Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

26 січня 2022 року до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вчинення оспорюваного виконавчого напису здійснено на підставі нотаріально не посвідченого правочину та за відсутності документів, які підтверджують розмір заборгованості. 14 лютого 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни належним чином завірену копію нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису № 13805 від 28.10.2021 року на підставі, якого запропоновано стягнути з боржника, яким є [PERSON] , на користь АТ «Альфа-Банк» в розмірі 6 597,78 дол.США. Крім того, 14 лютого 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою заяву [PERSON] про забезпечення позову, задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 67702718, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця міста Києва Ляпіна Дмитра Валентиновича, щодо примусового виконання виконавчого напису № 13805, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 28 жовтня 2021 року, де боржником виступає [PERSON] . Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 20 червня 2022 року на адресу Дніпровського районного суду міста Києва надійшли письмові пояснення від представника відповідача [PERSON] , який просить у задоволені позовних вимог [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити в повному обсязі. Свої заперечення проти позову обґрунтовує тим, що 12 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір на купівлю транспортних засобів №030.29-50/1391-А8, на підставі якого [PERSON] було отримано кредитні кошти у розмірі 18 288 дол. США зі сплатою 10,50 % річних. 28 жовтня 2021 року, у зв`язку з неналежним виконанням своїх обов`язків за кредитним договором та наявністю заборгованості, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною було вчинено виконавчий напис №13805 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Представник відповідача вказує, що відповідно до вимог чинного законодавства відповідач реалізував своє законне право на стягнення в позасудовому порядку з позивача заборгованості за кредитним договором та звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни із заявою про вчинення виконавчого напису на кредитному договорі та надав документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника, і встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи наведене, представник відповідача зазначає, що відсутні підстави для задоволення позовної заяви [PERSON] та не погоджується з доводами та міркуваннями, що викладені в позовній заяві. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна та приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ляпін Дмитро Валентинович, не скористалися правом подати письмові пояснення щодо позову або відзиву щодо предмета спору, з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечень проти позову. У відповідності до ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст.279 Цивільного процесуального кодексу України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.04.2007 року між позивачем та АТ «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір №030.29-50/1391-А. За умовами кредитного договору позивач отримав від АТ «Укрсоцбанк» грошові кошти (кредит) на придбання автомобіля марки SKODA "OCTAVIA TOUR" в розмірі 18 228 дол. США. Пунктом 1.1. кредитного договору передбачено, що позивач зобов`язаний повернути суму кредиту в термін до 11.04.2012 року. 08.07.2009 року було укладено між позивачем та відповідачем додаткову угоду №1 від 08.07.2009 року про внесення змін до договору кредиту № 030.29-50/1391-А від 12.04.2007 року. Відповідно до п.1, пп.1.1 додаткової угоди № 1 кінцевим терміном погашення суми основної заборгованості до 11.04.2014 року Станом на 11.04.2014 року зобов`язання позивачем по поверненню коштів виконано не було. 16 вересня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у цивільній справі Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Шляхом моніторингу сайту Єдиного державного реєстру судових рішень суду стало відомо, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва під головуванням судді Арапіної Н.Є. від 20 березня 2020 р. позовну заяву Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, залишено без розгляду, у зв`язку з ненаданням позивачем підтверджуючих документів про наявність заборгованості відповідачів за кредитним договором станом на 26 липня 2019 року у розмірі 196 407,71 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 84011,87 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 61743,84 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 30355,28 грн. та пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 20316,72 грн. Згідно п.1 Передавального акту від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником всього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступником щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» з 15.10.2019 року. Таким чином, АТ «Альфа-Банк» є новим кредитором за кредитним договором № 030.29-50/1391-А від 12.04.2007 року укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] . 28 жовтня 2021 року за заявою АТ «Альфа-Банк» було вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. та запропоновано звернути стягнення: з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 030.29-50/1391-А від 12.04.2007 року укладеним з ПАТ «Укрсоцбанк». Згідно п.1 Передавального акту від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником всього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступником щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» з 15.10.2019 року. Таким чином, АТ «Альфа-Банк» є новим кредитором за кредитним договором № 030.29-50/1391-А від 12.04.2007 року укладеним між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.09.2018 року по 01.09.2021 року. Сума заборгованості складає 6597,78 дол.США., в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 3296,22 дол.США.; - прострочена заборгованість за процентами та комісіями в розмірі становить становить 3276,38 дол.США.; строкова заборгованість за сумою кредиту в розмірі становить 0,00 дол.США.; строкова заборгованість за процентами та комісією в розмірі становить 25,18 дол.США. та суми плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. 30.11.2021 року відкрито виконавче провадження №67702718, а також постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди. 15.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Ляпіним Д.В. винесено постанову про опис та арешт майна боржника, накладено арешт на автомобіль марки SKODA "OCTAVIA TOUR" 1,6, рік випуску - 2007 року, д.н.з [NUMBER] та вилучено у позивача з подальшою реалізацією. Відповідач в якості стягнення заборгованості за кредитним договором отримав від позивача вказаний автомобіль, на придбання якого отримувались кредитні кошти. Відповідач вчинив дії, спрямовані на примусове стягнення грошових коштів. Звернувшись з даним позовом до суду позивач наголосив, що виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору №030.29-50/1391-А від 12.04.2007 року, який не посвідчено нотаріально. При цьому, відсутні жодні документи, які би підтверджували розмір боргу перед відповідачем Відповідно частин 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 18 Закону України "Про нотаріат" нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. За приписамистатті88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Разом з тим, у виконавчому написі зазначено, що стягнення заборгованості здійснюється за період з 01 вересня 2018 року по 01 вересня 2021 року, але не зазначено дати, коли у стягувача виникло право вимоги за кредитним договором, який визначений, як підстава для вчинення виконавчого напису. При цьому, за змістом кредитного договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, вбачається, що крайній термін погашення суми кредиту визначений 11.04.2014 року, що свідчить про перебіг трирічного строку, передбаченого ст. 88 ЗУ «Про нотаріат». Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.1., 3.2. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. В підпункті 3.5. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У пункті 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 щодо кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями визначено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, а саме, зокрема: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.. Суд зазначає, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 в редакції від 29.11.2001 для одержання виконавчого напису на підставі нотаріально посвідчених угод, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктом 1 Переліку в редакції, чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису, щодо нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) зазначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17. Як вбачається з матеріалів справи, підписаний позивачем кредитний договір №030.29-50/1391-А від 12.04.2007 року нотаріально не посвідчений, у зв`язку з чим нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі вказаного правочину. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса здійснений виключно на підставі кредитного договору №030.29-50/1391-А від 12.04.2007 року, та жодних інших документів, які би надали суду можливість перевірити факт безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання, відповідачем нотаріусу не надавалося. З огляду на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору №030.29-50/1391-А від 12.04.2007 року, який нотаріально не посвідчений, а також за відсутності підтверджуючих документів щодо наявності заборгованості, її розміру та ознак безспірності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису № 13805 від 28.10.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до положень ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 грн 40 коп. та 496 грн. 20 коп., які сплачено позивачем при зверненні з цим позовом до суду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved