Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

І. Виклад позиції позивача. 14.09.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між ним та [PERSON] , який зареєстрований виконкомом Трацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, актовий запис №3. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.06.1993 між сторонами укладено шлюб, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що протягом останніх років сімейне життя між ними погіршилось, зникло взаєморозуміння та повага один до одного. На даний час подружні відносини між ними не підтримуються, так як у них різні характери та різні сімейні цінності, спільного господарства вони також не ведуть, втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач вважає, що їхня сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Примирення між ними не можливе. ІІ. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав. ІІІ. Процесуальні дії суду у справі. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін на 11.10.2022 року. Позивач та відповідач в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав наведених у позовній заяві, просили позов задовільнити. Суд, розглянувши заяви сторін про розгляд справи у їх відсутність, постановив: розглядати справу у відсутність сторін. За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин. Із свідоцтва про шлюб від 05.06.1993 року серія [NUMBER] , виданого Виконкомом Трацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області, вбачається що 05.06.1993 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, про що складено актовий запис №3. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». Від вказаного шлюбу народилося син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження від 09.03.2010 року серії [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції). Батьками дитини вказані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] V. Оцінка Суду. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітніх дітей, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, позицію позивача при розгляді заявлених вимог, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. VІ. Заходи забезпечення позову (заяви). Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Позивачем не заявлено вимогу про стягнення судових витрат з відповідача.

Outcome: approved