Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

[PERSON] 16.09.2022 року звернувся до суду із вказаним позовом. В позовній заяві вказує, що 14 січня 2022 року за зверненням ТОВ «ІНСТАФІНАНС» до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича, було вчинено виконавчий напис № 2599 про стягнення з нього грошових коштів в сумі 9\~575 (дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 00 копійок за кредитним договором № ID7420091 від 23.02.2021 року укладеним із ТОВ «ІНСТАФІНАНС». 27 липня 2022 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирогою Сергієм Степановичем було відкрито виконавче провадження №69513420 щодо примусового стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 10 225 (десять тисяч двісті двадцять п`ять) гривень 00 копійок, у тому числі виконавчого збору у розмірі 1 020 (одна тисяча двадцять) гривень 50 копійок, та суми виконавчих витрат у розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок. Відповідач та треті особи, на стороні відповідача, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, та відзив на позовну заяву до суду не подали. Відповідач будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, будь-яких заяв про розгляд справи без його участі до суду не подав. До суду 07 жовтня 2022 року, представник позивача подав заяву, в якій заначив, що він і сам позивач [PERSON] позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять суд задовольнити позов повністю, судовий розгляд призначений на 10 жовтня 2022 року проводити без їх участі, не заперечують про прийняття заочного рішення по справі. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович 06 жовтня 2022 року, надіслав до суду заяву, в якій просить судовий розгляд призначений на 10 жовтня 2022 року проводити без його участі. За таких обставин, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов таких висновків. З матеріалів\~справи встановлено,\~що приватним\~виконавцем виконавчого\~округу Волинської\~області Пирогою\~С.С. відкрито виконавче провадження №69513420 від 27.07.2022 року з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідогю В.О. за №2599 від 14.01.2022 року про\~стягнення\~з [PERSON] \~заборгованості\~за кредитним договором № ID7420091 від 23.02.2021 року за період з 25.03.2021 року по 22.11.2021 року у розмірі 10 225 (десять тисяч двісті двадцять п`ять) гривень 00 копійок. Стягувачем у\~виконавчому провадженні\~є ТОВ «ІНСТАФІНАНС». Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Спірні правовідносини у цій справі регулюються ЦК України із застосуванням норм Закону України «Про нотаріат». Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. За приписами\~ст.87\~Закону України\~«Про нотаріат»\~для\~стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника\~майна нотаріуси\~вчиняють виконавчі\~написи на\~документах,\~які встановлюють\~заборгованість.\~Перелік документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» визначає, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність\~заборгованості\~або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність\~заборгованості\~або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими\~стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). Відповідно до п. 1 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для\~стягнення заборгованості\~за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність\~заборгованості\~боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Пункт 2 Переліку вказує, що для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми\~заборгованості\~та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення\~заборгованості. При цьому,\~зазначений п.\~2\~(розділ\~«Стягнення\~заборгованості\~з підстав,\~що випливають\~з кредитних\~відносин»)\~Переліку було\~доповнено постановою\~Кабінету Міністрів\~України від\~26.11.2014\~року №662\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення\~заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів».\~В частині\~щодо доповнення\~Переліку розділом\~«Стягнення заборгованості\~з підстав, що випливають з кредитних відносин» постанова Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14, яка набула законної сили 22.02.2017 року, була визнана незаконною та нечинною. Згідно відповіді ЦМУМЮ (м. Київ) № 27152/5-22 від 28.09.2022 року, наказом Головного управління юстиції у місті Києві №390/02 від 23.03.2011 року зареєстровано приватну нотаріальну діяльність по Київському міському нотаріальному округу Бригіди В.О. Станом на 28.09.2022 року приватна діяльність [PERSON] по Київському міському нотаріальному округу Управлінням нотаріату ЦМУМЮ (м. Київ) не припинялась, а отже даний приватний нотаріус діє на законних підставах, без порушень чинного законодавства України. Посилаючись на вищезазначені положення законодавства України, суд вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. № 2599 від 14 січня 2022 року слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 05.07.2017 року в справі за №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної\~заборгованості\~боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо\~заборгованості\~або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З матеріалів справи вбачається, що позивач будь яких претензій чи заяв, а також вимог про наявність\~заборгованості\~та погашення боргу від ТОВ «ІНСТАФІНАНС», не отримував. Також позивач не був проінформований про існування\~заборгованості\~та\~її розмір, чим був позбавлений права оскаржити вимогу у судовому порядку або виставити письмове заперечення. З огляду на викладене, зважаючи на те, що до суду не подано доказів безспірності\~заборгованості позивача перед відповідачем, суд дійшов переконання, що є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до положень\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно з ч. 1\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. Відповідно до ч. 2\~ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;\~\~2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до п. 1 ч. 2 та ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Отже, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц. На підтвердження витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, позивач надав договір про надання правової допомоги №14-12/01 від 10.12.2021 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Дженерал лігал груп» та позивачем, додаткову угоду № 3 до вказаного договору від\~29.08.2022, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги від 31.08.2022 року, згідно якого загальна ціна роботи становить 8000,00 (вісім тисяч) гривень 00 копійок, квитанцію до прибуткового касового ордера №29-08/01 від 29.08.2022 року, ордер на надання правової допомоги серії АС №1044533 від 09.09.2022 та копію свідоцтва на право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Бондаренка В.Г. Разом з тим, дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що заявлені вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу має не обґрунтовано завищену вартість. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаними адвокатом робіт (наданих послуг), часові, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), обсягу наданих робіт (послуг) та участі у судових засіданнях. Виходячи із встановленої реальності відсутності адвоката в судовому засіданні, а також з урахуванням очевидної неспівмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці у вищевказаних рішеннях ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 3 000 грн., які можна вважати необхідними і неминучими для позивача, який був змушений до залучення професійної допомоги адвоката. А тому витрати на правничу допомогу понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи становлять на загальну суму 3000,00 грн. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 992,40 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.2645336817.1 від 18.08.2022 року, та судовий збір у розмірі 496,20 грн., що підтверджується квитанцією № 0.0.2645342994.1 від 18.08.2022 року. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору у розмірі 1488,60 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00\~\~грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved