Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. У травні 2021 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області звернувся з позовною заявою, позивач, Акціонерне товариство «Акцент-Банк» до відповідача, [PERSON] «про стягнення заборгованості», в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість станом на 13 березня 2021 року за кредитним договором № б/н від 23 червня 2014 року у розмірі 40404 гривні 65 копійок, яка складається з заборгованість за кредитом у розмірі 14\~484 гривні 99 копійок та заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 15 110 гривень 91 копійка, а також стягнути судові витрати у розмірі 2270 гривень 00 копійок. 2.Позиція сторони позивача. В обґрунтування позову позивач зазначає, що АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК" є правонаступником прав та обов`язків ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК", у зв`язку з тим, що рішенням загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 р. змінено організаційно-правову форму та назву Позивача з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АКЦЕНТ-БАНК" на АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "АКЦЕНТ-БАНК" (надалі - Банк), про що зазначено у п.1.1. Статуту AT "АКЦЕНТ-БАНК". 23.06.2014 року [PERSON] (далі - Відповідач) приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку (надалі Умови та Правила) з метою укладання кредитного договору № Б/Н та отримання кредитної картки. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг а А-Банку (копія додається до позову) відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил, Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Бавнку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг додаються до позовної заяви. Банк на боргові зобов`язання за Кредитом і Овердрафтом Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами Банку, з розрахунку 360 календарних днів на рік, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умовами та правилами надання банківських послуг. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.10. цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. AT "А-БАНК" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, - У разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно до п. 2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг, У разі виникнення прострочених зобов`язань за Договором, Клієнт сплачує Банку плату за користування кредитом у розмірі подвійної місячної процентної визначеної в Тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної ставки, зазначеного в Тарифах, нараховуються від суми загальної Заборгованості з моменту виникнення Заборгованості під час дії Пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення Щомісячного мінімального платежу в повному обсязі. При цьому Сторони усвідомлюють та підтверджують, що таке збільшення розміру процентної ставки не є зміною умов цього Договору та/або зміною процентної ставки за Договором, що здійснюється Банком в односторонньому порядку, і відповідно внесення змін до Договору не потребується. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Згідно п. 2.1.4.2 Умов та правил надання банківських послуг, У разі порушення Власником або Довіреною особою вимог чинного законодавства України та/або умов цього Договору та/або у разі виникнення Овердрафта Банк має право призупинити здійснення розрахунків по Картці (заблокувати Картку) та/або визнати Картку недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокове виконання боргових зобов`язань у цілому або у визначеній Банком частці у разі невиконання Власником та/або Довіреною особою Власника своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п. 2.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, У разі виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., включаючи зобов`язання, обумовлені пп. 2.1.12.6.2., 2.1.12.8.1. Умов та правил, Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується як: ПЕНЯ = базова процентна ставка за договором/30 (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100 грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно п. 2.1.2.4.2 Умов та правил надання банківських послуг, У випадках порушення Власником або Довіреною особою вимог чинного законодавства України та / або умов даного Договору і / або у разі виникнення Овердрафту Банк має право зупинити здійснення розрахунків за Карткою (заблокувати Картку) та / або визнати Карту недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або в певній Банком частці у разі невиконання Держателем та / або Довіреною особою Держателя своїх боргових зобов`язань та інших зобов`язань за цим Договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 13.03.2021 року має заборгованість у розмірі 40404,.65 грн., яка складається з заборгованість за кредитом у розмірі 14484, 99 грн. та заборгованість по процентами за користування кредитом у розмірі 15110.91 грн.; пені у розмірі 0.00 грн. Розрахунок суми заборгованості додається. З цих підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість що у творилась згідно з розрахунком, а також судові витрати у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок сплачений судовий збір. Крім того представником позивача було подано Відповідь на Відзив, хоча названа вона як Заперечення, де позивач зазначає, що даний відзив не підлягає взяттю до уваги, а позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Щодо умов кредитування та підписання Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, варто зазначити, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг (яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають кредитний договір № Б/Н від 23.06.2014. Саме номер договору Б/Н від 23.06.2014 є внутрішньобанківським, та був створений під час внесення даних кредитного договору до програмного комплексу Банку, тому в Анкеті-заяві не зазначався.) в А-Банку підтвердив під розпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. Як вбачається з розрахунку заборгованості, боржник користувався кредитом, значить ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором ОФЕРТИ. Окрім того, слід звернути увагу суду на той факт, що Відповідач підписав Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг\~в А-Банку,\~саме в\~якій містилась\~наступна інформація:\~"Я согласен(-на) с тем, что данное заявление вместе с Условиями и Правилами предоставления банковских услуг и тарифами, правилами пользования, основными условиями обслуживания и кредитования, расположенными в рекламном буклете, составляют между мной и банком договор о предоставлении банковских услуг. Я ознакомился(-ась) с договором о предоставлении банковских услуг до его заключения и согласен(-на) с его условиями, экземпляр договора о предоставлении банковских услуг согласен(-на) получить путем самостоятельной распечатки с официального сайта www.a-bank.com.ua. Я обязуюсь выполнять требования Условий и Правил предоставления банковских услуг, а также регулярно самостоятельно знакомится с их изменениями на сайте А-Банка www.a-bank.com.ua. Также подтверждаю, что ознакомлен(-а) и согласен(-на) с Условиями и Правилами предоставления услуг накопления Копилка и согласен(-на) оформить данную услугу. Подписывая данное заявление, я даю разрешение на обработку банком всех моих персональных данных с целью и на условиях, установленных в договоре о предоставлении банковских услуг. Подтверждаю, что я уведомлен(-а) о своих правах, связанных с хранением и обработкой моих персональных данных, определенных действующим законодательством, о цели сбора данных и лиц, которым передаются мои персональные данные. Я не планирую совершения сделок по поручению третьих лиц и в интересах третьих лиц. Возможность решающего влияния со стороны других лиц на проведение мной финансовых операций отсутствует. В случаях появления такого лица (контролера) обязуюсь сообщить об этом банк. Условия кредитования, ведомости о совокупной стоимости кредита мне разъяснены и понятны, рекламный буклет с тарифами, правилами пользования, основными условиями обслуживания и кредитования мной получен." Таким чином, Відповідач сам погодився як з Умовами та Правилами надання банківських послуг так і з необхідністю самостійного ознайомлення на сайті банку з їх оновленими версіями. Наявна у позивача заборгованість нарахована у відповідності до умов кредитування, які складаються із Анкети-Заяви, Тарифів та Умов і Правил, актуальна копія яких була додана до позову. Щодо процентів, то Позичальник отримав кредитну картку та скористався кредитними коштами, тобто він погодився з умовами, що діяли на момент зняття коштів і повинен сплачувати процентну ставку. Щодо розрахунку заборгованості та банківської виписки на підтвердження вірності розрахунку направляємо до суду банківську виписку (яка є первинним бухгалтерським документом відповідно до ЗУ "Про бухгалтерський облік"), де в тому числі відображено використання Відповідачем кредитного ліміту. Окрім того, необхідно зазначити, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У разі, якщо суд вирішить, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню (хоча відповідач з цим не погоджується із зазначених вище підстав), то Відповідач заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Також надаємо довідку про видачу картки та довідку про встановлення/зміну кредитного ліміту, та звертаємо увагу суду, що ініціатором встановлення/зміни кредитного ліміту може бути як Банк, так і сам клієнт, та заборгованість виникла в результаті витрачання кредитних коштів, а встановлення кредитного ліміту є лише можливістю їх використання (відповідно до всіх умов договору), а не обов`язком клієнта. На підставі викладеного та наданих доказів просить задовольнити позовні вимоги AT "А-Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості в повному обсязі та розглядати справу за відсутності представника AT "А-Банк". 3. Позиція відповідача. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Донець В.В. в судове засідання не звився, до початку розгляду справи по суті, надав Відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що 23.06.2014р. [PERSON] було підписано Анкету-Заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в А-Банку для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів. Зі змісту даної Анкети-заяви вбачається загальна інформація про відповідачку однак відсутні будь-які істотні умови договору про надання коштів чи укладення між сторонами кредитних правовідносин; відсутня не тільки сума коштів, які бажає отримати чи отримала відповідачка а також відсутня інформація про те, яка карта підлягає відкриттю (видачі) [PERSON] . Таким чином вбачається тільки намір [PERSON] отримати карту даного Банку без прив`язки даної карти до кредиту чи суми, яка підлягає виплаті (нарахуванню) клієнту. Далі за змістом Анкети-зави вбачається посилання на Умови та правила надання банківських послуг а також Тарифи які містяться на вебсайті А-Банку: www.a-bank.com- без підтвердження належного повідомлення [PERSON] про її ознайомлення з даними Умовами та правилами надання банківських послуг а також Тарифами Банку. За таких умов неможливо погодитися з твердженням Позивача, що між сторонами виникли кредитні зобов`язальні правовідносини. Позивачем не надано жодного належного доказу отримання Відповідачкою грошових коштів згідно Анкети-заяви від 23.06.2014р., матеріали справи містять лише розрахунок заборгованості за договором № SAMAB00000001919472 від 2014-06-23 станом на 13.03.2021р. (час подання позову до суду); крім того, Позивач не вказує суми виданого (нарахованого на карту) кредиту, зі змісту розрахунку, зокрема, вбачається неодноразова зміна процентної ставки Позивачем. Так на момент відкриття карти, процентна ставка (поточна) була 30 %, однак уже з жовтня 2014 року вона була збільшена до 38,4% ; з квітня 2015 року збільшена до 46,8 %. При цьому позивачем не було надано жодних доказів про повідомлення (сповіщення) Відповідачки про зміну процентної ставки. Крім того відповідачка звертає увагу Суду, що наданий розрахунок заборгованості від 13.03.2021р. є внутрішнім банківським документом, який складений ним же (Позивачем) і у який Позивач може внести будь-які відомості, які будуть сприяти задоволенню позову а тому даний документ не може вважатися належним доказом по справі, оскільки виключає принцип об`єктивності та незалежності. Стосовно правовідносин, які виникли між сторонами, то Відповідачка підтверджує факт отримання нею від А-Банку картки «Універсальна» зі строком її дії до лютого 2018 року; однак категорично заперечує отримання кредитних коштів від Позивача. Щодо дії картки вважаю за необхідне звернути увагу Суду на строк її дії, а саме вона дійсна до лютого 2018 року з чого вбачається, що вона не дійсна уже починаючи з 01.02.2018р., в той час як Позивач звернувся до суду 13.03.2021р., тобто зі спливом трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові на цій підставі відповідно до ст. 267 ЦК України. Крім того були надані Заперечення на Відповідь на Відзив, в яких представник Відповідача, адвокат Донець В.В. зазначив, що Відповідач заперечує факт існування між сторонами зобов`язальних правовідносин, які Позивач вважає кредитом. Позивач стверджує, що між сторонами існують кредитні правовідносини та те, що Відповідачка уклала з AT «А-Банк» кредитний договір, хоча матеріали справи не містять жодного документа, який у відповідності до вимог параграфу 2 Глави 7 розділу ІІІ Цивільного кодексу України відповідає вимогам, встановленим Законом до кредитного договору, а містить лише, мова оригіналу - «Анкету-заявление о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в А-Банке». Дана заява не містить жодних умов про розмір кредиту, процентну ставку, строк повернення коштів, та інші обов`язкові умови які повинен містити кредитний договір, а тому не може ним вважатися. Дана зави анкета містить лише посилання на Умови та правила надання банківських послуг однак Позивачем не надано підтвердження ознайомлення з такими правилами та умовами Відповідачки. Позивачем не надано жодного доказу отримання Відповідачкою коштів від Банку. До позову додано дише розрахунок, який самостійно здійснений Позивачем а тому не може вважатися належним доказом у справі. Оскільки він вчинений заінтересованою особою (самим позивачем,), такоїж позиції притримується Верховний суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду викладена у Постанові від 31.03.2021р. по справі №753/72/17. Інших доказів про отримання Відповідачкою грошових коштів від Позивача останнім не було надано до суду. Не зважаючи на те, що Анкета-заява не містить інформації про суму коштів кредитного ліміту, який би Відповідачка отримала від Банку у розрахунку наданого Позивачем міститься інформація про збільшення такого кредитного ліміту перша графа наданого розрахунку: 23/06/2014 - детали операции - кредитный лимит: 300:00. примечание - увеличение кредитногоу лимита. 28/10/2014 - детали операции - кредитный лимит: 220.00. примечание - снижение кредитного лимита. Також вбачається неодноразова зміна відсоткової ставки, за кредитом про що детально було зазначено відзиві на позов. Позивачем не надано заяв, договорів чи інших документів, які б підтверджували обізнаність чи згоду Відповідачки, на дані операції Банку. Щодо фактичних правовідносин між сторонами справи, як вбачається і матерів справи, Відповідачка дійсно звернулася до Банку із Анкетою-заявою на надання банківських послуг і отримала карту «Універсальна» зі строком її дії до лютого 2018 року, однак категорично заперечує отримання кредитних коштів від Позивача, щодо дії картки вважаю за необхідне звернути увагу на строк її дії, а саме вона дійсна до лютого 2018року з чого вбачається, що вона не дійсна уже починаючи з 01.02.2018p,, в той час як Позивач звернувся до суду 13.03.2021р., тобто зі спливом трирічного строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові на дій підставі відповідно до ст. 267 ЦК України. Обставину справи щодо строку дії картки підтверджує Позивач у відповіді на відзив а тому даний факт не піддягає доказуванню відповідно до ч. ст. 82 ЦПК України. Докази витрат на правничу допомогу будуть надані до суду протягом 5-ти днів із часу ухвалення рішення суду - у випадку відмови у задоволенні позову. На підставі викладеного, просить застосувати до спірних правовідносин сплив строків позовної давності та відмовити AT «Акцент-Банк» у задоволенні позову до [PERSON] у повному обсязі та судові витрати покласти на позивача, а також надав заяву про розгляд справи без їх участі. 4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 21.05.2021 року позивач АТ «Акцент Банк» звернулось до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача, [PERSON] «про стягнення заборгованості» (а.с.1-3). 21.05.2021 року через канцелярію суду від представника позивача АТ «Акцент Банк» Шкапинко О.В. надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника (а.с.4). 27.06.2021 року суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області отримав інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особивідповідача, в порядку передбаченому ч.6 ст.187 ЦПК України (а.с.38). 15.07.2021 року Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства\~«Акцент-Банк»\~до [PERSON] «про стягнення заборгованості» направлено за підсудністю до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в порядку передбаченому ч. 1 ст. 31 ЦПК України (а.с.41-42). 13.09.2021 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу № 173/999/21 передано в провадження судді Івченко Т.П. (а.с.46). 14.09.2021 року Ухвалою судді Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито провадження по справі та справу призначеного до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.47). 06.07.2022 року на офіційну електронну сторінку суду від представника Відповідача, адвоката Донець В.В. надійшов Відзив разом з додатками, які були долучені до матеріалів справи (а.с.70-78,79) 20.07.2022 року через канцелярію суду від представника позивача АТ «Акцент Банк» Мальованного В.В. надійшла Відповідь на Відзив разом з доданими до неї документами, які були долучені до матеріалів справи (а.с.85-86, 87-94). 28.07.2022 року на офіційну електронну сторінку суду від представника Відповідача, адвоката Донець В.В. надійшли Заперечення на Відповідь на Відзив, які були долучені до матеріалів справи (а.с104-106). 03.10.2022 року на офіційну електронну сторінку суду від представника Відповідача, адвоката Донець В.В. надійшла заява про розгляд справи без участі відповідача та його представника, проти позовних вимог заперечують, просять відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.109). Положеннями\~ст.174 ЦПК України\~закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, враховуючи згоду сторін про розгляд справи у їх відсутності, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 8\~ст. 279 ЦПК України\~при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено\~ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. 5. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Акцент - Банк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Акцент - Банк», у зв`язку зі зміною організаційно - правової форми та назви, відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 25.04.2018 року, що підтверджується випискою з ЄРДР та статутом (а.с.26-30). Як вбачається з матеріалів справи 23.06.2014р. [PERSON] підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців та керівників корпоративних клієнтів (а.с.13). Зі змісту даної Анкети-заяви вбачається що [PERSON] висловила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розміщеними в рекламному буклету складає між ним та банком договір про надання банківських послуг також заяви містить загальну інформацію про відповідачку (а.с.13). Крім того позивач долучив до позовної заяви Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому вказано про тип кредитного продукту картка «Універсальна» та картка «Універсальна Gold» (а.с.8 на звороті -9). Позивачем додано до позову Витяг з Умов та правил надання банківських послуги у ПАТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті банку https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила», який Відповідачем не підписаний (а.с.13 на звороті 23). Позивач також надав до позову Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», який також відповідачем не підписаний (а.с.23 на звороті - 24). Відповідно до наданого суду розрахунку заборгованості, станом на 13 березня 2021 року Відповідач за кредитним договором № б/н від 23 червня 2014 року має заборгованість у розмірі 40404 гривні 65 копійок, яка складається з заборгованість за кредитом у розмірі 14\~484 гривні 99 копійок та заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 15 110 гривень 91 копійка (а.с.5-12). 5. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення. Згідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст.\~55, ст.\~124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі\~статтею 9 Конституції України\~є складовою національного законодавства. Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно\~ст. 10-13 ЦПК України\~- суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені\~Конституцією\~та законами України. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Статтею 18\~ЦПК України встановлено - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України\~- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Стаття 89 ЦПК України\~встановлює, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стаття 95 ЦПК України\~передбачає, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України\~визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2\~ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг, відповідно до вимог\~ст. 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів». Згідно з вимогами п. 22 ч. 1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22\~листопада 1996\~року «Про\~відповідальність за\~несвоєчасне виконання\~грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Отже, припис абзацу 2 частини першої\~статті 1048 ЦК України\~про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно зі\~статтею 1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою\~статті 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У ході судового розгляду встановлено, що надана позивачем анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, окрім підпису від імені [PERSON] , не містить даних якою послугою мав намір скористатись позичальник та яку картку просив оформити на своє ім`я, не містить зазначений бажаний кредитний ліміт, а також, який саме вид платіжної картки банком було видано відповідачу і відповідно до його заяви, її номеру, строку дії та який кредитний ліміт йому було встановлено; не містить істотних умов договору (базову процентну ставку, порядок погашення кредиту, пільговий період та інше). Доданий до позовної заяви витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку не підписано позичальником. Умови та Правила надання банківських послуг, які не містять підпису відповідача та не мають дати їх складання позивачем, у судовій практиці застосування\~ст. 207 ЦК України\~за висновками Верховного Суду України в постанові № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, оскільки такий документ не може без сумнівів підтверджувати, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву-анкету. За офіційним тлумаченням частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~в рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин і свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту, з огляду на що споживач послуг банку приєднується лише до тих умов, з якими він ознайомлений, а банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Відповідно, суд відкидає аргументи позивача про застереження у заяві-анкеті перед місцем її підписання відповідачем, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, правилами користування, загальними умовами обслуговування і кредитування, становить між сторонами договір банківських послуг, внаслідок їх явної неприйнятності з огляду на усталену судову практику застосування ст.ст.\~207,\~634 ЦК України\~за висновками Великої палати Верховного Суду, викладеними третього липня 2019 року у постанові № 14-131цс19, про неприпустимість покладання на слабшу сторону - споживача невиправданого тягаря з`ясування змісту кредитного договору. За відсутності в заяві-анкеті домовленості сторін про сплату процентів, комісій, пені та штрафів за несвоєчасне повернення кредиту надані позивачем банком витяги з тарифів і умов, які не містять підпису відповідача, в судовій практиці застосування ст.ст.\~633,\~634 ЦК України\~за висновками Великої палати Верховного Суду у зазначеній постанові № 14-131цс19 не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не можуть підтверджувати вказаних обставин. Враховуючи поділ умов договору щодо процентів та неустойки відповідно до\~ст.\~628\~ЦК України на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі), у з`ясованих судом обставинах відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення строків виконання, а також ціну договору в формі сплати комісій та в тому розмірі процентів, яких по суду відшукує позивач саме у цій справі. У заяві позичальника від 23.06.2014 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 23.06.2014 року, посилався на витяг про умови кредитування з використанням кредитки А-Банку «Універсальна» (Тарифи А-Банку) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими умовами кредитування з використанням кредитки А-Банку «Універсальна» (Тарифами А-Банку) та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку як невід`ємними частинами спірного договору погодився відповідач, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.а-bank.com.ua) могли неодноразово змінюватися самим банкам в період - з часу виникнення спірних правовідносин (23.06.2014 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (21.05.2021), тобто кредитор мав можливість додати до позовної заяви Тарифи та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису відповідача, який мав би засвідчити його згоду із запропонованими умовами. Положеннями\~статті 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача, АТ «Акцент-Банк» надало суду копію анкети-заяви відповідача від 23.06.2014 року, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку, витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», розрахунок заборгованості, копію паспорта відповідача, копію паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка»; виписка по рахунку за період з 23.06.2014 року по 14.07.2022 рік. Разом з тим, вказані документи не підтверджують умов кредитування та розміру заборгованості за договором. Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Акцент-Банку не містять підпису\~\~ [PERSON] .. Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача\~\~ [PERSON] , її контактну інформацію, проте не містять даних про умови кредитування, у ній відсутні відмітки про те, яку картку відповідач просив видати. Суд звертає увагу на те, що Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» не є документом, котрий може підтверджувати умови кредитування, оскільки у вказаному документі передбачено умови кредитування для кредитних карток «Універсальна» та «Універсальна GOLD», проте, з його змісту не вбачається умови якої саме кредитної картки погоджувалися з Відповідачем. Крім того, Паспорт споживчого кредиту не підтверджує домовленості між АТ «Акцент-Банк» та [PERSON] про істотні умови кредитного договору, оскільки містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, відсутні дані щодо фактичного ліміту, річна процентна ставка обчислена на основі припущення. Відповідно до змісту розділу 4 вказаного паспорту, обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених вище, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку, а кредитодавець і споживач виконають обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Таким чином, даний документ неможливо визнати належним доказом досягнення між сторонами кредитного договору конкретних умов стосовно розміру відсоткової ставки за користування кредитом та неустойки за порушення зобов`язання, оскільки наявна у ньому інформація є попередньою та містить два типи кредитного продукту без зазначення, який саме з них обирає позичальник. Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про платіжні системи», платіжна картка - це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для лініювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунку банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Тобто, використання платіжної картки можливе лише за наявності відкритого рахунку. Як вбачається з копії Картки Універсал [NUMBER] , вона відкрита згідно заяви-Анкети від 23.06.2014 р. на ім`я [PERSON] і строк її дії вказано до лютого 2018 року (а.с.79). Як вбачається з виписку по рахунку [NUMBER] за період з 23.06.2014 року по 14.07.2022 рік, 15.09.2016 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 13000,00 грн. (а.с.91), а останнє поповнення Відповідачем цього рахунку на суму 1400,00 грн. відбулося 30.12.2017 року в терміналі самообслуговування (а.с.90). Судом встановлено, що заборгованість за поточним тілом кредиту відсутня, і складає 0, 00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (колонка № 3 розрахунку) (а.с.5-12 та на звороті). Тіло кредиту\~це сума, яку позичальник фактично отримує на руки. У неї входить тільки основний борг. Прострочене тіло кредиту є сумою яку позичальник не повернув. У заяві анкеті\~заяві позичальника плата за прострочене тіло кредиту не визначена, крім того, в матеріалах справі відсутні докази можливості його нарахування. Отже, суд зауважує про безпідставність вимог про стягнення простроченого тіла кредиту через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті в анкеті - заяві від 23.06.2014 р., оскільки тіло кредиту і прострочене тіло кредиту не є тотожними поняттями. Прострочена кредитна заборгованість\~це частина поточного тіла кредиту, яка на конкретну календарну дату стає простроченою. Однак для того, щоб вважати частину поточного тіла кредиту простроченою, умовами та правилами кредитного продукту повинно бути чітко визначено пільговий період кредитування, умови та порядок нарахування простроченої заборгованості. Однак матеріали справи не містять доказів того, що споживач був обізнаний про те, що кредитна заборгованість за поточним тілом кредиту може бути винесена на прострочку. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 190/1419/19-ц (провадження № 61-10096св20), від 04 листопада 2020 року у справі № 720/1394/19 (провадження № 61-8855св20). Таким чином, матеріали справи не містять письмових доказів на підтвердження факту отримання [PERSON] за кредитним договором від 23.06.2014 року кредитних коштів в заявленому у позовній заяві розмірі основного кредиту 14484,99 грн. Відповідно до вимог ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.\~Статтею 257 ЦК України\~встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ч. 1\~ст. 261 ЦК України). Кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14. Згідно заяви-Анкети від 23.06.2014 р. на ім`я [PERSON] була видана Картки Універсал [NUMBER] , строк її дії вказано до лютого 2018 року (а.с.79), як вбачається з виписки по рахунку [NUMBER] за період з 23.06.2014 року по 14.07.2022 рік, останній раз 15.09.2016 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі 13000,00 грн. (а.с.91), а останнє поповнення Відповідачем цього рахунку на суму 1400,00 грн. відбулося 30.12.2017 року в терміналі самообслуговування (а.с.90), в той час як з позовною заявою Позивач звернувся до суду 21.05.2021 року (а.с.1) тобто після спливу трирічного строку позовної давності, про застосування якої просив відповідач. За змістом частини п`ятої\~статті 261 ЦК України\~за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). У разі неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, від 29 жовтня 2014 року № 6-169цс14, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15 зроблено висновок про те, що кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За кредитним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що останній платіж у рахунок погашення кредитної заборгованості було здійснено Відповідачем 30.12.2017 року, тому з цього часу банк міг довідатися про порушення своїх прав, крім того строк кредитної картки закінчився до лютого 2018 року, проте із позовом до суду банк звернувся лише 21 травня 2021 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності, про застосування наслідків спливу якої заявила сторона спору. Строк позовної давності умовами кредитного договору не збільшувався, а тому й підстави для задоволення позовних вимог відсутні, таким чином суд приходить до висновку про необхідність застосувати правила загальної позовної давності у три роки, передбаченої статтею 257 ЦК України та відмовити у задоволенні позову АТ «Акцент - Банк» у зв`язку зі спливом позовної давності. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд визнає, що наданими до суду доказами позивач не довів підстав для задоволення заявлених ним вимог про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.02.2019 року, через що підстави для задоволення позову відсутні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Статтею 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України,\~судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed