Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Дніпровська міська рада 15 лютого 2022 року звернулися до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді в якій просили: визнати відумерлою спадщиною, що відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що складається з квартири [ADDRESS] та передати її у власність територіальної громади мста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради. В обґрунтування заяви зазначають, що листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 09 грудня 2019 року № 6303/03.1-41 повідомлено, що виявлено наступний актовий запис про смерть: № 811 від 30 серпня 2017 року щодо [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] . За життя [PERSON] отримано Ордер № 1195 від 20 квітня 1982 року на право заняття однокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 19 кв. м. Вказаний ордер був виданий [PERSON] як члену ЖБК №315 виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів міста Дніпропетровська № 11 від 25 лютого 1982 року. В подальшому у зв`язку із добудуванням до будинку [ADDRESS] трьох нових блоків квартир, було змінено нумерацію усіх квартир. В результаті проведеної зміни нумерації кв. [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована та проживала та адресою [ADDRESS] та була членом ЖБК № 315 та основним квартиронаймачем вказаної виплаченої квартири. За життя [PERSON] було виплачено всі пайові внески за кв. [ADDRESS] в повному обсязі, однак право власності належним чином не було оформлено. Після її смерті відкрилася спадщина на кв. [ADDRESS] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу №315, третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Олена Валентинівна, Дніпровська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , померлою [INFO] . Рішення набрало законної сили. Враховуючи що рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська встановлено факт відсутності законних спадкоємців, тому пославшись на ст. 1277 ЦК України просили заяву задовольнити (а.с. 1-4). Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 лютого 2022 року справа за указаної заявою передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.22). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року було відкрито провадження у справі окремого провадження за заявою Дніпровської міської ради , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна О.В., Житлово будівельний кооператив № 315 про визнання спадщини відумерлою (а.с.23). 30 серпня 2022 року ухвалою суду задоволено клопотання представника заявника про витребування спадкової справи [PERSON] (а.с. 48-49). На виконання ухвали суду від 30 серпня 2022 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіною О.В. надано копії матеріалів спадкової справи. Представник заявника в судове засідання не з`явилася надала суду заяву про слухання справи за їх відсутності, на задоволенні заяви наполягала. Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна О.В. просила слухати справу за її відсутності (а.с. 38) Суд, розглянувши подані заявником матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків. Судом було встановлено і це підтверджується матеріалами справи. Листом відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 09 грудня 2019 року № 6303/03.1-41 повідомлено, що виявлено наступний актовий запис про смерть: № 811 від 30 серпня 2017 року щодо [PERSON] , [INFO] , дата смерті [INFO] (а.с. 8-9). За життя [PERSON] отримано Ордер № 1195 від 20 квітня 1982 року на право заняття однокімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 19 кв. м (а.с. 10). Вказаний ордер був виданий [PERSON] як члену ЖБК №315 виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів міста Дніпропетровська № 11 від 25 лютого 1982 року. В подальшому у зв`язку із добудуванням до будинку [ADDRESS] трьох нових блоків квартир, було змінено нумерацію усіх квартир. В результаті проведеної зміни нумерації кв. [ADDRESS] . [PERSON] зареєстрована та проживала та адресою [ADDRESS] та була членом ЖБК № 315 та основним квартиронаймачем вказаної виплаченої квартири. За життя [PERSON] було виплачено всі пайові внески за кв. [ADDRESS] в повному обсязі, однак право власності належним чином не було оформлено(а.с. 11-12). Після її смерті відкрилася спадщина на кв. [ADDRESS] . Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року відмовлено в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу №315, третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бунякіна Олена Валентинівна, Дніпровська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON] , померлою [INFO] . Рішення набрало законної сили (а.с.13-20). Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопад 2021 року встановлено: «Відповідно до копії паспорту [NUMBER] , виданого Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровські області 22.10.2003 року, [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.3). Відповідно до копії свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] [INFO] померла [INFO] (а.с.4). \~ \~ \~ \~Відповідно до Ордеру №1195 від 20 квітня 1982 року, [PERSON] отримала право на заняття однокімнатної квартири [ADDRESS] , житловою площею 19 квадратних метрів, зі складом сім`ї - одна особа: [PERSON] (а.с.5). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки №28 від 22.09.2006 року, виданої головою ЖБК-315 Дрозд Ю.В., у зв`язку з добудуванням до будинку [ADDRESS] трьох нових блоків квартир у цьому будинку було змінено нумерацію усіх квартир. В результаті проведеної зміни нумерації квартира [ADDRESS] була змінена на [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до довідки б/н від 29.06.2004 року, виданої ЖБК-315, квартира [ADDRESS] є виплаченою кооперативною квартирою (а.с.7). Згідно витягу із Спадкового реєстру, після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Бунякіною О.В. заведено спадкову справу за номером у спадковому реєстрі №61995220 на підставі заяви [PERSON] (а.с.12). 05.03.2018 року приватним нотаріусом Бунякіною О.В. винесено Постанову про відмову позивачці у видачі свідоцтва на спадщину квартиру [ADDRESS] після померлої [PERSON] через те, що будь-яких документів, які б підтверджували факт спільного проживання позивачки з померлою не надано, також як і не надано документів, що підтверджували б фактичне прийняття спадщини відповідно до ст.1269 ЦК України (довідка компетентного Департаменту Дніпровської міської ради), а також правовстановлюючі документи на зазначену квартиру. При цьому будь-які інші особи за отриманням спадщини після [PERSON] не зверталися, та заповіту вона не складала (а.с.13)» Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За вказаною адресою зареєстрована лише [PERSON] з липня 1982 року. Відповідно до наданої відповіді КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради станом на 31 грудня 2012 рік в інвентаризаційній справі за адресою [ADDRESS] відсутні відомості щодо реєстрації права власності. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.ст.1220-1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Правилами ст.ст.1268-1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Згідно ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядує справи в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Статтею 334 ЦПК України передбачено, що заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Відповідно до ст.338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. Як вбачається з матеріалів справи, до теперішнього часу спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] і яка складається з квартири [ADDRESS] , ніким не прийнята, із заявами про прийняття спадщини після померлої зверталася [PERSON] , однак постановою нотаріуса від 05 березня 2018 року, їй було відмовлено через те, що будь-яких документів, які б підтверджували факт спільного проживання позивачки з померлою не надано, також як і не надано документів, що підтверджували б фактичне прийняття спадщини відповідно до ст.1269 ЦК України (довідка компетентного Департаменту Дніпровської міської ради), а також правовстановлюючі документи на зазначену квартиру, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2021 року, яке набрало законної сили відмовлено [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю разом з [PERSON] , відомості про наявність спадкоємців, а також про наявність заповіту, заведених спадкових справ у Спадковому реєстрі відсутні. Відповідно до вимог ст.338 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону. За таких обставин, враховуючи, що спадкоємців після смерті [PERSON] не встановлено, до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини спадкоємці не зверталися, відомості щодо складання померлою заповіту відсутні, після смерті останньої минуло понад п`ять років, що свідчить про дотримання заявником встановленого ч.2 ст.1277 ЦК України строку звернення до суду із відповідною заявою, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та доцільність визнання спадщини відумерлою з передачею її у власність територіальної громади. На підставі викладеного,

Outcome: approved