Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, вказуючи, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, на все належне йому майно, а саме: земельна ділянка розміром 2,32 в умовних кадастрових гектарах члена КСП «Рясниківське» с. Рясники Гощанського району Рівненської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) Серія РВ №0050695 від 14 жовтня 1996 року Гощанською районною державною адміністрацією. Позивач вказує, що перебувала на утриманні [PERSON] до дня його смерті, який помер [INFO] і проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . При цьому вказує, що була непрацездатною особою, оскільки народилася в неблагополучній сім`ї, фактично була позбавлена батьківського піклування та через хронічні хвороби не могла працювати за станом здоров`я. Зазначає, що спадщину прийняла своєчасно шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Натомість, реалізувати своє право на спадкове майно не може, оскільки оригінал сертифіката втрачений, а право власності зареєстроване не було. А тому, просить суд, визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 2,32 в умовних кадастрових гектарах члена КСП «Рясниківське» с. Рясники Гощанського району Рівненської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) Серія РВ №0050695 від 14 жовтня 1996 року Гощанською районною державною адміністрацією. Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 12 серпня 2022 року вказана позовна зава прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 02 вересня 2022 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювалися. Позивач в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримав повністю та справу просить розглянути без їх участі. Відповідач в заяві на ім`я суду просить справу розглянути без їх участі та вирішення залишають на розсуд суду. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельну частку (пай) розміром 2,32 в умовних кадастрових гектарах члена КСП «Рясниківське» с. Рясники Гощанського району Рівненської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) Серія РВ №0050695 від 14 жовтня 1996 року Гощанською районною державною адміністрацією. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , видане виконкомом Рясниківської сільської ради Гощанського району Рівненської області, актовий запис №9. Після смерті [PERSON] відповідно до відповідно до ст.ст.524-526 ЦК УРСР (1963 року) відкрилась спадщина на майно, в тому числі і на вказане нерухоме майно. Згідно довідки Бабинської сільської ради №369 від 23.07.2018 [PERSON] , [INFO] перебувала на утриманні [PERSON] до дня його смерті, який помер [INFO] і проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З довідки Бабинської сільської ради №368 від 23.07.2018 вбачається, що [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивач зазначає, що оформити належним чином своє право власності на вказане нерухоме майно не має можливості у зв`язку з тим, що відсутні належні документи, які стверджують право власності спадкодавця на дане майно, що підтверджується листом приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Строкаля В.Д. В оцінці доводів позовної заяви, суд застосовує системний аналіз норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини. Згідно зі статтею 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Статтею 529 ЦК Української РСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно ст. 530 ЦК Української РСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства (ст. 531 ЦК Української РСР). В п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п.2 ст.273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України (ЦК) не менше одного року. Таким чином, у спірних правовідносинах для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого судам необхідно дослідили зазначені обставини в сукупності та враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц. Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно п.11 ч.1ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до частини першої статті 524, частини першої статті 529, статті 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з ст. 531 ЦК Української РСР, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). При цьому, суд враховує аргументи позивача, наведені ним на підтвердження обставин, зазначених у позові, оскільки такі не оспорювалися відповідачем та знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах справи доказів. При вирішенні даного спору суд зважає на те, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, в зв`язку з чим його право на спадщину підлягає судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. Задоволення позову, на переконання суду, не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб та відповідає завданням цивільного судочинства, які визначені у ст. 2 ЦПК України. Враховуючи вищевикладена та

Outcome: approved