Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

І. Суть позовної заяви 1.1. [PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] за рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.05.2016 року на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі 5\~000 гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на час прийняття рішення про стягнення аліментів відповідач не був працевлаштований та знаходився на обліку у центрі зайнятості. На теперішній час відповідач працевлаштований за кордоном та матеріальний стан його значно поліпшився. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав від 30.09.2020 року у власності [PERSON] перебуває нерухомість, а саме: квартира [ADDRESS] , а також 8/33 частки будинку [ADDRESS] . Крім того, у власності відповідача перебував транспортний засіб марки «HYUNDAI PONI», 1992 року випуску, об`єм двигуна 1\~298 см. куб., який він в подальшому продав. Таким чином, на її думку, що [PERSON] має сплачувати аліменти в більшому розмірі. 1.2. 22.09.2022 року остаточно уточнивши позовні вимоги, [PERSON] просила збільшити розмір аліментів шляхом зміни способу стягування, а саме просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що позивач наразі працевлаштований на території України, має офіційний заробіток, що підтверджується довідкою про доходи №123 від 06 вересня 2022 року та довідкою з місця роботи № 122 від 06 вересня 2022 року. ІІ. Процедура та позиції сторін 2.1. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 08.10.2020 року, справа №946/6492/20 передана на розгляд судді Жигуліну С.М. (а.с.28). 2.2. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.10.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.31). 2.3. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2021 року справа призначена до розгляду (а.с.39). 2.4. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2021 року витребувані докази (а.с.43). 2.5. 25.04.2022 року [PERSON] до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області подано клопотання про повторний розподіл справи №946/6492/20 у зв`язку із знаходженням судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигуліна С.М. у лавах збройних сил України (а.с.70). 2.6. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справ між суддями від 12.05.2022 року справа №946/6492/20 передана на розгляд судді Бальжик О.І. (а.с.72, 73). 2.7. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.05.2022 року справу прийнято до свого провадження суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Бальжик О.І., у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відповідно до ст.274 ЦПК України, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.74). 2.8. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2022 року витребувані докази (а.с.90). 2.9. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, направивши представників з належним чином посвідченими повноваженнями. 2.10. Представник позивачки адвокат Бальжик К.Д. уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні на підставі викладених у позові доводів. 2.11. Представник відповідача адвокат Романенко О.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надавши відзив на позовну заяву (а.с.81, 82). Як вбачається з наданого відзиву, дійсно, позивачу на праві власності належить 8/33 частки будинку [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу [PERSON] залишилась проживати в даному будинку з їх спільною донькою та своїм другим чоловіком, у зв`язку з чим, він був змушений орендувати житло. Так як йому не було де жити, він взяв в борг у [PERSON] кошти в сумі 13 000 доларів США терміном до 01.12.2025 року та придбав квартиру [ADDRESS] . 03.03.2020 року він звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення з будинку. Тільки 19.08.2021 року [PERSON] зі своїм чоловіком висилилась з даного будинку. За весь час проживання у будинку [PERSON] спільно зі своїм чоловіком не сплачували комунальні послуги, якими користувались. 04.11.2021 року ТОВ «Одесагаз-постачання» звернулось до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 22 812,99 гривен. Транспортний засіб марки «HYUNDAI PONI», 1992 року випуску, був придбаний в шлюбі, а тому 1/2 його частки належить [PERSON] , про що є відповідне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області. З 24.02.2022 року Указом Президента України на всій території України запроваджено воєнний стан та особам чоловічої статі віком від 18 до 60 років заборонено виїзд за кордон, у зв`язку із чим, навіть при бажанні, він не може виїхати за межі України. Твердження позивачки про те, що його матеріальний стан поліпшився, безпідставні та нічим не підтвердженні. Документи за 2009 та 2010 рр., копії яких додані позивачкою до позовної заяви, були прийняті Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області до уваги при визначенні розміру аліментів у 2016 році. 2.12. Під час розгляду справи здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів. ІІІ. Фактичні обставини та докази на їх підтвердження 3.1. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою (а.с.11). 3.2. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.05.2016 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 26.05.2015 року до 14.04.2025 року (а.с.7). 3.3. На підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.05.2016 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області видано виконавчий лист №500/3044/15-ц від 24.05.2016 року (а.с.10). 3.4. Згідно довідки №122 від 06 вересня 2022 року відповідач [PERSON] працює на посаді третього механіка в ТОВ «Судноплавна компанія «Агро» на теплоході «LIME» з 26.08.2022 року (наказ № К-25/08-22 від 25.08.2022 року) та знаходиться в закордонному рейсі; згідно штатного розкладу посадовий оклад складає 8\~300 гривень (а.с.110). 3.5. Згідно з довідкою про доходи, виданою ТОВ «Судноплавна компанія «Агро» 06 вересня 2022 року, розмір нарахованої [PERSON] заробітної плати з 26 по 31 серпня 2022 року становить 1\~460, 87 гривень (а.с.109). 3.6. Будь-яких інших малолітніх (неповнолітніх) та непрацездатних осіб на своєму утриманні сторони не мають. Зазначені обставини визнані представниками сторін у судовому засіданні та згідно вимог ч.1 ст.82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягають. ІV. Оцінка та висновки суду 4.1. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 4.2. Згідно зі статтею 129 Конституції України, статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 4.3. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-III від 26.04.2001 року (надалі Закон №2402-III) передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 4.4. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 4.5. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 4.6. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частина третя статті 181 СК України). 4.7. Аналіз вищезазначених норм національного законодавства дає підстави для висновку, що отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. 4.8. За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). 4.9. При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13). 4.10. Згідно положень статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 4.11. Відповідно до статей 183 та 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 4.12. Як з`ясовано у судовому засіданні, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судом в розмірі 500 гривень щомісячно з 26.05.2015 року по 14.04.2025 року. 26.08.2022 року [PERSON] працевлаштувався до ТОВ «Судноплавна компанія «Агро» на посаду третього механіка та знаходиться в закордонному рейсі; має постійне джерело доходу згідно штатного розкладу посадовий оклад складає 8\~300 гривень. Отже, відповідач є працездатною, фізично здоровою особою, що здатна забезпечувати належний рівень утримання, як себе, так і малолітньої дитини. Інших малолітніх (неповнолітніх) та непрацездатних осіб на своєму утриманні [PERSON] не має. 4.13. Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18 зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. 4.14. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. 4.15. Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 4.16. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. 4.17. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» визначено, що з 01 липня 2022 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6-18 років становить 2\~744,00 гривень, тобто відповідач сплачує аліменти в розмірі меншому, ніж мінімально рекомендований відповідно до законодавства. 4.18. Як роз`яснено в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. 4.19. З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України та відповідають інтересам дитини. 4.19. Таким чином, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] .

Outcome: approved