Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина , а саме на ј частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] заповіту не залишила, тому спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцям першої черги були позивач [PERSON] та його брат [PERSON] , мали рівні права на отримання спадщини. [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/8 частини спірної квартири. Позивач свідоцтва про право власності не отримував. Позивач звернувся до нотаріальної контори та 13.08.2021 року отримав відмову П`ятої Львівської державної нотаріальної контори у видачі даного свідоцтва, оскільки у нього відсутні оригінали документів, що посвідчують право власності спадкодавця ( [PERSON] ) на спадкове майно. Після смерті [PERSON] , [PERSON] прийняв спадщину та зареєстрував право власності на 1/8 частини спірної квартири, проте [INFO] [PERSON] помер, єдиним спадкоємцем після його смерті стала його дружина - [PERSON] . Враховуючи наведене вище, частка кожного співвласника у праві власності на спірну квартиру становить ј. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 22.09.2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 31.03.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27.06.2022 року клопотання представника позивача задоволено. Витребувано з П`ятої Львівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] . Витребувано в приватного нотаріуса Нор Надії Миколаївни копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] . Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від останного надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти ухвалення рішення не заперечувала, позовні вимоги визнала. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України зокрема відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч.1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Третя особа в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі. У відповідності до вимог п.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що після смерті матері - [PERSON] відкрилася спадщина на ј частини квартири за адресою: [ADDRESS] . Брат позивача [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видано 11.06.2018 року П`ятою Львівською державною нотаріальною конторою, на підставі чого були внесені відомості до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості. З вищевказаного реєстру вбачається, що [PERSON] належить на праві приватної спільної власності 1/8 частина квартири за адресою [ADDRESS] . [INFO] помер [PERSON] , у зв`язку з чим було відкрито спадкову справу №10/2021 від 19.04.2021 року. Під час життя [PERSON] було складено заповіт від 11.09.2019 року. Згідно із заповітом від 11.09.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Нор Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1145 [PERSON] заповів, що все його майно, де б воно не було і з чого воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і нащо він матиме право за законом заповідає своїй дружині [PERSON] , [INFO] . Згідно листа П`ятої Львівської державної нотаріальної контори від 13.08.2021 року №1398/02-04/5 позивачу повідомлено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на частку квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] необхідно надати оригінали документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. У разі відсутності правовстановлюючих документів, необхідно звернутися до суду. Судом досліджено копію спадкової справи №1558/08 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , скерованої на запит суду. Судом встановлено, що 13 серпня 2021 року позивач звернувся до П`ятої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Також, судом досліджено копію спадкової справи №10/2021 заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , скерованої на запит суду. Згідно з положеннямист.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. (ч.1 ст. 369 ЦК України) Згідно ч.1,2 ст. 372 ЦК України майно,\~що є\~у спільній\~сумісній власності,\~може бути\~поділене між\~співвласниками за\~домовленістю між\~ними,\~крім випадків,\~установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до\~п.\~5постанови\~Пленуму Верховного\~суду України\~від 22.12.1995\~року №20\~«Про судову\~практику у\~справах за\~позовами про\~захист права\~приватної власності»,\~частка учасника\~спільної сумісної\~власності визначається\~при поділі\~майна,\~виділі частки\~з спільного\~майна,\~зверненні стягнення\~на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 41 Конституції України,ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Як встановлено ст. 1216ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини 1 статті 1267, частини 1 статті 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. За змістом ст. 392 ЦК України, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку. Статтею 1297 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Узагальнюючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у сторін немає іншого способу захисту порушених прав, а також те, що позов визнано відповідачем по справі, суд робить висновки, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч. 1, 2, 5ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини 1статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача у зв`язку із визнанням позовним вимог необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 454,00 грн. Повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, що були сплачені ним при подачі позовної заяви, а саме у розмірі 454,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved