Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дітей та додаткових витрат на дітей. Свої вимоги мотивував тим, що з 17 липня 2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у сторін народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На момент звернення до суду з даним позовом рішення суду про розірвання не було ухвалено. На даний час діти перебувають на повному утриманні позивача та проживають разом з нею. Відповідач є працездатною людиною, інших утриманців немає. Крім того, позивач також просить стягнути з відповідача додаткові витрати на дітей, які позивач планує понести на розвиток здібностей та покращення фізичного здоров`я дітей. 22 серпня 2022 року відповідач подав відзив на позовну заяву, однак судом даний відзив не було прийнято у зв`язку із порушенням ст. 178 ЦПК в частині надіслання іншій стороні. Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні фактично не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі Ѕ частини від доходу. Щодо стягнення додаткових витрат. То відповідач заперечував в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, встановивши наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що 17 липня 2010 року [PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб. (а.с. 16). Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , батьками яких записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 17, 18, 19). Як зазначає позивач в позовній заяві, на момент звернення до суду з даним позовом, у Вінницькому міському суді Вінницької області розглядається справа № 127/12230/22 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Однак будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини сторонами надано не було. Між сторонами виникли аліментні правовідносини щодо зобов`язання батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Предметом доказування є стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Позивач в обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що відповідно до положень сімейного кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Та у зв`язку з тим, що діти проживають з матір`ю, а відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється, тому врегулювати в досудовому порядку не виявляється можливим. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України). Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачом аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Суд бере до уваги той факт, що відповідач позовні вимоги фактично підтримав та не заперечував щодо визначеного розміру аліментів позивачем. Неповнолітні діти проживають разом з позивачем та потребують матеріальної допомоги. Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дітей, відчувати відповідальність за них, забезпечувати їм добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально, однак відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання в добровільному порядку. При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України, норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", якою встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Суд вважає можливим позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2022 року і до досягнення меншою дитиною повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат, то суд зазначає наступне. За роз`ясненнями, які містяться в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. До особливих обставин законодавець відносяться випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку. До позовної заяви позивачем на підтвердження понесення в майбутньому додаткових витрат на дітей було надано фотокопію басейну з сайту «Sport Life», фотокопію з сайту « [INFO] » та фотокопію з сайту All Right. Однак, надаючи оцінку даним доказам, суд зазначає, що надані фотокопії не підтверджують того факту, що такі спортивні секції та гуртки по вивченню англійської мови дійсно будуть відвідуватися дітьми [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Більше того, зазначені в позовній заяві суми також не підтверджуються будь якими доказами, оскільки надані роздруківки носять фактично ознайомлювальний та інформаційний характер. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат, які позивач планує понести в майбутньому. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial