Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 26.07.2022 р. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свій позов обгрунтовувала тим, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 08.10.2019 р. розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час дочка проживає та перебуває на утриманні позивача. Відповідач жодних витрат, пов`язаних із матеріальним утриманням дочки не несе, коштів не надає, хоча має таку можливість, є матеріально забезпеченим та не має інших утриманців. Позивач не має офіційної роботи, лише підробіток, коштів не вистачає на утримання дочки. Просила стягувати із відповідача щомісячно аліменти на утримання дочки у розмірі 5000 грн. щомісячно, з моменту подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання 04.10.2022 р. не прибула, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Від неї поштовим відправленням 04.10.2022 р. до суду надійшла заява, за змістом якої просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Долучила до матеріалів справи копії довідки про навчання дочки [PERSON] , витяг з наказу про зарахування до складу студентів, копію квитанції про сплату 13000 грн. за навчання. Відповідач [PERSON] в судове засідання 04.10.2022 р. не прибув повторно, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений за зареєстрованим місцем проживання, в тому числі через сайт «Судова влада». Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини свої неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно статті 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 Сімейного кодексу України). Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписами частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Рогатинського районного суду Івао-Франгківської області від 08.10.2019 р. розірвано (а.с.3-5). Від даного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.10-12). Вирішуючи питання про розмір аліментів, які слід стягнути з відповідача на утримання дитини, суд враховує обов`язок обох батьків утримувати дітей, визначений законодавством прожитковий мінімум для дітей відповідного віку, матеріальний стан позивача; враховує той факт, що дочка сторін проживає разом з позивачкою, а також враховує потреби дитини на її фізичний та духовний розвиток. Разом з цим, суд враховує фізичний та майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, оскільки доказів протилежного не надано, а тому вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 5000 гривень на дитину є виправданими.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Вказаний розмір аліментів є справедливими та достатнім на час ухвалення рішення саме для забезпечення прав дітей в даній справі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн., оскільки позивач при подачі позову звільнена від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі наведеного,

Outcome: approved