Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з цим позовом до відповідача, вказуючи, що 29.09.2018 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що 29.09.2018 року складено актовий запис №674 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Позивач зазначила, що від шлюбу вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них не склалося, з початку 2021 року між сторонами почались конфлікти, кожен з подружжя має різне уявлення про шлюбно-сімейні відносини. Спільне життя з відповідачем неможливе через втрату почуття любові та поваги один до одного. З грудня 2021 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають спільного бюджету. Спір щодо визначення місця проживання дитини у сторін відсутній. У зв`язку з цим росила розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з`явилась, її представник, адвокат Маркова Ю.В., направила до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив заяву, в котрій просив провести розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.09.2018 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстровано шлюб між сторонами, актовий запис №674. В шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка є малолітньою. Спір щдо місця проживання дитини між сторонами відсутній. Подружні стосунки між сторонами припинені через відсутність почуття любові і поваги один до одного, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна на даний час між сторонами немає. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя сторін та збереження сім`ї неможливе. Шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що поміж сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їхня сім`я розпалася та існує формально, а подальше спільне життя їхнього подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, інтересам малолітньої дитини, а тому шлюб необхідно розірвати. Про відшкодування судового збору позивач питання не ставить.

Outcome: approved