Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

позивач [PERSON] через представника за довіреністю [PERSON] звернувся до Кролевецького районного суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . З відповідачем він намагався будували сімейні відносини, однак з часом між ними зникло порозуміння, вони не можуть проживати як сім`я, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми. З відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з ним та перебуває на його утриманні. Він звертався до [PERSON] з проханням матеріально підтримувати сина, сплачувати аліменти, оскільки вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з ним. Мати життям сина не цікавиться, участі у вихованні сина та матеріальному забезпеченні не приймає. Розпорядженням голови Кролевецької РДА Сумської області від 17.08.2020 року №207-ОД визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області №64 від 18.03.2021 року було встановлено порядок участі у спілкуванні матері дитини - [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , два рази на місяць в суботу з 09:00 до 18:00 за місцем фактичного проживання матері за попередньою домовленістю батьків з врахуванням стану здоров`я дитини та обов`язковим поверненням її за місцем постійного проживання, але [PERSON] дане рішення не виконує, участі у житті сина не приймає, матеріально не підтримує. Між ним та матір`ю дитини не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів, остання не приймає безпосередньої участі у вихованні дитини. Він змушений сам утримувати та виховувати дитину (купувати одяг, продукти харчування, ліки, купувати відповідний інвентар), самостійно сплачувати кошти на утримання житла і не має достатньої фінансової можливості для належного, необхідного та достатнього забезпечення та утримання дитини. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, вона працездатна, хронічними захворюваннями не страждає, інших аліментних зобов`язань за виконавчими документами не має, інших осіб на утриманні не має. Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі та без участі позивача, позов підтримують (а.с.40). Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання (а.с. 44), в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин неявки, заяв, клопотань чи відзиву суду не надала. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З урахуванням\~зазначених положень\~ЦПК України та\~клопотання представника\~позивача суд\~вирішив можливим\~розглянути справу\~за відсутності учасників справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6). Місце проживання сторін та їх дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідними довідками ЦНАП виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області (а.с. 4, 7, 8). Однак фактично сторони проживають окремо, дитина проживає разом з батьком. Розпорядженням голови Кролевецької РДА Сумської області від 17.08.2020 року №207-ОД визначено місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Рішенням виконавчого комітету Кролевецької міської ради Сумської області №64 від 18.03.2021 року було встановлено порядок участі у спілкуванні [PERSON] , мешканки [ADDRESS] , з малолітньою дитиною [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , два рази на місяць в суботу з 09:00 до 18:00 за місцем фактичного проживання матері за попередньою домовленістю батьків з врахуванням стану здоров`я дитини та обов`язковим поверненням її за місцем постійного проживання (а.с.10). Домовленість щодо утримання дитини між сторонами відсутня і позивач бажає, щоб відповідач сплачувала аліменти за рішенням суду. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Стаття 141 СК України передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не надала заперечень проти позову та доказів. У відповідності з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру, які будуть стягуватись на дитину, суд враховує стан здоров`я дитини, про який є підстави вважати, що він є задовільним, оскільки позивач не зазначив і не довів протилежного; матеріальне становище дитини, яке на сьогодні залежить від доходів батька. Також суд враховує, що відповідач є працездатною, про незадовільний стан здоров`я та наявність у неї інших утриманців суду не повідомила, і вона повинна влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов`язки стосовно малолітнього сина, в тому числі утримувати його, і розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства щодо зобов`язання батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно зі ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. та на підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до\~ст.\~ст.\~180-183\~Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: approved