Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 24849,38 гривень. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що відповідач звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву без номеру від 25.07.2006 року. Даною заявою підтверджується той факт, що відповідач була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Так, акцептуючи пропозицію банку [PERSON] підписом у заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг визнала та погодилась на запропоновані банком умови користування послугами банку. Одночасно з зазначеним засвідченням приєднання до угоди відповідача, дія договору підтверджується фактом користування [PERSON] картковим рахунком та використанням кредитних коштів. Відповідно до виявленого бажання, [PERSON] було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, для користування кредитним картковим рахунком остання отримала кредитну картку. Так, позивач свої зобов`язання до договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, [PERSON] не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, тим самим порушила зобов`язання за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості станом на 21.06.2022 року остання має перед позивачем заборгованість у розмірі 24849,38 гривень, яку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача на свою користь та яка складається з наступного: 2078,68 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 22770,70 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками. Представник позивача про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. У позовній заяві позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності його представника та винесення заочного рішення. Рахівським районним судом Закарпатської області, з метою виклику відповідача в судове засідання та повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, було двічі розміщено оголошення на офіційній веб-сторінці Рахівського районного суду Закарпатської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Відповідач [PERSON] у судове засідання призначене на 27.09.2022 року повторно не з`явилася, про дату, місце та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заяв про розгляд справи за її відсутності, відзиву на позов, зустрічного позову та/або додаткових доказів до суду не надходило. Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а враховуючи, що належним чином повідомлена відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, суд, виходячи з положень ст.281 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення, як за правилами загального, так і спрощеного позовного провадження, вважає доцільним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.280 ЦПК України. Згідно Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 25.07.2006 року [PERSON] отримала кредит від позивача у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на платіжну картку та базовою процентною ставкою 4,0 % в місяць на залишок заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Як вбачається з розрахунків заборгованості за договором без номеру від 25.07.2006 року, укладеного між Приватбанком та клієнтом [PERSON] , заборгованість останньої по договору станом на 21.06.2022 року перед банком становить 24849,38 грн., яка складається з наступного: 2078,68 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 22770,70 гривень - заборгованість за відсотками. Згідно із випискою з особового рахунку [PERSON] , відповідач 26.07.2006 року зняла кошти з карткового рахунку, та декілька раз поповнювала його, в останнє 04.09.2007 року на суму 230 гривень, після чого [PERSON] , як вбачається з виписки, припинила користуватись картковим рахунком. Відповідно до довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» позивачем, 25.07.2006 року, було відкрито [PERSON] картковий рахунок № [NUMBER] та встановлено кредитний ліміт у розмірі 3000 гривень. У подальшому кредитний ліміт неодноразово зменшувався, востаннє 07.04.2020 року до 0,00 гривень. Згідно довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» між позивачем та [PERSON] був підписаний кредитний договір без номеру, за яким останній було надано кредитну картку: № [NUMBER] , відкриту 25.07.2006 року з терміном дії до серпня 2008 року. Будь-яких відомостей про те, що зазначена картка позивачем перевипускалася, матеріали справи не містять. Відповідно до статуту АТ КБ «ПРИВАТБАНК», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року № 594 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 712), позивач є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ КБ «Приватбанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ЗАТ КБ «ПриватБанк», яке було правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно до ст.1049, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконала і тому станом на 21.06.2022 року має перед позивачем заборгованість у розмірі 24849,38 грн., яка складається з наступного: 2078,68 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 22770,70 гривень - заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача. Разом з тим, з наданих позивачем доказів суд приходить до висновку, що строк дії кредитного договору, укладеного між банком та відповідачем, обмежується строком дії кредитної картки № [NUMBER] до липня 2008 року, доказів щодо продовження зазначеного договору на новий строк шляхом надання відповідачу картки з новим строком дії позивачем суду не надано. Тобто, сторонами погоджено строк кредитування до 31 липня 2008 року, що відповідає терміну дії картки. Отже, у зв`язку із закінченням строку дії картки 31 липня 2008 року настав строк виконання зобов`язання у повному обсязі. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник) стягнути також і заборгованість за нарахованими відсотками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. У такому випадку права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 390/93/15-ц (провадження № 61-21772св18), постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №336/5798/14 (провадження № 61-6774 св 18). З даним позовом банк звернувся у липні 2022 року, тобто після закінчення строку кредитування, що свідчить про відсутність правових підстав для стягнення відсотків, нарахованих банком після закінчення строку кредитування, оскільки в позивача відсутні підстави нараховувати такі після закінчення строку кредитування, тобто з 01 серпня 2008 року. З огляду на викладене суд вважає, що у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення відсотків, нарахованих після 01 серпня 2008 року слід відмовити за безпідставністю. У зв`язку з вищевикладеним, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, на суму загальну суму 3560,84 гривень, що складається з 2078,68 гривень - заборгованість за тілом кредиту та 1482,16 - заборгованість за відсотками, нарахованими станом на 01.08.2008 року. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із наданим до суду платіжним дорученням № ZZ428B1OK2 від 28.06.2022 року Акціонерним товариством Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» було сплачено судовий збір за подання до суду даного позову в сумі 2481,00 гривень. Приймаючи до уваги те, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 354,78 гривні, що пропорційно сумі задоволених позовних вимог (3560,84/24849,38*100%=14,3%; 2481*14,3%=354,78). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідно до яких у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або, якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, ст.526, 530, 536, 610, 1048-1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial