Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача У вересні 2022 року до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов означений позов. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 листопада 2021 року Оболонським районним судом міста Києва у справі № 756/15170/21 було ухвалено рішенням про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, що набрало законної сили 19 грудня 2021 року. Від спільного шлюбу народились донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується актовим записом № 1753 від 09.12.2006 року відділу реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, про що видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Із-за постійних непорозумінь та конфліктів відповідача з донькою, неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , була змушена близько 2-х (двох) років тому переїхати проживати до свого батька - [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . На сьогоднішній день спільна неповнолітня донька проживає із позивачем та знаходиться повністю на його матеріальному утриманні, а тому позивач звернувся із даною позовною заявою та просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти для утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] в примусовому порядку у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця до досягнення донькою повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.09.2022 року в даній цивільній справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою від 30.09.2022р. в задоволенні клопотання [PERSON] про розгляд справи з викликом сторін у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів відмовлено. Стислий виклад позиції відповідача Відповідач направила на адресу суду відзив на позовну заяву, яким проти задоволення позовних вимог заперечує з огляду на наступне Спільна донька позивача та відповідача - [PERSON] , має місце реєстрації разом з відповідачем - своєю мамою. Весь час, за виключенням рідких та нетривалих періодів, проживала разом із відповідачем. Проте, дані обставини не підтверджують факту, що дитина має постійне та визначене місце проживання саме з батьком, оскільки до липня 2022 року дитина майже весь час проживала з матір`ю та лише час від часу навідувала батька та проживала з ним, а також весь час дитина знаходиться на забезпеченні відповідача, яка несе всі витрати по утриманню дитини, зокрема щодо її навчання. Як наслідок, позивач не має права звертатись до суду із указаним позовом. Фактичні обставини, установлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом установлено, що 18 листопада 2021 року Оболонським районним судом міста Києва у справі № 756/15170/21 було ухвалено рішенням про розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем, що набрало законної сили 19 грудня 2021 року. Від спільного шлюбу народились донька - [PERSON] , [INFO] , що встановлено рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року. Встановлено, що [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , тобто за місцем реєстрації її матері, відповідача у справі. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 158/1638/18. Однак, [PERSON] , звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів не надав будь-яких доказів, які б підтверджували, що основним місцем проживання дитини є разом з батьком, а не матір`ю. Враховуючи, що законом не передбачено право на стягнення аліментів тим із батьків, з яким не проживають діти, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. В порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати сторін залишити по фактично понесеним.

Outcome: dismissed