Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

21 квітня 2020 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом. На обґрунтування позову вказують, що 14 листопада 2018 року на ділянці дороги М-12 (418 км+330м) в смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області сталася ДТП за участі транспортного засобу марки «Volkswagen» модель «Crafter», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «ЗИЛ», модель «ММЗ 554М», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Зауважують, що постановою Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 2019 року в справі № 128/3298/18 провадження у справі відносно [PERSON] закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, при цьому, згідно з висновком експерта № 1/458 від 06 травня 2019 року за наслідками проведеної експертизи в межах вказаної справи про адміністративні правопорушення, у діях [PERSON] не вбачається порушень ПДР України, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП. Поряд із цим, позивачі зазначають, що постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2019 року в справі № 128/3299/18 провадження про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності також закрито в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, однак у вказаному судовому рішенні зазначено про порушення останнім п. п. 12.1., 12.3. ПДР України. Також позивачі вказують, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована ПАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-Кооп», при цьому, під час вказаної ДТП також пошкоджено ще два автомобілі марки «Nissan», модель «Leaf» (із номерами кузовів [NUMBER] та [NUMBER] ), які знаходилися на причепі належного [PERSON] автомобіля марки «Volkswagen» модель «Crafter», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який за дорученням [PERSON] та власника вказаних транспортних засобів, доставляв їх. Посилаючись на викладене, та те, що ПАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-Кооп» виплатило [PERSON] лише 27 434,47 грн в якості відшкодування збитків, хоча ліміт відповідальності страховика становить 100 000,00 грн, а вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Volkswagen» модель «Crafter», номерний знак [NUMBER] , відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 286 від 23 грудня 2018 року, складає 121 853,13 грн, крім того, [PERSON] , як власнику двох автомобілів марки «Nissan», модель «Leaf» (із номерами кузовів [NUMBER] та [NUMBER] ) завдано майнової шкоди в загальному розмірі ремонту обох автомобілів у розмірі 202 650,16 грн, що підтверджується висновками експертних автотоварознавчих досліджень №№ 287, 288 від 23 грудня 2018 року, яка також в добровільному порядку не відшкодована, позивачі, з урахуванням франшизи та витрат, понесених ними за проведення експертиз, просять стягнутиз ПАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-Кооп» на користь [PERSON] 71 565,53 грн і з ПАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-Кооп» на користь [PERSON] 99 000,00 грн. Ухвалою судді від 24 квітня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 03 червня 2020 року від представника відповідача надійшли пояснення на позовну заяву, в яких остання просить позов [PERSON] залишити без розгляду у зв`язку з недоведеністю, та поданням позову неналежним позивачем із зауваженням про необхідність звернутися до відповідача з відповідними документами з метою врегулювання страхового відшкодування, а також не заперечує проти стягнення на користь [PERSON] 33 492,10 грн в якості страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу - 50% і з огляду на спільну відповідальність [PERSON] та [PERSON] . Крім того, посилається на те, що [PERSON] не надано документів, що підтверджують право власності на автомобілі марки «Nissan», модель «Leaf» (із номерами кузовів [NUMBER] та [NUMBER] ) та особу, яка володіла вказаними транспортними засобами на момент ДТП, а також не надано доказів, що саме ці автомобілі були учасниками вказаної ДТП і перебували в непошкодженому стані та були належним чином закріплені під час транспортування; відсутність вини [PERSON] у настанні вказаної ДТП судом не встановлено; страхова подія, що мала місце 14 листопада 2018 року перебуває на стадії незавершеного врегулювання у зв`язку з відсутністю документів щодо підтвердження права власності на майно та страховик не відмовляв [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, отже цей позов є передчасним. Ухвалою суду від 22 жовтня 2020 року призначено по справі автотехнічну експертизу та провадження в справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 19 жовтня 2021 року відновлено провадження в указаній цивільній справі. Ухвалою суду від 17 жовтня 2022 року прийнято відмову представника [PERSON] та [PERSON] - адвоката Приступи Л.Л. від позову до [PERSON] про відшкодування збитків і провадження у справі в цій частині закрито. Залучено [PERSON] до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Представник позивачів подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 14 листопада 2018 року о 06 год. 30 хв. на 418 км + 330 м автодороги М-12 в смт Вороновиця Вінницького району Вінницької області сталася ДТП, за участі транспортного засобу марки «Volkswagen» модель «Crafter», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «ЗИЛ», модель «ММЗ 554М», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2019 року в справі № 128/3299/18 провадження про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Поряд із цим, із вказаного судового рішення вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД № 366711, складеного начальником СРПП № 4 Вінницького РВП майором поліції Колотніцьким В.В. 14 листопада 2018 року вбачається, що 14 листопада 2018 року о 06-30 год. на 418 км+330 м автодороги М-12 в смт Вороновиця, Вінницького району Вінницької області водій [PERSON] , керував транспортним засобом марки «ЗИЛ», модель «ММЗ 554 М», номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, яка склалась, не вибрав безпечну швидкість руху та дистанцію, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Crafter», номерний знак [NUMBER] , та причепом марки «ПГМФ», номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого всі транспортні засоби та вантаж отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 12.1, 12.3 ПДР України, відповідальність за вказане правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП. З огляду на зміст вказаної постанови вина [PERSON] , як особи, що притягується до адміністративної відповідальності не встановлювалася. Крім того, постановою від 29 травня 2019 року Залізничного районного суду м. Львова в справі № 128/3298/18 провадження відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Із вказаної постанови вбачається, що до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 366712 від 14 листопада 2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , згідно з яким 14 листопада 2018 року о 06:30 год. на 418 км +330 м автодороги М-12 він, керуючи автомобілем марки «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] , із причепом ПГМФ 8921, номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, що склалася, особливостей вантажу, що перевозився, не обрав безпечної швидкості руху, що призвело до втрати контролю над керуванням автомобілем та причепом, внаслідок чого транспортний засіб зупинився на смузі зустрічного руху, а причіп розвернувся та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ЗИЛ», номерний знак [NUMBER] . Своїми діями [PERSON] порушив п. п. 12.1, 12.3 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. При цьому, судом з`ясовано, що в межах вказаної справи про адміністративне правопорушення, призначено автотехнічну експертизу та в постанові зазначено про те, що згідно з висновком експерта № 1/458 від 06 травня 2019 року, а саме: у п. 6 вказано, що «таких дій водія автомобіля марки «Volkswagen», номерний знак [NUMBER] , із причепом ПГМФ 8921, номерний знак [NUMBER] , які б знаходилися в прямому причинному зв`язку з настанням даного зіткнення, не вбачається». Поряд із цим, наявність або відсутність вини [PERSON] під час здійснення провадження у вказаній справі про адміністративне правопорушення № 128/3298/18 провадження не встановлювалася. Також судом вивчено наданий стороною позивачів висновок № 1/458 від 06 травня 2019 року, з якого, крім вище викладеного, вбачається те, що в цій дорожній ситуації дії водія [PERSON] не відповідали вимогам п. 12.3. чинних ПДР України і вказаний факт невідповідності дій водія знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням цього зіткнення. Разом з тим, в межах розгляду вказаної справи судом призначалася судова транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза та згідно з висновком експерта № 10973/21-52/28758/21-52 від 20 вересня 2021 року, водій автомобіля марки «Volkswagen» з причепом [PERSON] у цих дорожніх умовах допустив занос керованого ним автомобіля з виїздом на зустрічну смугу руху, то його дії не відповідали вимогам п. 12.1. ПДР України з технічної точки зору. А також зазначено, що з технічної точки зору, причиною настання цієї ДТП, із врахуванням погодних умов відповідно до довідки № 04-03/2-13 від 02 червня 2020 року Вінницького обласного центру з гідрометеорології (Вінницького ЦГМ) (дорожнє покриття вкрите ожеледицею), є дії водія автомобіля марки «Volkswagen» з причепом [PERSON] , які не відповідали вимогам п. 12.1. ПДР України. При цьому, згідно із вказаним висновком експерта дати оцінку діям водія автомобіля «ЗИЛ» [PERSON] , в тому числі і вимогам п. 12.3. ПДР України неможливо. Поряд із цим, матеріалами справи підтверджується, що згідно з полісом № АМ/8165185 від 18 жовтня 2018 року ПАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-Кооп», страхувальником є власник автомобіля «ЗИЛ», модель «ММЗ 554М», номерний знак [NUMBER] . Сума відповідальності на одного потерпілого за майнову шкоду становить 100 000,00 грн, а франшиза складає 1 000,00 грн. Відповідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобіля марки «Volkswagen» модель «Crafter», номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , є позивач [PERSON] , яка 12 липня 2019 року звернулася до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно з висновком № 286 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 23 грудня 2018 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля марки «Volkswagen» модель «Crafter», номерний знак [NUMBER] , після пошкодження 14 листопада 2018 року, становить 121 853,13 грн. Сума витрат на проведення експертного дослідження, понесена [PERSON] становить 2 000,00 грн (квитанція № 205311000054041542716962 від 20 листопада 2018 року). На підставі звіту оцінювача № 20/05/19 від 04 травня 2019 року, ПАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-Кооп» виплатило [PERSON] 27 434,47 грн в якості страхового відшкодування за вирахуванням франшизи та розрахованого з огляду на п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV) згідно з яким, у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Крім того, доданими до матеріалів справи, зокрема фотографіями, схемою місця ДТП від 14 листопада 2018 року, поясненнями водія [PERSON] , змістом постанов Вінницького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2019 року в справі № 128/3299/18 та Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 2019 року в справі № 128/3298/18, а також страховим актом відповідача № 405-2427/19 від 01 листопада 2019 року, підтверджується перевезення автомобілем марки «Volkswagen» модель «Crafter», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] в момент зіткнення на причепі марки «ПГМФ», модель «8921», номерний знак [NUMBER] , вантажу, а саме двох автомобілів марки «Nissan», модель «Leaf» та їх пошкодження в результаті зіткнення завтомобілем марки «ЗИЛ», модель «ММЗ 554 М», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Судом з`ясовано, що позивач [PERSON] 28 лютого 2019 року зареєстрував за собою право власності на автомобіль марки «Nissan», модель «Leaf», із номером кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , а також 25 квітня 2019 року на автомобіль марки «Nissan», модель «Leaf», із номером кузова [NUMBER] , номерний знак [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвами по реєстрацію транспортних засобів серії [NUMBER] та [NUMBER] , відповідно. Згідно з висновком № 287 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 23 грудня 2018 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля марки «Nissan», модель «Leaf», із номером кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , після пошкодження 14 листопада 2018 року, становить 157 462,51 грн. Як вбачається з висновку № 288 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного 23 грудня 2018 року, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля марки «Nissan», модель «Leaf», із номером кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , після пошкодження 14 листопада 2018 року, становить 45 187,65 грн. Сума витрат на проведення експертного дослідження, понесена [PERSON] становить 1 500,00 грн (квитанція № 205311000054041542716960 від 20 листопада 2018 року). Також судом з`ясовано, що [PERSON] 12 липня 2019 року звертався до ПАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-Кооп» із заявою про виплату страхового відшкодування та відповідача повідомлено, що відповідне рішення не може бути прийняте до надання заявником документів, що підтверджують його право власності на вантаж (транспортні засоби) чи на здійснення відповідних дій від імені власника. Поряд із цим, судом з`ясовано, що довіреністю від 22 жовтня 2018 року позивач [PERSON] уповноважив [PERSON] придбати в Україні чи за її межами на його власний розсуд транспортний засіб будь-якої марки, керувати належним йому будь-яким транспортним засобом, зокрема, здійснити його транспортування, який 01 та 02 листопада 2018 року придбав в Грузії автомобіль марки «Nissan», модель «Leaf», із номером кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобіль марки «Nissan», модель «Leaf», із номером кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] (угоди № 1490723 та № [NUMBER] , відповідно). Крім того, як вбачається з акта проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 13 листопада 2018 року та додаткового аркуша до нього № UA209190/2018/34452 автомобіля марки «Nissan», модель «Leaf», із номером кузова [NUMBER] (місце проведення огляду - Паромний комплекс ІМТП, зона митного контролю ВМО № 3 м/п «Чорноморський»), у графі «7. Отримувач товару, відправник товару, власник товару (для громадян)» вказаний позивач [PERSON] . Згідно з актом проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 13 листопада 2018 року та додаткового аркуша до нього № UA209190/2018/34520 автомобіля марки «Nissan», модель «Leaf», із номером кузова [NUMBER] (місце проведення огляду - Паромний комплекс ІМТП 25 склад, ЗМК ВМО № 3 м/п «Чорноморський»), у графі «7. Отримувач товару, відправник товару, власник товару (для громадян)» також зазначено позивача [PERSON] . Таким чином, вказаними документами повністю підтверджується факт перевезення на причепі марки «ПГМФ», номерний знак [NUMBER] , автомобілем марки «Volkswagen» модель «Crafter», номерний знак [NUMBER] , належних позивачу [PERSON] вищевказаних транспортних засобів, а також завдання шкоди цим автомобілям внаслідок ДТП, що мала місце 14 листопада 2018 рокуо 06-30 год. на 418 км+330 м автодороги М-12 в смт Вороновиця, Вінницького району Вінницької області в результаті зіткнення цього автомобіля із транспортним засобом марки «ЗИЛ», модель «ММЗ 554 М», номерний знак [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] , та такі документи було подано ПАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-Кооп» разом із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку із чим, страховиком неправомірно відмовлено у визнанні майнових вимог заявника [PERSON] , як потерпілого, майну якого завдано шкоду в результаті вказаної ДТП. Що ж стосується сум стягнення страхового відшкодування, то суд зазначає наступне. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч.2 ст. 1188 ЦК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21) зазначено, що внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкода може бути завдана як власникам (володільцям), наприклад, транспортних засобів, так і третім особам, зокрема пасажирам, пішоходам. Особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені у частині першій статті 1188 ЦК України, а особливості відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки третім особам, - частиною другою цієї статті. Приписи останньої та пункту 36.3 статті 36 Закону № 1961-IV застосовні у тому разі, якщо декілька осіб є саме відповідальними за завдану шкоду, тобто якщо вони спільними неправомірними діями чи бездіяльністю її завдали. За таких умов не має значення вина кожного з них у завданні шкоди. Останню вони зобов`язані відшкодувати у відповідній пропорції незалежно від вини. Отже, припис частини другої статті 1188 ЦК України застосовний за таких умов: 1) відбулася взаємодія джерел підвищеної небезпеки; 2) потерпілим від неї є інша особа, ніж власники (володільці), наприклад, транспортних засобів; 3) ці власники (володільці) завдали шкоди потерпілому спільно, тобто поведінка кожного із них була неправомірною (зокрема, у разі порушення кожним певних Правил дорожнього руху, що призвело до взаємодії джерел підвищеної небезпеки та завдання внаслідок цього шкоди третій особі). Тоді їхня вина у завданій потерпілому шкоді не має значення, і вони зобов`язані відшкодувати цю шкоду незалежно від такої вини. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21) вказано, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що з огляду на аргументацію її постанови у цій справі висновки про застосування частини другої статті 1188 ЦК України, сформульовані у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду від 2 липня 2019 року № 689/1388/16-к і Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 грудня 2018 року у справі № 715/1586/17, потребують конкретизації таким чином: «За змістом частини першої статті 614 ЦК України вина як підстава відповідальності за порушення зобов`язання -це невжиття особою всіх залежних від неї заходів для належного виконання зобов`язання, зокрема для запобігання заподіянню шкоди. З огляду на це припис частини другої статті 1188 ЦК України застосовний не тоді, коли встановлена вина кожного з власників (володільців), наприклад, транспортних засобів, внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки яких завдана шкода третій особі (тобто не тоді, коли встановлено невжиття залежних від цих власників (володільців) заходів для запобігання заподіянню такої шкоди), а тоді, коли поведінка кожного із власників (володільців) була неправомірною (зокрема, якщо кожен із них порушував правила безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, у зв`язку з чим відбулася вказана взаємодія та була завдана шкода третій особі). Встановлення неправомірності діяння кожного з власників (володільців), які спільно завдали шкоди третій особі внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки, достатньо для покладення на цих власників (володільців) солідарного обов`язку з відшкодування шкоди. За змістом ч.2 ст. 1188 ЦК України іншою особою, якій унаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки власники (володільці), наприклад, транспортних засобів спільно завдали шкоди, є будь-яка третя особа. Вона може бути, зокрема, пішоходом або пасажиром транспортного засобу, від зіткнення із яким іншого транспортного засобу завдано шкоди. Іншою, ніж та, яка завдала шкоди, особою може бути і власник транспортного засобу, який передав право керування, а сам був пасажиром.» Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст.81 ЦПК України). Враховуючи, що ч. 2 ст. 1188 ЦК України застосовується за таких умов: відбулася взаємодія джерел підвищеної небезпеки; потерпілим від неї є інша особа, ніж власники (володільці), наприклад, транспортних засобів; ці власники (володільці) завдали шкоди потерпілому спільно, тобто поведінка кожного із них була неправомірною (зокрема, у разі порушення кожним певних ПДР України, що призвело до взаємодії джерел підвищеної небезпеки та завдання внаслідок цього шкоди третій особі), тому враховуючи, що висновками експерта № 1/458 від 06 травня 2019 року та № 10973/21-52/28758/21-52 від 20 вересня 2021 року підтверджується вина, як водія [PERSON] , який керував автомобілем марки «ЗИЛ», модель «ММЗ 554 М», номерний знак [NUMBER] , дії якого не відповідали вимогам п. 12.3. чинних ПДР України і вказаний факт невідповідності дій водія знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням цього зіткнення, а також і водій автомобіля марки «Volkswagen» з причепом [PERSON] у цих дорожніх умовах допустив занос керованого ним автомобіля з виїздом на зустрічну смугу руху, то його дії не відповідали вимогам п. 12.1. ПДР України з технічної точки зору. Тому, суд зазначає, що невідповідність дій обох водіїв та порушення ними ПДР України знаходиться в причинному зв`язку з подією цієї ДТП, що мала місце 14 листопада 2018 рокуо 06-30 год. на 418 км+330 м автодороги М-12 в смт Вороновиця, Вінницького району Вінницької області. При цьому, суд враховує той факт, що постанова Вінницького районного суду Вінницької області від 15 лютого 2019 року в справі № 128/3299/18, якою провадження про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення та постанова Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 2019 року в справі № 128/3298/18, якою провадження у справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП також закрито в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не мають в цьому випадку преюдиційного значення та не тягнуть обов`язковості їх врахуванням під час розгляду справи, оскільки вказаними судовими рішеннями не встановлювалося жодної обставини вчиненої ДТП, яка мала місце 14 листопада 2018 року, саме щодо вини, чи її відсутності в діях цих осіб. Заяв чи клопотань про необхідність про призначення у справі додаткової чи повторної експертизи (ст. 103 ЦПК України) від учасників справи до суду не надходило, а ч. 2 ст. 13 та ч. 7 ст. 81 ЦПК України імперативно вказують, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Отже, суд, вважає, що наявні підстави для стягнення майнової з обох водіїв, оскільки дії як [PERSON] , так і [PERSON] знаходилися у причинному зв`язку із подією вказаної ДТП. Частиною 1 ст. 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (ст. ст. 543, 1190 ЦК України). У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 ЦК України). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 ЦК України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст. 980 ЦК України). Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (ч. 1 ст. 999 ЦК України). Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року № 85/96-ВР страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим. Закон № 1961-IV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За змістом п. 36.3 ст. 36 цього ж Закону у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. За викладених обставин, суд дійшов висновку про поділ розміру заподіяної шкоди між особами, водіями [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу автомобіля марки «Volkswagen» модель «Crafter», номерний знак [NUMBER] , після пошкодження 14 листопада 2018 року становить 121 853,13 грн, що і не заперечується представником відповідача, тому із страховика на користь [PERSON] підлягає стягненню сума невиплаченого страхового відшкодування в розмірі половини зазначеного розміру за виключенням сплаченої ПАТ «Страхова група «Ю.Бі.Ай-Кооп» 27 434,47 грн, а також половина витрат, понесених останньою на проведення експертного оцінювання в розмірі 1 000,00 грн, а всього 34 492,09 грн (121 853,13 грн/2-27 434,47 грн+1 000,00 грн), і фактично цей розмір (за виключенням витрат на проведення оцінки відновлювального ремонту) визнається представником страховика. Що ж стосується вимог [PERSON] , то відповідно до висновків експертного автотоварознавчого дослідження, складених 23 грудня 2018 року, загальна вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу автомобілів марки «Nissan», модель «Leaf», із номером кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та із номером кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , після пошкодження 14 листопада 2018 року, становить 202 650,16 грн, і вказані докази стороною відповідача не спростовані, а суми понесених позивачем витрат на відновлення цих автомобілів ПАТ «СГ «Ю.Бі.Ай-Кооп» не заперечувалися, клопотань про призначення автотоварознавчої експертизи щодо визначення їх ринкової вартості (складових), а також розміру вартості матеріальних збитків унаслідок пошкодженнядо суду не надходило. Отже, із ПАТ «Страхов група «Ю.Бі.Ай-Кооп» підлягає стягненню половина вказаної суми, також 1/2 частка витрат, понесених на проведення експертного оцінювання в розмірі 750,00 грн, в межах встановленого полісом № АМ/8165185 від 18 жовтня 2018 року ліміту відповідальності страховика (100 000, 00 грн) та за вирахуванням встановленої франшизи в сумі (1 000,00 грн), що становить 99 000,00 грн (202 650,16 грн/2+750,00 грн<100 000,00 грн-1 000,00 грн). Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Так, згідно з матеріалами справи, документально доведені судові витрати позивача [PERSON] , пов`язані з сплатою судового збору в сумі 2 041,50 грн підлягають стягненню в повному обсязі, а понесені [PERSON] в розмірі 1 681,60 грн частково, пропорційно сумі задоволених вимог, що становить 807,17 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial