Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Позивач у листопаді 2021 року звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем 17.10.2017 було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 11493777000, за яким відповідач отримав кредит двома траншами: транш 1 - (№ 1493777000) в сумі 540 703,33 грн. зі сплатою процентів у розмірі 15% річних та транш 2 - (№1493777001) в сумі 2 095 620,99 грн. зі сплатою процентів у розмірі 0,01% річних.Кредит мав бути повернутим не пізніше 23.10.2037. Метою надання кредиту є погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11237891000 від 24.10.2007, укладеного між банком та відповідачем. В супереч умов договору відповідач не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе зобов`язання. 22.09.2021 відповідачу було направлено вимогу про погашення боргу, однак вимога банку залишена без задоволення. Станом на 11.11.2021 сума боргу складає 2 654 217,17 грн., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 2 612 807,42 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 41 366,03 грн. та заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором терміном у сумі 43,72 грн. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2021 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.07.2022 закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча згідно із ст.130 ЦПК України належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву на позов до суду не надав, а тому відповідно до ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем 17.10.2017 було укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту з Правилами № 11493777000, за яким відповідач отримав кредит двома траншами: транш 1 - (№ 1493777000) в сумі 540 703,33 грн. зі сплатою процентів у розмірі 15% річних та транш 2 - (№1493777001) в сумі 2 095 620,99 грн. зі сплатою процентів у розмірі 0,01% річних. Кредит мав бути повернутим не пізніше 23.10.2037. Метою надання кредиту є погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11237891000 від 24.10.2007, укладеного між банком та відповідачем. В супереч умов договору відповідач не здійснює платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе зобов`язання. 22.09.2021 відповідачу було направлено вимогу про погашення боргу, однак вимога банку залишена без задоволення. Станом на 11.11.2021 сума боргу складає 2 654 217,17 грн., з яких: заборгованість за кредитом у сумі 2 612 807,42 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 41 366,03 грн. та заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором терміном у сумі 43.72 грн. Відповідно до умов кредитного договору позивач зобов`язаний був надати відповідачу кредит на умовах, передбачених кредитним договором. Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, який як позичальник зобов`язувався своєчасно сплачувати проценти на користування кредитом, дотримуватися графіку повернення кредитних коштів, повернути кредит у визначені договором терміни, а також виконати інші зобов`язання згідно кредитного договору, й погасити всю суму кредиту у визначений договором строк. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідач порушив свої зобов`язання щодо щомісячного повернення частини кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом. У разі порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, позивач має право достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобов`язань за кредитним договором відповідно до ст. 1048 ЦК України. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 39 813,26 грн.

Outcome: approved