Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

У серпні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якій просив: зняти арешт на невизначене майно, все майно [PERSON] , накладений на підставі постанови б/н від 11 грудня 2006 року, виданої старшим державним виконавцем М.О. Єлісєєва МЮУ ДВС у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, Заб№3 нині правонаступником якого є Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), реєстраційний номер обтяження - 4329628, що було зареєстроване 06 січня 2007 року 15:19:14 реєстратором - Третя дніпровська державна нотаріальна контора; зобов`язати відповідача скасувати запис тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження - 3079094, 06 січня 2007 року 15:19:14 за № 4329628, внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, на підставі постанови від 11 грудня 2006 року, виданої старшим державним виконавцем М.О.Єлісєєва Державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська нині правонаступником якого є Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), на невизначене майно, все майно [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що на все невизначене майно, все майно позивача [PERSON] накладено арешт, реєстраційний номер обтяження 4329628, зареєстрований 06 січня 2007 року нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори на підставі постанови б/н від 11 грудня 2006 року, виданої старшим державним виконавцем Єлісєєвою М.Ю. державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська. Як зазначено у постанові, кредитором є [PERSON] , боржником позивач [PERSON] . Позивач [PERSON] сплатив борг [PERSON] ще у 2007 році. Однак арешт з майна позивача не був знятий. На підтвердження виконання постанови, [PERSON] звернулася з заявою до державної виконавчої служби від 22 червня 2022 року з метою закрити виконавче провадження, зняти арешт з майна боржника, у зв`язку зі сплатою суми боргу [PERSON] в повному обсязі. Згідно відповіді Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі від 29 липня 2022 року № 753, було повідомлено, що відповідно до п. 2 Розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця становить 3 роки. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа номер 2-0935, виданого 29 червня 2002 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягання з [PERSON] боргу у розмірі 6\~458,00 грн., на час перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні Чечелівського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не перебуває. Таким чином, згідно наданої відповідачем інформації, виконавче провадження, за яким виноситься постанова про накладання арешту позивача, завершене, а інформація про таке виконавче провадження або інше у автоматизованій системі виконавчого провадження відсутня. За таких обставин обтяження у вигляді арешту на все майно позивача є безпідставним. Але, у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і досі по цей час на все нерухоме майно [PERSON] міститься обтяження - арешт майна, зокрема, реєстраційний номер обтяження 4329628. Наявність даного арешту на майно позивача не відповідає суті арешту як такого, на сьогоднішній день наявність даного арешту не сприяє забезпеченню реального виконання рішення, а лише відбирає у позивача право на розпорядження належним йому на праві власності нерухомим майном. На теперішній час іншого способу скасувати арешт майна позивача, окрім як звернутись до суду з даним позовом, позивач не має. У зв`язку з викладеним, позивач [PERSON] вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 14 вересня 2022 року до участі у цивільній справі № 204/5650/22 за позовною заявою [PERSON] до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з майна та зобов`язання вчинити певні дії, було залучено правонаступника відповідача Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 32). Також, 14 вересня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) позовні вимоги не визнає, вважає їх незаконними та необгрунтованими з огляду на наступне. Відповідно до п. 2 наказу Міністерства юстиції України «Про реорганізацію деяких відділів державної виконавчої служби у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)» №2429/5 від 15 червня 2022 утворений Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), реорганізувавши шляхом злиття Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Новоутворені відділи державної виконавчої служби є правонаступниками відповідних реорганізованих відділів державної виконавчої служби. Перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження не знайдені виконавчі провадження відносно [PERSON] . З інформації, наданої [PERSON] в позовній заяві встановлено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-0935, виданого 19 червня 2002 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 6 458,40 грн. Станом на теперішній час в Другому Правобережному відділі державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вищевказаний виконавчий лист на виконанні не перебуває. Звертає також увагу, що внесення виконавчих проваджень до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в повному обсязі розпочато лише з 2011 року. Крім того, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Виконавчі провадження, які було завершено по 2018 рік включно, а за постановами про накладення адміністративного стягнення по 2020 рік включно, були знищені на підставі п.3.19 Інструкції № 470 з діловодства в органах державної виконавчої служби. Таким чином, можливі виконавчі провадження відносно боржника [PERSON] знищені. В той же час, можна зробити висновок, що виконавче провадження, на підставі якого винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, не було внесене до реєстру, виконавчі провадження знищені, у зв`язку з чим у Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відсутні підстави для його зняття. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені у частині 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження». У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Вважає, що Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) має бути залучено до участі у справі не в якості відповідача, а в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що його права були порушені саме діями Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), тобто позивач не вірно визначився з колом осіб по справі, їх процесуальним статусом та не довів своїх вимог. Також вважає, що позивачем пропущений строк для подання даного позову, адже постанова про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої накладений арешт на майно боржника, винесена в 2006 році. У зв`язку з викладеним просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. 04 жовтня 2022 року від представника позивача Гребенюк Б.В. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Відповідач не надав до суду доказів на підтвердження законності підстав продовження дії накладеного на майно позивача арешту. Законні підстави для подальшого арешту майна позивача відсутні. Бездіяльність та халатність відповідача щодо не зняття арешту з майна позивача порушує право позивача на розпорядження своїм майном. Крім того, позовну заяву позивачем було подано в межах строку позовної давності, оскільки позивач дізнався про порушення свого права 14 червня 2022 року, коли нотаріус при здійсненні нотаріальних дій повідомила позивача про наявність арешту на все його майно. У судове засідання представник позивача Гребенюк Б.В. не з`явився, але надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відзиві на позову заяву просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11 грудня 2006 року старшим державним виконавцем державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Єлісєєвою М.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 787 з примусового виконання виконавчого листа № 2-0935, виданого 19 червня 2002 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 6\~458,40 грн. (а.с. 12). Вказаною постановою старшим державним виконавцем державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Єлісєєвою М.О. з метою забезпечення виконання виконавчого документу було також накладено арешт та оголошено заборону на відчуження на все майно, яке належить боржнику [PERSON] , у межах суми, належної до стягнення. З листа державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська № 35354/03 від 11 грудня 2006 року вбачається, що вищевказана постанова про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на все майно боржника [PERSON] була направлена для виконання до КП ДМБТІ, УДАЇ УМВС України, Третьої державної нотаріальної контори, [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Так, відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~5\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» від\~21\~квітня 1999\~року №\~606-XIV,\~який діяв\~на момент\~винесення постанови\~про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на все майно боржника, тобто станом на 11 грудня 2006 року, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 14 червня 2022 року, номер інформаційної довідки 302658322 (а.с. 15) вбачається, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься запис про обтяження № 4329628 від 06 січня 2007 року, а саме про арешт нерухомого майна [PERSON] . Вказаний запис про обтяження внесений Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, підставою обтяження зазначено постанову про відкриття виконавчого провадження, б/н, від 11 грудня 2006 року, винесену МУЮ ДВС в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, Заб. № 3, об`єкт обтяження невизначене майно, все майно. У позовній заяві [PERSON] наполягав на тому, що погасив заборгованість перед [PERSON] по виконавчому провадженню № 787 з виконання виконавчого листа № 2-0935, виданого 19 червня 2002 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, ще у 2007 році, однак накладений на майно [PERSON] арешт знятий так і не був. 27 червня 2022 року [PERSON] звернулась до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою від 22 червня 2022 року, в якій просила закрити виконавче провадження, відкрите постановою б/н МЮУ ДВС в Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Заб № 3 від 11 грудня 2006 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-0935, виданого 19 червня 2002 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з боржника [PERSON] на її користь 6\~458,40 грн. у зв`язку з тим, що боржник сплатив їй вказану суму боргу в повному обсязі, а також скасувати арешт нерухомого майна боржника, реєстраційний номер 4329628 (а.с. 13). Однак, листом № 753 від 29 липня 2022 року (а.с. 14) Чечелівським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Туренко Наталії Макарівні було повідомлено, що на виконанні у Красногвардійському ВДВС ДМУЮ перебувало виконавче провадження за виконавчим листом 2-0935 від 19 червня 2002 року, який видано Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з боржника [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 6 458,40 грн. Відповідно до п. 2 Розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Під час перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження зараз на виконанні Чечелівського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не перебуває виконавче провадження з вищезазначеного виконавчого документа. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», якщо особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Також, статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначений перелік підстав для зняття арешту з майна. У зв`язку з цим, у серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про зняття арешту з майна. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів. У частинах першій та третій статті 3 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України, цього Кодексу,\~Закону України\~«Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа як суб`єкт цивільних, земельних, сімейних правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Тобто, у контексті зазначених норм процесуального права здійснення розгляду справ за правилами іншого судочинства означає наявність у законодавстві чітко й однозначно сформульованих підстав і порядку вирішення відповідних правових питань судом іншої юрисдикції, що дає заінтересованій особі обґрунтовані підстави розраховувати на вирішення ним спору по суті. Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливого суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Особи, які зазнають порушення права мирного володіння майном, відповідно до статті 13 Конвенції повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. У статті 41 Конституції України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України). Стаття 391 ЦК України закріплює право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як вже було зазначено вище, Чечелівським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомлено про те, що під час перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження зараз на виконанні Чечелівського ВДВС у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не перебуває виконавче провадження з виконавчого листа № 2-0935 від 19 червня 2002 року, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 6 458,40 грн. Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження; повернення виконавчого документа стягувачу; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав. Отже, оскільки на теперішній час на виконанні Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (правонаступником якого є Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах м. Дніпра Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)), не перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-0935 від 19 червня 2002 року, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 6 458,40 грн., очевидним є висновок про те, що вищевказане виконавче провадження завершене. Відповідно до положень Закону України\~«Про виконавче\~провадження» від\~21\~квітня 1999\~року №\~606-XIV, про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Аналогічні положення закріплені також і у Законі України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII. Так, відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження»). Але, по завершенню виконавчого провадження державним виконавцем не було скасовано арешт на майно [PERSON] , накладений постановою старшого державного виконавця Державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Єлісєєвої М.О. від 11 грудня 2006 року у виконавчому провадженні № 787, винесеною при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-0935, виданого 19 червня 2002 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 6\~458,40 грн. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до теперішнього часу міститься запис про обтяження № 4329628 від 06 січня 2007 року, а саме про арешт нерухомого майна [PERSON] , об`єкт обтяження невизначене майно, все майно. У частині\~1\~статті 12\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» від\~02\~червня 2016\~року № 1404-VIII визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (п. 2 ч. 4\~ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»). Виконавчий лист № 2-0935 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 6\~458,40 грн. був виданий Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ще 19 червня 2002 року, а отже строк його пред`явлення до виконання вочевидь закінчився, але накладений старшим державним виконавцем арешт на майно [PERSON] так і не був скасований. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19\~ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно, порушується право позивача як власника майна на розпорядження майном, а тому наявні передбачені законом підстави для задоволення позовних вимог в частині скасування арешту всього майна [PERSON] . Враховуючи викладене,\~оскільки позивач\~ [PERSON] \~в інший\~спосіб,\~крім звернення\~до суду\~з позовом\~про зняття\~арешту з\~майна,\~захистити своє\~порушене право\~не може,\~з урахуванням\~того,\~що виконавче\~провадження з\~виконання виконавчого\~листа №\~2-0935,\~виданого 19\~червня 2002\~року Красногвардійським\~районним судом\~м.\~Дніпропетровська,\~завершено, та при цьому на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було знято арешт, накладений на все майно, що належить [PERSON] , а також з урахуванням закінчення встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування арешту всього майна [PERSON] , накладеного постановою старшого державного виконавця Державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська Єлісєєвої М.О. від 11 грудня 2006 року у виконавчому провадженні № 787 з примусового виконання виконавчого листа № 2-0935, виданого 19 червня 2002 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 6\~458,40 грн. (в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження № 4329628 від 06 січня 2007 року), а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині зобов`язання відповідача скасувати запис про обтяження від 06 січня 2007 року № 4329628, внесений до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо арешту всього майна [PERSON] , то такі позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки як вже було встановлено судом у вказаній справі, на виконанні у відповідача на теперішній час не перебуває виконавче провадження з виконавчого листа № 2-0935 від 19 червня 2002 року, виданого Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу у розмірі 6 458,40 грн., а отже відсутні передбачені законом підстави для зобов`язання відповідача скасовувати даний запис про обтяження поза рамками відкритого виконавчого провадження. Також суд зауважує, що даний запис про обтяження № 4329628 від 06 січня 2007 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна був внесений не державним виконавцем Державної виконавчої служби у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська, а Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою на підставі постанови державного виконавця. Крім того, наявність судового рішення про скасування арешту майна є самостійною підставою для виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження № 4329628 від 06 січня 2007 року. Доказів на підтвердження того, що рішення суду про скасування арешту майна [PERSON] не буде виконане та арешт не буде знято, позивачем не надано, а тому вимоги [PERSON] в цій частині є передчасними, у зв`язку з чим задоволенню не підлягають. Оцінюючи у\~сукупності усі\~інші аргументи\~сторін,\~наведені ними\~в обґрунтування\~своїх вимог\~або заперечень,\~суд до\~уваги їх\~не бере,\~оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до\~ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до\~переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Позовні вимоги\~ [PERSON] \~задоволені частково. Оскільки під час розгляду справи суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги немайнового характеру про зняття арешту з майна, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. Оскільки під час розгляду справи суд прийшов до висновку про необхідність відмови позивачу у задоволенні позовних вимог немайнового характеру в частині зобов`язання вчинити певні дії, то в цій частині судові витрати підлягають віднесенню на сторону позивача. На підставі ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження» та

Outcome: partial