Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

15.09.2022р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що 26.06.2021р. приватним нотаріусом\~Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис, реєстровий №241116, про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором №3391646 від 09.01.2021р. в загальній сумі 14\~255,50грн. Вважає цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки в порушення вимог чинного законодавства виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який не було посвідчено нотаріально, без первинних бухгалтерських документів, які б підтверджували факт виникнення та безспірність заборгованості, без доказів отримання ним вимоги кредиторапро усунення порушень зобов`язання. Просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на його користь понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40грн. Ухвалою суду від 26.07.2022р. за даним позовом відкрито спрощене позовне провадження і призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні. 19.09.2022р. від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» надійшла заява в порядку ст.206 ЦПК України про визнання позовних вимог, в якій він просить позов [PERSON] задовольнити та вирішити питання про розподіл судових витрат в порядку ч.1 ст.142 ЦПК України. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить його задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позов або зустрічний позов до суду не подав. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко М.Є. та представник Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі в судове засідання не прибули за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, письмових пояснень на позов не подали. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін та третіх осіб. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 26.06.2021р. приватним нотаріусом\~Київського міського нотаріального округу Остапенко М.Є. вчинено виконавчий напис, реєстровий №241116, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», який є правонаступником ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі Договору факторингу №2106 від 21.06.2021р., заборгованості за кредитним договором №3391646 від 09.01.2021р. за період з 20.06.2021р. по 26.06.2021р. в загальній сумі 14\~255,50грн., яка складається із заборгованості за кредитом 8047,00,00грн., заборгованості за відсотками 6183,50грн., плати за вчинення виконавчого напису 25,00грн. Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Запоріжжія Глазуновою А.Ю. від 13.09.2021р. відкрито виконавче провадження ВП №66498400 з виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса та проводяться виконавчі дії. Згідно з ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Аналогічні положення містяться в Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, було затверджено постановою КМУ №1172 від 29.06.1999р. Постановою КМУ №622 від 26.11.2014р. (набрала чинності 10.12.2014р.) цей Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п.2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. (справа №826/20084/14), яка набрала законної сили з 22.02.2017р., постанова КМУ №662 від 26.11.2014р. визнана незаконною та нечинною з моменту прийняття. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини,які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . При цьому, суд виходить з того, що представник відповідачаТОВ «Фінансова компанія управління активами» повністю визнав позовні вимоги. Таке визнання не суперечить закону, не порушує чиїх-небудь прав, свобод та інтересів. Так, суд виходить з того, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом 26.06.2021р. з посиланням на п.2 Переліку документів в редакції постанови КМУ №622 від 26.11.2014р. Разом з тим, на час вчинення виконавчого напису цей пункт був нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. і діяв Перелік документів, який передбачав можливість вчинення виконавчого напису лише на нотаріально посвідчених договорах. Доказів на підтвердження того, що укладений 09.01.2021р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] кредитний договір №3391646, на якому було вчинено виконавчий напис нотаріуса, був нотаріально посвідчений, в матеріалах справи немає. \~ \~ \~ \~Крім того, в матеріалах справи відсутні докази подання нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, зокрема, первинних бухгалтерських документів, виписки з рахунка боржника тощо, а також підтвердження надіслання кредитором боржнику письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання, беручи до уваги, що виконавчий напис вчиняється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором боржнику такої вимоги. Отже, доводи позивача [PERSON] , якими він обґрунтував свої вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, жодним чином не спростовані, а навпаки визнані представником відповідача. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного, позов [PERSON] слід задовольнити повністю. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у зв`язку з тим, що представник відповідача визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд\~вважає необхідним стягнути з відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на користь позивача [PERSON] 50% понесених ним судових витрат по сплаті судового збору в сумі 496,20грн., а інші 50% - повернути позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved