Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог вона послалась на те, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 02.12.2010 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання доньки в розмірі 300 грн. щомісячно. Позивач стверджувала, що такий розмір аліментів не відповідає мінімальному розміру, встановленому законом, є неактуальним, недостатнім для утримання доньки та просила змінити розмір аліментів шляхом збільшення розміру аліментів до 10 000 грн. Окрім задоволення позовних вимог позивач вважав можливим присудження на свою користь судового збору в розмірі 992,40 грн. та витрат на правничу допомогу 7000 грн. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. Враховуючи викладене спір вирішений на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження дитини (серія [NUMBER] ). За рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 02.12.2010 року з відповідача на утримання доньки стягнуті аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. Рішення набрало законної сили. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», яка кореспондує ст.27 Конвенції ООН про права дитини, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначений ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. За ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зазначене узгоджується із ППВСУ від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Так, враховуючи положення статей 181 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Право вимагати заміни розміру аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. ст. 182-184 СК України не може обмежуватися разовим її здійсненням. При вирішенні спору про зміну розміру аліментів суд враховує не тільки вимоги, визначені ст.192 СК України, а й інші обставини, які відповідають реаліям життя, зокрема, Закон України «Про прожитковий мінімум», Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», якими визначений прожитковий мінімум працездатних осіб як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. За Законом України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. При визначенні розміру аліментів суд враховує також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, сімейний стан сторін, працездатний вік відповідача, розмір середньої заробітної плати в м.Одесі на час ухвалення рішення, мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, визначений законом. За інформацією Міністерства Фінансів України розмір середньої заробітної плати в Одеській області на січень 2022 рік складає 12 960 грн. Згідно із ст. 7 Закону про Держбюджет на 2022 рік прожитковий мінімум на одну особу встановлений в розрахунку на місяць дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; Суд погоджується із доводами позивача, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не відповідає мінімальному, є недостатнім для розвитку дитини, не забезпечує нормального способу життя. Враховуючи середню заробітну плату по місту Одеса, прожитковий мінімум для дитини віком за Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», суд вважає можливим збільшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітньої доньки до 2744 грн. щомісячно до досягнення дитиноюповнолітнього віку. Встановлене відповідачем не спростовано. Доказів для збільшення розміру аліментів до 10000 грн. щомісячно позивачем в процесі розгляду справи не надано. Аліменти у новому розмірі відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Спосіб захисту порушеного права, обраний позивачем узгоджується із статтею 5 ЦПК України є ефективними, таким, що відповідає його змісту та системі права. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що : Відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати останнього по заявлених позовних вимогах. Так, судовий збір підлягає присудженню з відповідача в порядку статті 141 ЦПК України в дохід держави. Питання про повернення помилково сплаченого судового збору може бути вирішено за клопотанням позивача судом відповідно до «Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих д державного або місцевого бюджетів», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 3.09.2013 року № 787. Повернення збору в порядку Закону України «Про судовий збір» в даному випадку за рішенням суду не передбачено. Відповідно до ст.133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат. Відповідно до ст.139 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем наданий ордер на надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги, детальний опис робіт (наданих послуг), фактично виконаних адвокатом, докази на підтвердження оплати за правову допомогу позивачем - не надані. Зазначене виключає присудження позивачу витрат на правничу допомогу в розмірі 10.000 грн.

Outcome: partial