Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Позивач 13.07.2022 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просила за нею право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] . Позов мотивовано тим, що [PERSON] належала квартира за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Каширніковою С.О. 18 червня 2020 року заведено спадкову справу після смерті [PERSON] . Спадкоємцем [PERSON] є її донька [PERSON] . Однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, пославшись на арешт квартири. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 липня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, натомість її представник адвокат Биструшкін О.С. у своїй заяві від 28 вересня 2022 року просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. У заяві від 09 вересня 2022 року та у відзиві на позов просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікова С.О. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] належала квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 49,1 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54299186 від 29 вересня 2020 року приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікової С.О. (а.с. 11-12). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 13). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді вищезазначеної квартири. Позивач [PERSON] 18 червня 2020 року звернулась до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікової С.О. з заявою про прийняття спадщини (а.с. 153). [PERSON] 18 червня 2020 року подав приватному нотаріусу Дніпровському міському нотаріальному округу Каширніковій С.О. заяву про відмову від спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 150). 20 березня 2021 року позивач подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 183). Постановою приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікової С.О. від 20 березня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що у розділі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень міститься запис про обтяження № 38403069 (а.с. 16). З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 249113305 від 20 березня 2021 року вбачається, що в Реєстрі міститься запис про обтяження № 38403069, підстава для державної реєстрації: постанова державного виконавця № 50004435 від 21 січня 2020 року, вид обтяження: арешт нерухомого майна, обтяжувач: Новокодацький ВДВС у м. Дніпрі (а.с. 188). Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В силу статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину та зареєструвати це право. Відповідно до статей 68, 69 Закону України «Про нотаріат», підпункту 4.17 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Згідно ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ утручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним зі способів захисту права власності є гарантована в статті 391 цього кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги те, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , але через наявність постанови про арешт нерухомого майна їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується матеріалами цивільної справи, в тому числі і матеріалами спадкової справи, а також враховуючи, що спадкодавець не була боржником у виконавчому провадженні № 57463473, в межах якого накладено арешт на спірну квартиру, суд приходить до висновку про задоволення позову. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3\~033,20 грн. покладається на відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного та

Outcome: approved