Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

[PERSON] 10 грудня 2019 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та, остаточно уточнивши позовні вимоги, просив: зобов`язати матір [PERSON] не чинити перешкод батьку [PERSON] у вихованні і вільному спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] та визначити способи участі у вихованні та спілкуванні з дочкою. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 грудня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання 20 лютого 2020 року об 11 год. 00 хв. 15 січня 2020 року від [PERSON] до суду надійшла зустрічна позовна заява до [PERSON] , в якій вона просить визначити місце постійного проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з нею. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23 вересня 2017 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, під час якого у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони проживали спільно сім`єю в квартирі [ADDRESS] , належній їй на праві особистої приватної власності. В цій квартирі зареєстровані вона та донька [PERSON] . Спільне життя з [PERSON] не склалось, з його боку не було поваги до неї, постійні образи за його ініціативою, виникали конфлікти, на її прохання не сваритись в присутності дитини він не реагував, у зв`язку з чим постійно виникали непорозуміння. Його ставлення до сім`ї призвели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. 07 жовтня 2019 року [PERSON] переїхав проживати у власну квартиру за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з цим нею було подано позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] . Після її звернення до суду з вказаним позовом, 06 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні доньки [PERSON] . Зазначає, що визначення місця проживання дитини з нею найбільше відповідає інтересам самої дитини, оскільки створено високі можливості для загального розвитку та відпочинку. Її мати вдень опікується донькою [PERSON] , оскільки вона вимушена була достроково вийти з відпустки по догляду за дитиною до трьох років з 18 листопада 2019 року з метою належного забезпечення умов для існування дитини та власного існування. В той же час [PERSON] ніде не працює, доходів взагалі не має. Донечка з огляду на її маленький вік (1 рік 8 місяців) проявляє більшу прихильність до неї та своєї бабусі (її матері), яка доглядає її вдень в будні дні, коли вона перебуває на роботі. Вона та її батьки створюють всі необхідні умови для проживання та нормального культурного і духовного розвитку дитини. В той же час, [PERSON] схильний до зловживання спиртними напоями, необґрунтованих та спонтанних приступів агресії, неврівноваженості, доказом чого є постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за домашнє насильство та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того, в особистій переписці у вайбер 07 січня 2020 року погрожував їй, що не поверне їй дитину, щоб вона відчула, як це залишитися без дитини і не бачити як дитина засинає, їсть, тощо. Посилаючись на вказані обставини, просить суд визначити місце постійного проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (т.І а.с.52-56). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 січня 2020 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про визначення місця проживання дитини прийнятодо спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкування з дитиною. Призначено підготовче засідання на 20 лютого 2020 року, об 11 год. 00 хв. 20 лютого 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до14 квітня 2020 року, 16 год. 30 хв. для можливого мирного врегулювання спору між сторонами. 14 квітня 2020 рокупротокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 22 липня 2020 року за клопотанням відповідача [PERSON] та представника третьої особи про відкладення. 22 липня 2022 року в підготовчому засіданні протокольною ухвалою судуоголошено перерву до 07 вересня 2020 року, 08 год. 40 хв. за клопотанням [PERSON] та її представника -адвоката Бровка Р.М. 07 вересня 2020 року протокольною ухвалою судупідготовче засідання відкладено до 26 жовтня 2020 року, 15 год. 30 хв. для вивчення матеріалів, що долучені до матеріалів справи, витребувано докази по справі. 26 жовтня 2020 рокупротокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 03 грудня 2020 року, 16 год. 30 хв. за клопотанням [PERSON] про відкладення, їй пояснено право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. 03 грудня 2020 року підготовче засідання відкладено до 01 лютого 2021 року , 11 год. 15 хв. у зв`язку із зайнятістю головуючого судді в розгляді кримінального провадження №591/4668/20, провадження №1-кп/591/666/20 . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 01 лютого 2021 року призначено по справі судову психологічну експертизу, провадження по справі зупинено. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 березня 2021 року поновлено провадження по справі, призначено підготовче засідання на 13 травня 2021 року. 13 травня 2021 рокупротокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 01 липня 2021 року, надано час для направлення відповідачу [PERSON] наданих [PERSON] доказів, та надано час для ознайомлення з ними. 01 липня 2021 рокупротокольною ухвалою суду в підготовчому засіданні оголошено перерву до 02 серпня 2021 року,15 год. 20 хв. за клопотанням представника [PERSON] - адвоката Бондаря В.М. 02 серпня 2021 року протокольною ухвалою судупідготовче засідання відкладено до 29 жовтня 2021 року, 14 год. 00 хв. за клопотанням представника [PERSON] - адвоката Бондар В.М. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 17 січня 2022 року, о 13 год. 00 хв. 17 січня 2022 року в судовому засіданні допитано експерта [PERSON] , свідка [PERSON] , протокольною ухвалою суду в справі оголошено перерву до 27 січня 2022 року, о 10 год.00 хв. 27 січня 2022 року в судовому засіданні допитано свідків [PERSON] , [PERSON] , протокольною ухвалою судурозгляд справи відкладено до 05 квітня 2022 року, 14 год. 00 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2022 року по справі призначено психологічну експертизу. 05 квітня 2022 року розгляд справи не відбувся в зв`язку з перебуванням матеріалів справи в експертній установі. 02 серпня 2022 року до суду надійшов висновок за результатами проведення комісійної судової психологічної експертизи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 серпня 2022 року поновлено провадження у справі, призначено справу до розгляду на 05 серпня 2022 року, об 11 год. 00 хв. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05 серпня 2022 року прийнято відмову від позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї.Закрито провадження у справі в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з дитиною батьком, який проживає окремо від неї. 05 серпня 2022 року протокольною ухвалою судурозгляд справи відкладено до 07 жовтня 2022 року, 10 год. 15 хв. у зв`язку з наданням часу представнику 3-ї особи підготувати висновок. В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Від представника [PERSON] - адвоката Бровка Р.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.Представник третьої особи Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської радинадав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] підтримує. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] , виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що 23 вересня 2017 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Зарічним районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 774 (т. І а.с.9). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] (т.І а.с.10). З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 11 травня 2018 року №14.03-08/3331 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (т. І а.с.11). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 28 вересня 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (т. І а.с.208-209). Постановами Зарічного та Ковпаківського районних судів м. Суми [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та за ст. 130 КУпАП (т. І а.с.143, 144, 162, т. ІІ а.с.1210124, 142, 206, 207-209). Зі змісту повідомлень [PERSON] , викладених у переписці з [PERSON] , можна зробити висновок про наміри відповідача здійснити дії щодо неповернення спільної дитини сторін (т. І а.с. 38-39, 60-61, 121-125, т.ІІ, а.с.157-166). З довідок правоохоронних органів вбачаються звернення позивачки [PERSON] щодо поведінки відповідача [PERSON] та наявність конфлікту між сторонами, в тому числі і з приводу спільної дочки (т. І а.с.109, 111-112,114-115, 116, 117-118, 119, 211, 212, 213, 214, 215). З висновку за результатами психодіагностичного дослідження [PERSON] вбачається, що за отриманими даними матері та проведеною психологічною діагностикою дитини було надано рекомендації щодо психологічного супроводу дитини, зниженню рівня тривожності, стилю виховання, зазначено про створення безпечного середовища з метою стабілізації поведінки дівчинки. Соціальна ситуація, що склалася на теперішній час у родині дівчинки, сприятлива для її повноцінного розвитку. Мати піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання. Враховуючи інтереси дитини, психоемоційний стан дівчинки та її особисте відношення до ситуації, що склалася рекомендовано: - забезпечувати психологічний супровід дитини, - уникати ситуацій, що викликають психоемоційне напруження (агресивної поведінки дорослих), - батьку під час планування зустрічей враховувати бажання, інтереси доньки; спілкування з дитиною має бути спокійним і лагідним в присутності матері, батьку не допускати негативних розмов стосовно матері дитини (т. І а.с.234-237). З службової характеристики на начальника відділу правового та кадрового забезпечення Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради [PERSON]. вбачається, що позивачка має позитивну характеристику за місцем роботи (т. І а.с.241). У повідомленні від 24 травня 2021 року [PERSON] з Неаполя вказує про те, що пан [PERSON] здійснював трудову діяльність на підприємствах в італійському місті Неаполь протягом 15 років, з 2001 по 2015 рік. Протягом усього періоду перебування в деяких підприємствах, таких як, піцерії - кондитерські - гастрономії, а також під час робіт з установки жалюзі, вікон, балконів будинків, він довів, що має відмінні організаторські здібності та уміння будувати відносини, здатний працювати добре, як окремо, так і в групі, і наділений сильним почуттям відповідальності, і з цієї причини запевняє, що він має чудові рекомендації щодо роботи та вміє спілкуватися як з керівниками, так і з персоналом. Уточняє, що трудові відносини з паном [PERSON] він закінчив після його добровільного звільнення, продиктованого виключно його метою повернутися до свого міста проживання Суми, Україна (т. ІІ а.с.198-199). Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №480/3405/21 в задоволенні адміністративного позову [PERSON] до Інспектора сектору групи реагування на домашнє насильство Відділу превенції Сумського РУП Калініна А.М., третя особа: [PERSON] про визнання протиправним та скасування припису відмовлено (т. ІІІ а.с.30-33). За висновком експертів № 279/2497/2498 за результатами проведення комісійної судової психологічної експертизи у цивільній справі № 591/7865/19, провадження № 2/591/115/22, складеного 01 серпня 2022 року експертами Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. засл. проф.. М.С.Бокаріуса», малолітня [PERSON] , [INFO] , з урахуванням вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища спроможна надавати емоційну оцінку відношення кожного з батьків до неї, виявляти прихильність до батьків, виявляти прихильність до кожного дорослого, який перебуває у контакті з дитиною. Відповідно до даного психологічного дослідження констатується стійка емоційна прив`язаність дитини до матері [PERSON] , залежність емоційного реагування дитини на батька [PERSON] від позиції матері, [PERSON] . Емоційне реагування на батька, [PERSON] з боку дитини носить амбівалентний характер. Прихильність до батька втрачена в силу його депривації (тривалій відсутності в полі зору малолітньої дитини) та провокативної відхиленої поведінки останнього, яка порушує відчуття благополуччя дитини. Особистість батька [PERSON] може характеризуватися як емоційно нестійка, імпульсивна, інфантильна особистість з високою схильністю до потурань власним забаганкам, орієнтованістю на суто власний комфорт, маніпулятивність поведінки (деструктивний психотип з відхиленнями у поведінці та емоційних реакціях). Встановлена відхилена поведінка батька [PERSON] та його незадовільна виховна поведінка виявляє (може виявляти) деструктивний психологічний вплив на психічний стан і розвиток малолітньої [PERSON] , [INFO] , на її відчуття благополуччя. [PERSON] схильний до поведінки, що має (матиме) негативний вплив на психологічний стан малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , є доцільним зменшення контактів з батьком [PERSON] (або їх відсутність), з урахуванням її вікових особливостей, емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та актуальної соціальної ситуації. Виходячи з індивідуально-психологічних особливостей батька дитини, його виховної концепції, його ставлення до дитини, розлучення з батьком [PERSON] (обмеження у спілкуванні з ним) в обставинах, які складаються на даний час, може бути корисним (менш травматичним) для психологічного стану дитини, [PERSON] , [INFO] . Для забезпечення найліпших інтересів дитини [PERSON] , [INFO] , з психологічної точки зору, враховуючи психоемоційний стан дівчинки, соціальну ситуацію розвитку, її особисте відношення до ситуації, що склалася, та вплив стилів виховання [PERSON] і [PERSON] на відчуття благополуччя дитини, рекомендовано забезпечувати психологічний супровід [PERSON] та враховувати особливі та виняткові обставини, які були виявлені в ході даного експертного психологічного дослідження та які є психологічними підставами для обмеження спілкування [PERSON] з [PERSON] (т. ІІІ а.с.57-91). Згідно висновку Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради управління вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] (т. ІІІ а.с.104). В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її племінником. У 2017 році він одружився та дуже радів, що у нього буде дитина. Коли народилася дитина, вона підтримувала з племінником відносини. Племінник працьовита людина, любить дітей. [PERSON] вирішила отримати третю вищу освіту, вони винаймали жило у м. Харків, і утримання сім`ї було на плечах племінника і його матері. Брат грошей не давав. Коли [INFO] помер її брат, в січні 2021 року вона прийшла підтримати племінника, який сказав, що спочатку [PERSON] давала дитину, а потім озвучила вимогу переписати квартиру. Зазначає, що батько також має право бачити дитину. Агресивного поводження з дитиною вона не бачила. Про зловживання алкоголем та про захворювання психічного характеру [PERSON] їй не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є головою правління ОСББ «Берегиня Харківська, 3/2». Про [PERSON] їй відомо, що він мешкав у будинку по [ADDRESS] , десь з 2016 по 2019 рік. У будинку встановлені відеокамери спостереження, і вона всіх бачить і знає. Була ситуація, коли [PERSON] зайшов на територію, підкрадався, щоб його не було видно, робив стрес дитині, виривав її у бабусі. Це було навесні та влітку минулого року. Дитина почала боятися після цього не лише [PERSON] , а й інших людей, дитина стала сором`язливою, ховається за бабусю. Раніше вона була весела. Свідок була очевидцем того, що [PERSON] , коли уже не мешкав у даному будинку, прийшов та поклав під двері квартири, в якій раніше мешкав, невідомий пакет. Коли викликали поліцію, виявилося, що то були якісь замки для дверей чи вікон. Була ситуація, коли [PERSON] пошкодив майно ОСББ, в під`їзді на 7 поверсі, написав різні слова «я вас люблю» фарбою з балончика. Вона звернулась до поліції, і він замінював плитку, де був напис. Минулого року перед Пасхою , [PERSON] їй прислав повідомлення, що він Ісус Христос , і хоче очистити землю від грішників. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивачка є його дочкою. Сторони проживали у позивачки, у вересні 2017 року зареєстрували шлюб, у 2018 році народилась онучка [PERSON] . Коли забрали дитину з пологового будинку, з`ясувалося, що [PERSON] має намір навчатися в м. Харків. Свідок заперечував, бо дитина маленька, а [PERSON] сказав, що буде допомагати. В кінці серпня 2018 року вони виїхали в м. Харків, [PERSON] винаймала квартиру. Дитина була на грудному харчуванні, [PERSON] за дитиною доглядав, коли [PERSON] була на заняттях. Вони допомагали їм продуктами харчування. Пізніше [PERSON] стала скаржитися,що [PERSON] веде себе грубо, міг поїхати з квартири, закривши двері, і не повідомляв куди їде. По приїзду в черговий раз в м. Суми вони з дружиною вирішили порозмовляти з [PERSON] . Він пообіцяв, що більше такого вчиняти не буде. Але поведінка [PERSON] не змінилася, [PERSON] говорила, що він не виносить дитячий крик, він або виходив взагалі з квартири, або йшов в іншу кімнату. Відносини між ними погіршувались Були випадки коли принижував, плював їй в обличчя, і вони розійшлися. [PERSON] забрав речі, і пішов з квартири. [PERSON] в жовтні 2019 року подала документи на розлучення і стягнення аліментів. В листопаді вона вирішила виходити на роботу. Його дружині довелося розрахуватися з роботи, щоб доглядати онучку. Вона була з нею вдень. У грудні [PERSON] подав позов, починаючи з січня 20202 року почав погрожувати по телефону, що забере дитину, свідок читав ці смс-повідомлення. В квітні-травні 2020 року [PERSON] став приходити в квартиру і вимагати зустрічей з дитиною у пізній час,з приводу чого викликалася поліція. [PERSON] була вимушена встановити відеокамеру в квартирі. Зараз [PERSON] боїться відповідача, це почалося, коли він пізно ввечері в двері стукав, на вулиці виривав її з рук. Вона навіть чужих чоловіків як побачить, то стискається, опускає голову. Зазначає, що для дитини небезпечним є спілкування з [PERSON] , оскільки він може забрати дитину, вжити алкоголь та сісти за кермо. Дитину він не ображає. З встановлених під час судового розгляду справи обставин вбачається, що між сторонами виник спір з приводу місця проживання дитини. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частини першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналіз наведених норм права, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із суб`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати. Визначаючи місце проживання дитини сторін, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд при вирішенні спору надає першочергове значення саме найкращим інтересам дитини. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за наявності яких можна розлучити дитину зі своєю матір`ю, про що йдеться у принципі 6 декларації Генеральної асамблеї ООН з прав дитини. За таких обставин, враховуючи, що батьки не змогли самостійно вирішити спір щодо визначення місця проживання дітей та забезпечити доброзичливе спілкування дитини з обома батьками, суд вважає, що визначення місця проживання дочки сторін у цій справі з матір`ю буде відповідати якнайкращим інтересам дитини з огляду на її вік, потребу у материнській турботі, догляді, повноцінному вихованні та розвитку. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що в даній ситуації існують виключні обставини, за наявності яких можна розлучити дитину зі своєю матір`ю. Враховуючи вищевикладене, інтереси дитини, приймаючи до уваги те, що Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради вважає за можливе визначити місце проживання малолітньої дитини з матір`ю [PERSON] , суд приходить до висновку про необхідність визначення місця проживання дитини з позивачкою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати у розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved