Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Харківського районного суду Харківської області з позовом до відповідача, в якому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ними 16 серпня 2013 року у виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №53 та стягнути аліменти на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 15000 грн щомісячно, починаючи з жовтня 2021 року і до повноліття дітей. В обґрунтування\~позову позивач\~зазначила,\~що 16\~серпня 2013\~року сторони\~зареєстровали шлюб\~у виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис №53. Від шлюбу мають двох спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачкою. Причинами розірвання шлюбу позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, протягом тривалого часу відповідач з ними не проживає, участі у вихованні дітей не бере. Подружні відносини між ними припинені з 2020 року і з цього часу спільне господарство ними не ведеться, вони не пов`язані спільним побутом. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Водночас просить стягнути аліменти на утримання двох дітей, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Батько дитини не турбується за їх станом здоров`я , фізичним, духовним та моральним розвитком, а також не бере участі у матеріальному забезпеченні. Позивачка витрачає кошти на продукти харчування, догляду, навчання, одяг та ліки, тому просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 15000 грн щомісячно з жовтня 2021 року і до повноліття дітей. Розпорядженням Верховного Суду № 2/0/9-22 від 08.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» , враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану: змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема Харківського районного суду Харківської області на Полтавський районний суд Полтавської області. 21.07.2022 року ухвалою Полтавського районного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд. 05.08.2022 року на позовну заяву наданий відзив, відповідно до якого відповідач позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на двох дітей в сумі 15000 грн. він не визнає. Він не погоджується з посиланнями позивача на наявність хронічних захворювань у дітей, оскільки жодних доказів про наявність саме хронічних захворювань, суду не надано. Розмір аліментів, який просить стягувати з нього щомісячно позивачка, майже в три рази перевищує прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет». Він не спроможний матеріально сплачувати аліменти в розмірі 15000 грн. щомісячно. Позивачки в судове засідання не з`явилася надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, розгляд справи просила провести без її участі. Представник позивача адвокат Шевченко Г.М. позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позові, просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату та час слухання справи у відповідності до ст.128 ЦПК України. Представник відповідача адвокат Фроленко В.В. в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги позивача в частині розірвання шлюбу відповідач визнає повністю. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на двох дітей в розмірі 15000 грн відповідач визнає частково на суму 5000 грн., тобто по 2500 грн. на кожну дитину Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Судом при\~\~розгляді справи встановлено, що\~\~позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 16 серпня 2013 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актова запис №53, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні після розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.\~109\~СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Шлюбні стосунки подружжя припинені з 2020 року, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Згідно ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Згідно ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивача щодо стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Стаття 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст.180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст.184 СК України\~суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає, що вимого позивача про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі 15000,00 грн. на двох дітей є надмірною та недостатньо обґрунтованою. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»\~встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 395 гривень, з 1 липня - 2 510 гривень, з 1 грудня - 2 618 гривень. Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~встановлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2 618 гривень, з 1 липня - 2\~774 гривень, з 1 грудня - 2 833 гривень. Відповідно до ст.182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Тобто на час винесення судом рішення мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 1387 грн. Суд вважає можливим призначити аліменти з відповідача на користь позивача в розмірі по 2500 грн на кожну дитину, що є ближчим до мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. На переконання суду, з урахуванням фактичних обставин справи, динаміки значення базового соціального стандарту аліменти у твердій грошовій сумі 2500,00 грн. на кожну дитину протягом тривалого часу забезпечуватимуть грошове утримання в розмірі, який одночасно буде близьким до половини розміру відповідного прожиткового мінімуму та не досягатиме мінімального рекомендованого розміру аліментів на дитину. Такі аліменти узгоджуватимуться з вимогами закону, відповідатимуть інтересам дитини, покриватимуть суттєву частину витрат на дитину і не порушуватимуть як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача. Такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушуватиме правила щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку з матеріального утримання дитини, підстав для відступу від якого не встановлено і не доведено. Необхідно враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і та інше. Статтею 191\~Сімейного кодексу\~України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Відповідно до положень ч. 1ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову до суду про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст.133, ч. 1,2,\~6 ст.141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial