Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

30 серпня 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовна заява обґрунтована тим, що 11.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області було зареєстровано шлюб (актовий\~ запис № 133)\~ між\~ [PERSON] та [PERSON] . Даний шлюб є другим для [PERSON] . Від першого шлюбу позивачка має двох повнолітні доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Від шлюбу з відповідачем [PERSON] позивачка має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її утриманні. За час шлюбу подружнє життя між сторонами не склалося, оскільки основною причиною розпаду сім`ї були різні погляди на життя та сімейні цінності. Фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинилися в грудні 2021 року та наразі проживають окремо. Тому [PERSON] прохала розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області за актовим записом № 133; після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] »; стягувати\~ з\~ [PERSON] \~ на\~ її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 гривень. Ухвалою суду від 06 вересня 2022 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.18-19). Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року постановлено ухвалити заочне рішення. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що 11 листопада 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що було зроблено актовий запис № 133 (а.с.5). Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с.6-7). Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Статтями 51 Конституції України та 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини третьої, четвертої статті 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 112 СК України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має суттєве значення. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки з грудня 2021 року та відновлювати їх позивач наміру не має. Враховуючи, що шлюб ґрунтується на вільній згоді подружжя, а позивач не бажає продовжувати шлюбні стосунки, тому збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, суд вважає за необхідне розірвати шлюб. Відповідно до статті 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позов у частині розірвання шлюбу задоволено, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір, що становить 992,40 гривень. Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частиною 5 статті 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Оскільки малолітній син [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні, із [PERSON] слід стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів слід проводити з дня подачі позову до суду 30 серпня 2022 року. Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі, зокрема, в справах про стягнення аліментів. Згідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи, що позивач при поданні позову в частині стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, із відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Outcome: approved