Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~до суду\~із позовом\~до Товариство\~з обмеженою\~відповідальністю «Дніпропетровськгаз\~збут» про стягнення безпідставно набутих коштів. У своєму позові позивач посилається на те, що згідно заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з листопада 2020 року газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачає газ за місцем проживання матері позивача, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . До листопада 2020 року постачання газу за адресою: [ADDRESS] здійснювала газопостачальна компанія ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», в листопаді 2020 року Договір постачання природного газу побутовим споживачам між [PERSON] та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» був розірваний. За період з 01 по 28 лютого 2021р., [PERSON] , мала здійснити сплату за спожитий газ газопостачальній компанії «Нафтогаз України». Згідно розрахунку, здійсненому газопостачальною компанією «Нафтогаз України», що був надісланий за вказаною адресою та відображений в особистому кабінеті, розмір сплати за спожитий газ за розрахунковий період складав 1\~726,02 грн.. Враховуючий похилий вік матері позивача (81 рік) та ризики, що пов`язані з пандемією КОВІД-19, позивач вирішив особисто та за власні кошти здійснити оплату за спожитий газ газопостачальній компанії «Нафтогаз України» за період з 01 по 28 лютого 2021р. у сумі 1 726,02 грн. за адресою: [ADDRESS] . Користуючись програмним продуктом «Приват24» КБ «ПриватБанк», 10 березня при здійсненні вказаного платежу позивач помилково заніс покази лічильника, період сплати та необхідну суму в розділ «за спожитий газ», де отримувачем значився ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», замість газопостачальна компанія «Нафтогаз України». В платіжному документі було вказане цільове призначення платежу «за спожитий газ за період 01.02.2021-28.02.2021», коли постачальником газу за адресою: [ADDRESS] була газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та вказані дані лічильника. Саме тому газопостачальна компанія «Нафтогаз України» є належним отримувачем коштів. Позивач зазначає, що неодноразово письмово звертався до відповідача з проханням повернути гроші, але отримав відповідь, що сплачені кошти, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» зарахувало як сплату за нібито існуючу заборгованість. Таким чином, відповідач, всупереч вказаному в платіжному документі цільовому призначенню платежу, розпорядився коштами позивача на свій розсуд. Підстав для отримання відповідачем коштів за спожитий газ за період, який був указаний в платіжному документі немає, так як на вказаний період відповідач не надавав послуги з постачання газу за адресою: [ADDRESS] . Отже, відповідач, є неналежним отримувачем коштів та без законних підстав розпорядився коштами позивача, які, згідно цільовому призначенню платежу, мали бути сплачені позивачем за спожитий газ за певний період, коли поставку газу за адресою: [ADDRESS] , здійснювала газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Позивач зазначає, що такими діями відповідача порушені його права власника коштів. Позивач та його мати вважають, що питання щодо заборгованості [PERSON] перед ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» є спірним, про що були неодноразові звернення до керівництва ТОВ «Дніпропетровськгаз збут». Позивач зазначає, що відповідач повернув йому на рахунок 142,43 грн. як переплату, тому позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» на його користь безпідставно набуті кошти у сумі 1\~583,87 грн.. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві та у відповіді на відзив. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Надав суду відзив, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на підстави зазначені у відзиві. За змістом ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою суду від 08 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року відкрито провадження по справі. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є матір`ю [PERSON] , актовий запис 1032. В матеріалах справи міститься договір 45264 про надання послуг з газопостачання від 14 червня 2007 року укладений між ВАТ «Дніпропетровськгаз», в особі начальника Дніпродзержинського управління з експлуатації газового господарства Алексєєнкова Костянтина Геннадійовича та [PERSON] . Термін дії даного договору відповідно до п. 10.1 складає 1 рік, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну однією із сторін не буде заявлено про відмову від цього договору або його перегляд. Договір за погодженням сторін може бути розірваний достроково. Згідно заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 30 жовтня 2020 року [PERSON] приєдналась до умов даного договору та змінила постачальника газу на ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Згідно повідомлення про оплату рахунку за газ за лютий 2021 рік від ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» [PERSON] мала сплатити 1\~726,20 грн. за адресою: [ADDRESS] . Згідно дублікату квитанції № 0.0.2044388698.3 від 10.03.2021 року [PERSON] відправив на рахунок ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» оплату по квитанції за спожитий газ 0320184900, зазначивши період оплати: 01.02.2021-28.02.2021; дані лічильника №1: попередні 10578, поточні 10836; суму у розмірі - 1\~727,02 грн.. В матеріалах справи міститься лист [PERSON] від 11.03.2021 року до керівника ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», та відповідь [PERSON] на лист ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» №497-Лв-4564-0421 від 14.04.2021 року, в яких він просить повернути помилково перераховані кошти в розмірі 1\~727,02 грн. на його карту, з якої був здійснений помилковий платіж. Згідно відповідей ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» №497-Лв-4564-0421 від 14 квітня 2021 року та №497-Лв-6179-0521 від 18 травня 2021 року на звернення [PERSON] щодо повернення коштів за послугу газопостачання, які випадково сплачені за адресою: [ADDRESS] зазначене наступне: на 14.11.2020 року на показання лічильника 10219,47 м3 по особовому рахунку споживача заборгованість складала 1\~583,87 грн., у зв`язку з чим квитанція у розмірі 1727,02 грн. була зарахована в рахунок погашення існуючої заборгованості. Окрім того, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» не вважає квитанцію від 10.03.2021 року на суму 1727,02 грн. помилковою, оскільки в ній був зафіксований обсяг споживання за вищевказаною адресою, що підтверджує правильність надходження коштів за використані обсяги, у зв`язку з чим у ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відсутні підстави для повернення коштів. Також зазначено, що від позивача на особовий рахунок споживача неодноразово надходили платежі за спожитий природний газ, в останньому платежі був зафіксований обсяг споживання за вищевказаною адресо, що підтверджує правильність надходження коштів за використані обсяги, які були зараховані в рахунок погашення заборгованості. Також зазначено, що переплата по особовому рахунку № [NUMBER] становить 143,15 грн., яку за письмовою заявою та підтверджуючими документами, Товариство може повернути на банківську карту. Відповідно до фінансового стану [PERSON] по о/р0320184900 станом на грудень 2020 року була заборгованість у розмірі 1\~583,87 грн.. Згідно повідомлення про сплату рахунку №0320184900 від 01.12.2020 року необхідна плата за газ за листопад 2020р. становила 1\~761,67 грн. за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до платіжного доручення № 451 від 27 січня 2022 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» відправив на рахунок [PERSON] суму у розмірі 143,15 грн., зазначив у призначенні платежу повернення помилково перерахованих коштів. Згідно квитанції 0.0.2076742159.1 від 05.04.2021 року [PERSON] сплатив на рахунок ТОВ «ГК «Нафтогаз України» кошти у сумі 1\~726,20 грн.. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами\~глави 83 Цивільного кодексу України. Стаття 1212 ЦК України\~визначає загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави. Частина 1\~ст. 1212 ЦК України\~передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 2\~ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. У\~постанові Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі №367/6344/16-ц\~зазначено\~наступне:\~«Предметом регулювання\~інституту безпідставного\~отримання чи\~збереження майна\~є відносини,\~які виникають\~у зв`язку\~з безпідставним\~отриманням чи\~збереженням майна\~i\~які не\~врегульовані спеціальними\~інститутами цивільного\~права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України) . Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб». У\~постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі №922/3412/17\~зроблено такий висновок: «Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень\~глави 83 Цивільного кодексу України». Відповідно до п. 69 ч.1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» помилкова платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини надавача платіжних послуг здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі. Відповідно до п. 43 ч.1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» неналежним отримувачем є особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі. Згідно із ч. 1\~ст. 1213 ЦК України,\~набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Ст.ст.76, 80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Ст.81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, на підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення безпідставно набутих коштів з Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» на його користь є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.. Враховуючи викладене та

Outcome: approved