та електронний документообіг",\~"Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах",\~"Про телекомунікації",\~"Про електронні довірчі послуги",\~"Про платіжні послуги",\~"Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг",\~"Про захист персональних даних", міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Закону та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них (частина друга статті 2 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до пунктів 5 та 6 частини першої 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 6 ст. 11 цього закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частиною 12 ст. 11 цього закону, Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. З пункту 1.17. договору позики №1468290 (продукт «Он-лайн кредитування»), який позивачем долучено до матеріалів позову вбачається, що сторони кредитного договору Товариство/Позикодавець і Заявник/Позичальник. Заявник фізична особа, яка має намір укласти кредитний договір з Товариством (п.1.5. договору). Пунктом 1.4. встановлено, що заявка заповнений на сайті Товариства документ, який містить інформацію щодо наміру фізичної особи отримати кредит. Дата укладання кредитного договору дата підписання договору сторонами (п. 1.2.). Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронний даних заявником, та надсилаються товариству. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, яку отримує заявник шляхом реєстрації на сайті товариства. (пункти 1.7, та 1.11.). Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Відповідно до приписів статтей 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно з вимогами зазначеними у частинах 1, 5 та 6 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з приписами статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи Частиною першої статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). На підтвердження своїх позовних вимог позивачем надано копію договору позики №1468290 від 08 жовтня 2017 року викладену у простій письмовій формі. Із наданої копії слідує, що договір позики не містить графічного зображення підписів представника ТОВ «Фінансово-кредитного супермаркету» та [PERSON] . В матеріалах справи відсутні будь-які докази підписання відповідачем цього договору позики електронним підписом. За такого, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач [PERSON] підписав договір позики від 08 жовтня 2017 року № 1468290. Зі змісту позовної заяви слідує, що позивач перерахував на картковий рахунок відповідача 5000 грн 00 коп., однак належні докази (платіжне доручення, виписка по рахунку відповідача, тощо) суду не надано. З огляду на це лист ТОВ ФК «Вей Фор Пей», яке не є стороною цієї справи, про перерахування коштів відповідачу не є належним доказом у справі. Цей лист не є первинним документом, оформленим відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». За такого, позивачем не надано належних та допустимих доказів в обгрунтування своїх позовних вимог. Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та про необхідність відмовити у їх задоволенні. Судові витрати відповідно до приписів статті 141 ЦПК України відносяться на рахунок позивача.

Outcome: dismissed