Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] в якому просить перерахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] за виконавчим листом №2-1616-2008 р. від 31.08.2008 року, виданим Вільнянським районним судом Запорізької області та припинити стягнення аліментів, так я з ним проживав його син [PERSON] у період з 23.08.2017 до 04.06.2021. Надалі представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд перерахувати заборгованість зі сплати аліментів за період з 18.07.2017 до 20.07.2021. У судовому засіданні в режимі відеоконферецзв`язку представник позивача адвокат Ткаченко Н.М. позовні вимоги [PERSON] підтримала та просила задовольнити, оскільки син з 18 липня 2017 року до 20 липня 2021 року мешкав разом із батьком [PERSON] . Матеріально його забезпечував саме позивач. Мати [PERSON] в той період будь-якої участі у житті сина не приймала. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Прилуцький міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) проти задоволення позовних вимог не заперечувала, зазначила, що перерахування суми боргу за відповідний період належить до їх повноважень. Дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~всі фактичні\~обставини,\~на яких\~ґрунтується позов,\~об`єктивно\~оцінивши докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~суд дійшов висновку\~про те,\~що заявлені\~позивачем позовні\~вимоги підлягають\~частковому задоволенню з\~наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 22.09.2006 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народився син [PERSON] . Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 червня 2006 року між сторонами шлюб було розірвано. Матір`ю дитини [PERSON] до суду було подано позов про стягнення з батька [PERSON] аліментів на утримання сина. Згідно вказаного рішення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 02 жовтня 2008 року і до досягнення дитини повноліття (а.с.6). Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 08 червня 2022 року №10879, наданого Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1616-2008 р., виданого 31 серпня 2008 року Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , стягнуто аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходу, заборгованість за період з 01 березня 2019 року по 01 травня 2022 року становить 179 652 грн. 72 к (а.с.29). У Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області перебувала цивільна справа №742/3223/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] про відібрання малолітньої дитини. Рішенням суду від 13 грудня 2017 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено, та допущено до негайного виконання рішення суду про відібрання малолітньої дитини та повернення її матері. Вказане рішення постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 03 квітня 2018 року скасовано та відмовлено у задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] (а.с.9-16). Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Частино 2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.141 СК України батьки мають рівні права і обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Главою 15 Сімейного кодексу України «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» не врегульовано питання звільнення від сплати аліментів у зв`язку із зміною обставин, які мають істотне значення. Разом з цим, ч.1 ст.10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Подібні правовідносини щодо аліментних зобов`язань передбачені главою 22 розділу VІ СК України «Обов`язок по утриманню інших членів сім`ї та родичів». Згідно положень ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилався на те, що з 18 липня 2017 року до 20 липня 2021 року син [PERSON] проживав з ним та перебував на його утриманні. Фактично сторонами не заперечується, що дитина [PERSON] з 18 липня 2017 року до [INFO] проживала з батьком [PERSON] . Заборгованість останнього по сплаті аліментів за вказаний період становить 179 652 грн. 72 к. Згідно довідки №3011 від 23.09.2021, виданої комітетом самоорганізації населення №1 Центрального мікрорайону, що [PERSON] проживав з 18.07.2017 до 20.07.2021 за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Відповідно до довідки №1-40/105 від 21.09.2021, Прилуцької гімназії №5 імені В.А.Затолокіна Прилуцької міської ради Чернігівської області, [PERSON] навчався у гімназії з 23 серпня 2017 року до 04 червня 2021 року (а.с.18). За таких умов, що дитина проживала з батьком та перебував на його утриманні, суд визначив доцільним проживання дитини з батьком слід віднести до істотних обставин, що мають істотне значення у розмінні ч.1 ст.197 СК України та є підставою для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами за той час, коли дитина проживала з ним. Сплата [PERSON] аліментів (заборгованості) на утримання дитини, яка проживала з ним у період виникнення заборгованості) липень 2017 року липень 2021 року) не відповідає загальним засадам справедливості та об`єктивності при ухвалення рішення. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу свої вимог або заперечень. Будь якими належними та допустимими доказами відповідач [PERSON] не довела, що [PERSON] ухилявся від сплати аліментів з липня 2017 року по липень 2021 року в період нарахування заборгованості, як і не надала доказів, що [PERSON] , батько дитини, перешкоджав їй дбати про дитину, піклуватися про неї. Права батька, матері рівні щодо визначення місця проживання дітей, матеріального утримання, виховання та турботи про їх розвиток, і тому неможливо з точки зору закону стверджувати, що дитина проживала з батьком в період часу з липня 2017 року по липень 2021року протиправно. Син проживав з батьком, вів звичайний спосіб життя, ходив до школи, був доглянутий і тому відповідачу ні що не перешкоджало бути з ним і піклуватися про свою дитину. Проживання дитини з батьком з 18 липня 2017 року до 20 липня 2021 року є обставиною, що має істотне значення і є підставами для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах. Таким чином, позовні вимоги про припинення [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах по виконавчому листу №2-1616-2008 р. від 31.08.2008 року, виданим Вільнянським районним судом Запорізької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] за період з 18 липня 2017 року до 20 липня 2021 року підлягають задоволенню. Щодо позовної вимоги позивача про суму заборгованості зі сплати аліментів, яка становить за його підрахунками, а саме: 89448 грн. 47 к, та стягується з нього на користь [PERSON] на утримання дитини, то суд вважає, що дана вимога до задоволення не підлягає, оскільки як вбачається із заяви представника Прилуцького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), що перерахування суми боргу за відповідний період належить до їх повноважень. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. З огляду на матеріали позовної заяви, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 992 грн. 40 к (а.с.1). Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сума у розмірі 992 грн. 40 к підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі ст. ст. 18, 180, 181, 197 СК України,

Outcome: partial