Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Росвен інвест Україна», вказавши, що між позивачем та АТ «Альфа-Банк» у 2015 році був укладений кредитний договір. 15.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованість за кредитним договором №630009535 від 01.08.2013 року в сумі 29128,90 гривень. Вказуючи, що нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості за договором, який не був нотаріально посвідченим, а сам виконавчий напис вчинений за межами строку позовної давності, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. 16.06.2021 року за №184882. Ухвалою суду від 18.02.2022 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову [PERSON] до ТОВ «Росвен Інвест Україна», треті особі без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Хохлов К.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення. Ухвалою суду від 11.04.2022 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Клопотання позивача про витребування доказів залишене без задоволення. 27.04.2022 року представник позивача долучив додаткові докази до матеріалів справи. Ухвалою суду від 17.08.2022 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Клопотання представника позивача про витребування доказів залишене без задоволення. 06.09.2022 року представник відповідача направив до суду письмові пояснення щодо позову за змістом яких просив відмовити у задоволенні позову. Також заявлене клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, наполягаючи на задоволенні позову. В судове засідання відповідач не з?явився, представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлявся згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судовою повісткою, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив. Треті особи, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. В установлений судом строк відповідач не скористався своїм правом надати відзив на позов, треті особи без самостійних вимог на предмет спору не направили до суду письмових пояснень щодо позову. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено наступне. 16.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, який запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Росвен інвест Україна», якому ТОВ «ФК «Ел.Ен. Груп» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №01/12-1 від 01.12.2020 року, якому в свою чергу АТ «Альфа Банк», на підставі договору факторингу №1 від 30.11.2020 року, відступлено право вимоги за кредитним договором №630009535 від 01.08.2013 року, укладеного між АТ «Альфа Банк» та [PERSON] . Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Росвен інвест Україна», стягнути з [PERSON] за період з 02.12.2020 року по 16.06.2021 року включно, суму у розмірі 20744,65 гривні заборгованості за тілом кредиту, 8034,25 гривні заборгованості за пенею, за вчинення цього виконавчого напису стягнуто плати зі стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 29128,90 гривень. Виконавчий напис набирає чинності з дня його вчинення і має бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його вчинення. Зареєстровано в реєстрі за №184882. 14.01.2022 року ТОВ «Росвен інвест Україна» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Хохлова К.К. із заявою про примусове виконання рішення, в якій просять відкрите виконавче провадження та розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за №184882 від 16.06.2021 року про стягнення з [PERSON] коштів в сумі 29128,90 гривень, яка була прийнята приватним виконавцем 24.01.2022 року. 25.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Хохловим К.К. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68353548 з виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. за №184882 від 16.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Росвен інвест Україна» заборгованості в сумі 29128,90 гривень. 25.01.2022 року постановою приватного виконавця Хохлова К.К. у виконавчому провадженні №68353548 постановлено стягнути з боржника [PERSON] основну винагороду в сумі 2912,89 гривень. 26.01.2022 року постановою приватного виконавця Хохлова К.К. у виконавчому провадженні №68353548 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . З наданих представником позивача доказів встановлено, що позивач працює у ПАТ «Мотор Січ» на посаді старшого інспектора з 14.04.2014 року по теперішній час, за період з лютого 2022 року по березень 2022 року включно з доходу [PERSON] утримано 2350,04 гривень на підставі п/п №649129 від 07.04.2022 року, залишок боргу становить 29890,75 гривень. Також було долучено інформаційний лист Мінюсту України щодо порядку вчинення нотаріусами виконавчих написів, який має інформаційний характер та відповідь Управління нотаріату Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про те, що діяльність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу м. Києва Остапенка Є.М. зупинена з 01.07.2021 року. У письмових поясненнях представник відповідача посилається на вчинення виконавчого напису в межах діючого законодавства, тому позов задоволенню не підлягає. Представником відповідача надано витяг з реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу №01/12-1 за кредитними договорами від 01.12.2020 року, укладеного між ТОВ «Росвен інвест Україна» та ТОВ «ФК «Ел.Ен. Груп», згідно з яким відповідач набув право вимоги за кредитним договором №630009535 від 01.08.2013 року, укладеним з [PERSON] . Також надано копію договору факторингу №01/12-1 від 01.12.2020 року, укладеного між ТОВ «Ел.Ен. Груп» та ТОВ «Росвен інвест Україна», відповідно до якого відповідач набув права вимоги за кредитними договорами, наведеними у Додатку №1-1 та Додатку №1-2 до цього договору. Під час розгляду справи суд виходить з таких норм законодавства. Згідно з ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п.п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису, як нотаріальна дія, полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку оперативно реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Однак, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не може обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц, пр. 14-84цс19). Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Вчинення виконавчого напису нотаріусом відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, згідно з постановою ВС від 23.01.2018 року по справі №310/293/15. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом\~15.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.\~Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд також погоджується з доводами позивача про те, що нотаріусом вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості, яка виникла вже після закінчення строку дії договору. Згідно з п.п. 3.3. п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначається, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як зазначала ВП ВС у постанові від 02.07.2019 року №916/3006/17, кредитним договором не встановлений інший строк позовної давності, а отже до вказаних правовідносин застосовується загальна позовна давність три роки з дня виникнення права вимоги. За таких обставин при вчиненні виконавчого напису нотаріусом стягнуто заборгованість, яка утворилась після закінчення строку дії договору, а рівно і поза межами строку позовної давності. Отже, на переконання суду, правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, кредитний договір не був нотаріально посвідченим, виконавчий напис вчинено після закінчення строку позовної давності, тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Представником позивача в обґрунтування підстав для стягнення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання професійної правничої допомоги від 09.02.2022 року, додаток №1 до договору про надання професійної правничої допомоги від 09.02.2022 року розрахунок вартості виконаних робіт, акт наданих послуг (виконаних робіт) від 09.02.2022 року на суму 14000 гривень, з яких 1000 гривень за 1 годину вивчення правовідносин, надання консультацій з питань законодавства, 3000 гривень за складання позовної заяви та подання її до суду, 2000 гривень за складання заяви про забезпечення позову та подання її до суду, 8000 гривень за представництво інтересів позивача у суді. Відповідно до ст. 137 ч. 1-6 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, адже такі послуги були надані. Представником відповідача заявлене клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, оскільки попередньо визначений розмір витрат на правову допомогу в сумі 17000 гривень є завищеним, тому просять відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу. При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд вбачає підстави для стягнення суми 4000 гривень за складання позовної заяви та надання консультацій. В іншій частині судом не знайдено підстав для стягнення витрат на правову допомогу за складання заяви про забезпечення позову, оскільки така заява залишена судом без задоволення. Також задоволенню не підлягають витрати за представництво інтересів позивача у суді, оскільки в акті наданих послуг (виконаних робіт) не визначено загальний час участі судових засіданнях та вартість таких послуг за одну годину. На підставі викладеного,

Outcome: approved