Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулась до Олевського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] , в якому на підставі статей 105,110-112 СК України просила розірвати шлюб. В обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 06.10.2002 року. Від шлюбу мають дитину дочку: [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду є погіршення стосунків через відсутність взаєморозуміння та часті сварки які виникають між ними. Подружні відносини на даний час не підтримують. Також просить залиши теперішнє прізвище " [PERSON] ". Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 01.07.2022 року після отримання інформації про місце проживання (перебування) відповідача було постановлено ухвалу про відкриття провадження та розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 29.09.2022 року постановлено ухвалу про призначення до судового розгляду. У судове засідання відповідач\~\~ [PERSON] \~\~не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, справу просив розглядати у його відсутність. У судове засідання позивачка\~ [PERSON] \~не з`явилась, подала до суду заяву в якій\~позов підтримала повністю, просила його задовольнити, справу просила розглядати за її відсутності. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Лопатицької сільської ради Олевського району Житомирської області, 06.10.2002 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №13, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: " [PERSON] ". Згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Лопатицької сільської ради Олевського району Житомирської області 05.05.2004 року, сторони мають дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Мотиви суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Як встановлено судом, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно з ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. При цьому суд відмічає наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЦПК України у справах наказного та окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявники, інші заінтересовані особи, їхні представники. Згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. Згідно з ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Цивільна справа про розірвання шлюбу за позовом [PERSON] розглянута в порядку позовного провадження, тому відсутні підстави для застосування судом ч.8 ст.235 ЦПК України, тобто положення про окреме провадження. До того ж, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне або залишення на шлюбному прізвище залежить виключно від волевиявлення особи яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне. Зміна прізвища проводиться відповідно до «Порядку розгляду заяв про зміну імені прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 р. № 915 та «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Позивачка, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~на стягнення з відповідача понесені нею та документально підтверджені судові витрати . Враховуючи викладене та

Outcome: approved