Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є споживачем природного газу, постачання якого з 01.07.2015 здійснюється на підставі пропозиції укласти договір оферти, що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опублікованого 26.06.2015 року у газеті «Сегодня» за №116. Всі побутові споживачі, які продовжили після 30.06.2015 року отримувати на території ліцензійної діяльності постачальника із спеціальними обов`язками ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ, є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно. Після 30.06.2015 отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладання вказаного договору. У разі якщо за адресою побутового споживача не було здійснено припинення газопостачання до 01.07.2015, то він є таким, що з 01.07.2015 уклав договір про надання послуг з газопостачання. Типовий договір про надання послуг з газопостачання є договором приєднання, відповідно до ст.ст. 12, 40 Закону України «Про ринок природного газу» затверджений Постановою НКРЕКП №2500 від 30.09.2015 року і є договором приєднання, укладається з урахуванням вимог ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання споживачів до умов цього договору і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання до цього договору, та/або сплати рахунка, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Фактом згоди на приєднання (акцептування) договору постачання природного газу є фактичне споживання природного газу відповідачами, однак, через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань у нього виникла заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 80 259 грн. 67 коп. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відзив на позов не надавав, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність останнього та ухвалити у справі заочне рішення за згодою представника позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідач є споживачем природнього газу, постачання якого з 01.07.2015 року здійснює ДП «КиївГазЕнерджі» на підставі ліцензії №1838 від 25.06.2015 року /а.с. 12/. У газеті «Сегодня» №116 26.06.2015 року опубліковано пропозицію укласти договір (оферти), яка містить істотні умови про надання послуг газопостачання, який затверджений КМУ №398 в редакції постанови КМУ від 02.03.2015 року №74 /а.с. 6/. Вказаний типовий договір постачання природнього газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником та є однаковим для всіх побутових споживачів України. Згідно п. 4.6. договору, розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць, плата за надані послуги протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. 07.06.2019 року в «Газеті по-українськи» №43 були опубліковані зміни до умов Типового договору, зокрема, пункт 4.6 Договору доповнено, остаточний розрахунок за отримані послуги здійснюється 25 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку не проведення розрахунків до 25 числа місяця наступного за розрахунковим, з 26 числа місяця наступного за розрахунковим умови Договору в частині проведення розрахунків, вважаються порушеними у зв`язку з чим постачальник здійснює нарахування пені, згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» /а.с. 7-11/. У зв`язку з порушенням порядку розрахунків встановленого договором та правилами у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 80 259,67 грн., яка складається із: 69 179,44 грн. - основний борг; 2 528,09 грн. - 3% річних; 8 552,14 грн. - інфляційні втрати /а.с. 21-24/. Згідно із п. 1 Договору, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, житловому будинку, для побутових потреб, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати за надані послуги з газопостачання за встановленими цінами у строки та на умовах, що передбачені цим договором. Згідно із п. 3 Договору, споживач розраховується з постачальником за надані послуги з газопостачання за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, встановленими Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Доказів про те, що відповідачем здійснювалась оплата за житлово-комунальні послуги матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про те, що розмір заборгованості не відповідає дійсності. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси , передбачені договором, а споживач зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності неможливість виконання ним грошового зобов`язання і у разі прострочення на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно з наданим позивачем розрахунком його втрати від інфляції склали 8 552,14 грн., а три проценти річних від простроченої суми - 2528,09 грн. Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved