Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до територіальної громади Петрівсько-Роменської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Антонова Тетяна Василівна про визнання права власності на спадкове майно. Свій позов мотивує тим, що [INFO] помер її дід [PERSON] , який проживав із сином [PERSON] та невісткою [PERSON] . За адресою [ADDRESS] . [INFO] помер її батько [PERSON] , а [INFO] померла її мати [PERSON] . Після їх смерті залишилася спадщина у вигляді домоволодіння, на яке відсутні правовстановлюючі документи. У встановлений законом термін позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Петрівсько-Роменської сільської ради Гадяцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їхнього представника, проти позовних вимог не заперечують. Третя особа приватний нотаріус Антонова Т.В. в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до п. 1 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Петрівсько-Роменської сільської ради Полтавської області від 31.08.2022 року №269 домоволодіння в с.Ручки Гадяцького району Полтавської області особовий рахунок [NUMBER] в по господарській книзі №5 відносилось до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: [PERSON] - голова двору, [PERSON] - син, [PERSON] - невістка. Визначення суспільної групи господарства було урегульовано Технічними вказівками по веденню книжок погосподарського обліку в сільських радах, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 27 червня 1972 року, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням при Раді Міністрів СРСР 12 травня 1985 року № 5-24/26. За змістом п. 20 Вказівок суспільна група господарства переважно встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робочих, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що домоволодіння по [ADDRESS] станом на 01.07.1990 року належало [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, тобто по 1/3 кожному. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що 13.11.2001 року складено відповідний актовий запис №22, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки, виданої виконкомом Петрівсько-Роменської сільської ради Миргородського району Полтавської області №255 від 10.08.2022 року [PERSON] , 1906 року народження був зареєстрований та проживав станом на 12.11.2001 року за адресою [ADDRESS] . На день смерті з ним були зареєстровані син [PERSON] та невістка [PERSON] . Після померлого [PERSON] спадкова справа не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину). Таким чином, спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON] спільним проживанням. [PERSON] помер [INFO] , про що 01.08.2014 року складено відповідний актовий запис №11, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки, виданої виконкомом Петрівсько-Роменської сільської ради Миргородського району Полтавської області №254 від 10.08.2022 року [PERSON] , 1931 року народження був зареєстрований та проживав станом на 01.08.2014 року за адресою [ADDRESS] . На день смерті з ним була зареєстрована син дружина [PERSON] . Згідно повідомлення приватного нотаріуса Антонової Т.В., 29.12.2014 року нею була заведена спадкова справа після померлого [PERSON] на підставі заяви [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , про що 10.09.2020 року складено відповідний актовий запис №231, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Відповідно до довідки, виданої виконкомом Петрівсько-Роменської сільської ради Миргородського району Полтавської області №256 від 10.08.2022 року [PERSON] , 1936 року народження була зареєстрована та проживала станом на 08.09.2020 року за адресою [ADDRESS] . На день смерті була зареєстрована одна. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Антонової Т.В., 19.02.2021 року нею була заведена спадкова справа після померлої [PERSON] на підставі заяви [PERSON] . При будинковолодінню в [ADDRESS] значиться земельна ділянка площею 0,51 га приватизована, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія І-ПЛ №006674, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №129 від 07.09.1999 року. Інвентаризаційна оцінка домоволодіння в цілому була проведена 18.02.2022 року, про що свідчить копія Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , проведеної ПП ПБТІ «ІНВЕНТАРИЗАТОР». Згідно постанови приватного нотаріуса Антонової Т.В. від 19.08.2022 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно до ст. 1222 ч. 1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 4.14 ст.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Таким чином, оскільки [PERSON] прийняла спадщину після смерті батьків та набула права власності на вищезазначене домоволодіння, на яке відсутні правовстановлюючі документи , що унеможливлює оформлення спадщини на майно, яке підлягає реєстрації, то суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved