Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

[PERSON] (надалі - позивач) звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. Позовну заяву мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, в них протилежні погляди на сімейне життя, вони намагалися всіма силами зберегти сім`ю, але і народження дітей не допомогло це зробити. В їхніх інтересах та інтересах дітей вони вирішили розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. 04 жовтня 2022 року позивач подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. 04 жовтня 2022 року відповідач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає повністю, не заперечує щодо задоволення. Згідно частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та задоволення позову у зв`язку з цим, суд враховує наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Рівне 05 червня 1998 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05 червня 1998 року, актовий запис №491. Прізвище після одруження: чоловіка - [PERSON] ; дружини - [PERSON] . Під час перебування у шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] відповідно. Згідно з частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків і бажають розлучитися. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 частини третьої статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, в позовній заяві позивач просить судові витрати покласти на нього, а тому суд не здійснює розподілу судових витрат.

Outcome: approved