Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

В липні 2022 року представник позивача ТОВ «Хмельницькгаз збут» - Яцемирська Н.Б. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання природного газу. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що відповідач є споживачами послуг з постачання природного газу, що надаються ТОВ «Хмельницькгаз збут» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Товариство свої зобов`язання щодо постачання природного газу виконує належним чином, надає споживачам послуги. Вказує, що відповідно до Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу, затвердженого постановою КМ України від 19.10.2018 року № 867, до 21.08.2020 року ТОВ Хмельницькгаз збут відносилось до суб`єктів ринку природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки постачання природного газу побутовим споживачам до зміни постачальника природнього газу. Догововір постачання природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору, що розміщений на офіційному сайті постачальника та регулятора, та не потребує двостороннього підписання письмової форми. Відповідачем здійснювалась часткова оплата за поставлений природній газ та фактично здійснювалось споживання природнього газу. З урахуванням поточних оплат, згідно виписки з фінансового стану заборгованність за період з березня 2020 року по січень 2022 року складає 20248 грн. 25 коп. Оскільки відповідач заперечує в добровільному порядку сплачувати заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 20248 грн. 25 коп., інфляційні втрати в розмірі 3164 грн. 35 коп., 3% річних від суми заборгованості в розмірі 1062 грн. 58 коп. Представник позивача [PERSON] подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] надала відзив на позов, проте в подальшому подала до суду письмову заяву про визнання позову в повному обсязі, розгляд справи просила проводити у її відсутності. Дослідивши докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , зареєстрована за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . ТОВ «Хмельницькгаз збут» надає послуги із постачання природного газу домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , за якою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до довідки про фінансовий стан за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] рахується борг в сумі 20248 грн. 25 коп. Особовий рахунком № [NUMBER] відкритий на [PERSON] , яка є матір`ю відповідачки та яка померла [INFO] . Згідно відзиву на позов відповідачка прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , а тому на відповідачці лежить тягар утримання майна. Відповідачка, прийнявши спадщину після смерті [PERSON] , в тому числі, житловий будинок по [ADDRESS] , несе обов`язок сплачувати комунальні послуги, які надаються у вказаному домоволодінні. Відносини, які виникли між сторонами регулюються норами Цивільного кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон), Закону України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 року № 2496 (далі Правила), Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно п. 20 розділу ІІ Правил, споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений природний газ на умовах, визначених договорами. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Пунктом 2 ч. 1 ст. 5 Закону визначено, що комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п. 2 розділу ІІІ Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Пунктом 4 розділу ІІІ Правил визначено, що у разі незгоди споживача укладати договір з постачальником із спеціальними обов`язками та за відсутності укладеного в установленому порядку договору постачання природного газу з іншим постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Пунктом 22 розділу ІІІ Правил передбачений обов`язок споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору. Відповідно до пункту 13 розділу ІІІ Правил, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди. Частиною 2 статті 18 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Відповідно до п. 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Згідно абзаців 4 та 5 п. 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем, визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ. Постачальник свої зобов`язання щодо забезпечення споживачів природним газом виконував належним чином, надавав споживачам відповідні послуги. Однак, відповідачі своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг не виконували належним чином, оплату за спожитий природний газ проводили несвоєчасно та повністю, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем в розмірі 20248 грн. 25 коп. за природний газ, що підтверджується випискою з фінансового стану по особовому рахунку № [NUMBER] . Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з газопостачання у розмірі 20248 грн. 25 коп. за період з лютого 2020 року по липень 2022 року, 3164 грн. 35 коп. інфляційних втрат, 1062 грн. 58 коп. 3% річних від суми заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що відповідачка до початку розгляду справи по суті позов визнала, суд, в силу ч. 1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту сплаченого судового збору в сумі 1240 грн. 50 коп. слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved