Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

03.08.2022 [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . 11.07.2011 [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповіла йому все своє майно. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: житловий будинок із приналежними йому господарськими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно він не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 04.08.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, також витребувано письмові докази. 09.08.2022 приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Комарницькою О.Й., на виконання ухвали суду від 04.08.2022, надано суду копію спадкової справи № 59/2021, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 15.09.2022 позовну заяву залишено без руху. 19.09.2022 позивач [PERSON] подав заяву про усунення недоліків позовної заяви та надав письмові докази, чим усунув недоліки позовної заяви. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. У підготовче засідання представник відповідача Турківської міської ради Самбірського району Львівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позов визнають. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 05.08.2021 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] від 11.06.1974 його матір`ю є [PERSON] , а батьком [PERSON] (а.с. 8). За життя [PERSON] , 11.07.2011 склала заповіт, який посвідчений секретарем Хащівської сільської ради Турківського району Львівської області Павлюх Н.Ф., яким на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй будинок, що розташований в [ADDRESS] , заповіла своєму синові [PERSON] , [INFO] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 37, що підтверджується також Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (№ витягу 69146987 від 08.06.2022. До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , як вказує позивач, входить право померлої на житловий будинок та господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою по формі спадкування від 01.09.2021 за № 323, виданою виконавчим комітетом Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, [PERSON] , 1940 р.н., яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та проживала з сином [PERSON] , [INFO] . Від імені [PERSON] посвідчено і зареєстровано заповіт за № 37 від 11.07.2011. Як видно із довідки, виданої виконавчим комітетом Турківської міської ради Самбірського району Львівської області від 01.09.2021 за №324, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , являється власником житлового будинку 1965 р., господарських будівель і споруд, які розташовані по [ADDRESS] (номер об`єкту погосподарського обліку 01-0162-1 стр. 339). Відповідно до рішення 333 Хащівської сільської Ради народних депутатів від 28.02.2000, закріплено земельну ділянку громадянам сіл Хащів-Лопушпнка згідно актів обміру в 1995 році та змінами до них на протязі 1995-1999рр згідно додатку за [PERSON] (батьком позивача). Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.01.2005. Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , позивач звернувся із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 29.06.2022 нотаріусом йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку [PERSON] . Наведені обставини підтверджуються оглянутою судом копією спадкової справи № 59/2021, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду. Вирішуючи спір суд виходить з таких норм права та мотивів. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Суд встановив, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом матері [PERSON] .. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку не встановлено. Інший спадкоємець першої черги - [PERSON] 19.09.2022 подала нотаріусу заяву про те, що в управління чи володіння спадковим майном на час смерті батьків [PERSON] та [PERSON] не вступила, строк для прийняття спадшини нею пропущено без поважних причин, продовжувати його не буде, оскільки на спадщину не претендує. У визначений законом строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримав відмову через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме, на спірний житловий будинок. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок за адресою [ADDRESS] є збудований в 1965 році, що доводиться технічним паспортом, та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а належність будинку покійній [PERSON] доводиться довідкою виконавчого комітету міської ради. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець майна покійної матері підставно просить суд визнати за ним право власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. 1220, 1223, 1233 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 200, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved