Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення позивачем 23 років, або закінчення навчання. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є батьком позивача, у ґрудні 2014 шлюб між батьками позивача було розірвано, позивач перебуває на повному утриманні матері та на даний час продовжує навчатися, не має можливості працевлаштуватися та забезпечити собі належний рівень життя самостійно, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання позивача не надає. Вказане стало підставою звернення до суду. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 01.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. 27.07.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнає, зазначив, що дійсно його дочка навчається на денному відділенні та знаходиться на утриманні матері, проте з 17.01.2022 він не працює, оскільки хворіє і на даний час оформляє групу інвалідності, є учасником бойових дій, доходу немає, проживає разом із матір`ю, яка тривалий час також хворіє. Просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю. 09.08.2022 позивач подала відповідь на відзив, у якій вказує, що у медичних документах, наданих відповідачем відсутні відомості про те, що відповідач за станом здоров`я не має можливості працювати, відсутні протипоказання до будь-якої роботи (крім фізично важких умов праці), а також не додано висновки про можливість надання групи інвалідності. Відповідач на обліку як безробітний не перебуває, проте має у власності земельну ділянку, яку здає в оренду та має від цього дохід, жодних доказів про утримання хворої матері не надав. 27.09.2022 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив . У судовому засіданні представник позивача підтримала позов з підстав, наведених у ньому та зазначила, що відповідач інших утриманців не має, має пай і отримує плату за це від орендарів, працездатний, доказів встановлення групи інвалідності не подано. Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві, наголосив, що не може сплачувати аліменти, оскільки не працює, доходу не отримує, несе витрати на своє лікування. Представник відповідача також заперечила проти задоволення позовних вимог, додатково зазначила, що мати позивача при укладенні контракту з навчальним закладом мала б розуміти про наявність витрат у зв`язку з оплатним навчанням доньки, адже позивач мала можливість навчатися на бюджеті, як донька учасника АТО. Також, вказує, що позивачем не доведено, що вона потребує аліментів, витрати про які зазначає нічим не підтверджені. На підставі ст.247 ЦПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої записані: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 30.12.2014 по справі № 274/6374/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.11.2014 і до повноліття дочки. Відповідно до довідки №731 від 31.03.2022 Бердичівського фахового коледжу промисловості, економіки та права, [PERSON] навчається за контрактом, період навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023, стипендію не отримує. ІV. Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом Між сторонами виник спір щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Частиною першою статті 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до ч.1 та 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. У відповідності з ч.1 ст.77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Отже, при розгляді справ даної категорії позивач повинен довести продовження навчання, потреби в матеріальній допомозі та її розмір, а відповідач неможливість надання такої допомоги або можливість надання у меншому розмірі, ніж вимагає позивач. Судом встановлено, що повнолітня дочка відповідача навчається в університеті на денній формі навчання на платній основі. Звертаючись з позовом, [PERSON] зазначила, що потребує матеріальної допомоги батька в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, харчуванням, одягом, канцелярією. Наявність вказаних витрат суд не ставить під сумнів, оскільки вони покликані забезпечити нормальну життєдіяльність і щоденні фізіологічні потреби позивача. Суд також бере до уваги посилання відповідача на те, що відповідач має проблеми зі здоров`ям, з 17.01.2022 та станом на 18.07.2022 доходу не отримує, оскільки звільнений з роботи. При цьому посилання відповідача на хворобу його матері не є безумовною підставою, яка вказує на потребу матері в матеріальній допомозі, а отже і виникнення обов`язку у відповідача по її утриманню, адже, як зазначає сам відповідач у запереченнях на відповідь на відзив, він живе і харчується за рахунок пенсії матері. З урахуванням встановлених обставин справи щодо наявності у відповідача незадовільного стану здоров`я, рівень заробітку (доходу) відповідача, який за період з 10.10.2021 по 17.01.2022 становив 17730,29 грн, суд вважає недоведеним позивачем наявність у батька можливості надавати їй допомогу саме у заявленому у позові розмірі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/10 частини від його заробітку, щомісяця, з моменту подання позовної заяви й до закінчення навчання чи до досягнення 23 річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів - 12.05.2022, тому аліменти слід стягувати починаючи з 12.05.2022. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial