Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» адвокат Мартиненко В.В. 10.05.2022 р. звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.05.2022 р. відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Позов обґрунтовано тим, що 02.03.2021 року між ТзОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210302033 (далі Договір), шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання умов, у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», згідно умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» передало\~ [PERSON] об`єкт оренди, а саме ноутбук Note/13"-14" PRESTIGIO SmartBook 133 C4 Dark Gray,\~ вартістю 44 136 грн., строком на 24 місяці зі сплатою відповідачем щомісячного платежу у розмірі 1 839,00 грн., з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених Договором. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, надав відповідачу у строкове платне володіння та користування майно. Оскільки відповідач\~ [PERSON] умови Договору належним чином не виконує, то станом на 28.01.2022 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 77201,22 грн., з яких: 16551,00 грн. - сума прострочених орендних платежів, 8238,72 грн. - пеня за прострочені орендні платежі, 8275,50 грн. - сума штрафу за розірвання Договору, 44136,00 грн. - сума вартості об`єкта оренди. Через неналежне виконання відповідачем умов Договору, ТОВ «Будинок Комфорту» 17.01.2022 року направило адресату\~ [PERSON] повідомлення-вимогу щодо одностороннього розірвання Договору та стягнення заборгованості в судовому порядку, відповідно до якої ТОВ «Будинок Комфорту» повідомило орендареві про розірвання договору та зобов`язання орендаря здійснити викуп об`єкта оренди, за ціною, визначеною в Договорі. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 77201,22 грн. та понесені судові витрати. Відповідач скористався правом подання відзиву по справі у якому зазначив, що пеня за прострочені орендні платежі та штраф за розірвання Договору не підлягають стягненню в спірних правовідносинах з огляду на те, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Крім того, в силу положень пункту 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції, у разі невиконання ним зобов`язань за договором є несправедливим. З огляду на розрахунок боргу та позовні вимоги загальна сума компенсаційних платежів\~ (пені та штрафу становить 16 514.22 грн. (8238,72 пеня + 8275,50 штраф), що в рази перевищує 50% вартості прострочених орендних платежів та майже дорівнює самій сумі прострочених платежів. Відтак, одночасне застосування обох видів неустойки буде несправедливим та суперечитиме нормам законодавства. Крім того, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Оскільки позивач є особою з інвалідністю І групи, потребує постійного догляду, джерелом його доходу є виключно пенсія по інвалідності, то у випадку задоволення позовних вимог вважає, що є підстави для зменшення розміру неустойки. Крім того, вважає, що вимога про стягнення суми вартості об`єкта оренди в розмірі 44136,00 грн. не підлягає до задоволення з огляду на те, що згідно із пунктом 2 Договору сплачені Орендарем платежі враховуються в якості часткової оплати зазначеної суми. Зі змісту розрахунку заборгованості, станом на 28.01.2022 року (доданого до позову) вбачається, що 02.04.2021 року на виконання умов Договору відповідачем, як орендарем було внесено своєчасно перший орендний платіж в розмірі 1839,00 грн. Однак, вимагаючи стягнути повну вартість об`єкта оренди, позивач не врахував факт часткової сплати за товар під час дії Договору. Відтак, вимога про стягнення повної суми об`єкта оренди буде суперечити умовам Договору та є неправомірною. Вимога про одночасне стягнення суми прострочених орендних платежів в розмірі 16551,00 грн. та суми вартості за об`єкт оренди в сумі 44 136,00 грн. не може бути задоволеною. Фактично орендна плата за товар має враховуватися як поетапна оплата за придбання товару, оскільки по закінченню орендних відносин покупець-наймач стає його власником. Таким чином, вимога про стягнення повної вартості об`єкта оренди без врахування вже сплачених орендних платежів (44 136,00 грн.) з додаванням до цієї суми вартості неоплачених орендних платежів (16 551,00 грн.) має ознаки подвійного стягнення за товар, оскільки сума несплачених орендних платежів частково покриває обумовлену договором ціну об`єкта оренди. Також, заявляючи вимоги про стягнення коштів за даним позовом, як на підставу цих вимог позивач посилається на Правила надання майна у оренду ТОВ «Будинок комфорту», затверджених наказом директора № 1 від 26.02.2021 року. Разом з тим, позивачем не надано суду будь-яких доказів того, що саме з цими Правилами ознайомлений відповідач, і погодився\~ з ними, підписуючи Договір. Тому надані позивачем Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) Форма договору, що встановлена до укладеного із відповідачем Договору. Щодо вимоги про стягнення судових витрат, то згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач є особою з інвалідністю І групи з дитинства та потребує стороннього догляду, відтак, вважається таким, що звільненим від сплати судового збору. На підставі всіх викладених аргументів, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник позивача адвокат Мартиненко В.В. 10.08.2022 р. подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що доводи відповідача є необгрунтованими, та такими що не знаходять свого підтвердження, оскільки відповідно до умов п. 4 Договору №1144210302033 оренди майна з правом викупу від 02.03.2021 року укладеного між позивачем та відповідачем сторони дійшли згоди, що «за прострочення орендних платежів Орендодавець має право нараховувати Орендарю пеню в розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми прострочених орендних платежів за цим договором. Орендодавець залишає за собою право нараховувати орендарю пеню в розмірі меншому, ніж 3% (три відсотки), на власний розсуд. Так, відповідач починаючи від 06.05.2022 року належним чином умови договору не виконував та відповідно орендні платежі (розмір та строки внесення котрих визначені п. 2. З договору) на виконання умов договору не вносив. За таких обставин, позивач був вправі здійснювати нарахування пені, розмір та вид котрої визначений в п. 4 Договору (та відповідно не суперечать чинному законодавству. Враховуючи ті обставини, що розмір усіх прострочених платежів, відповідно до наданого розрахунку складає 16551,00 грн., нарахована пеня, в сумі складає 8238.72 грн., що, відповідно не перевищує 50% від прострочених орендних платежів, як це визначено умовами договору. Твердження відповідача, що позивач одночасно застосовує за одне й те саме порушення строків виконання грошового зобов`язання за договором не відповідають дійсності, оскільки пеня за договором нараховується за прострочення орендних платежів, та розраховується відповідно до розміру заборгованості за орендними платежами, а штраф за договором нараховується відповідно за розірвання договору за ініціативою позивача, зважаючи на неналежне виконання умов договору, такі види неустойки як - штраф та пеня застосовуються не за одне й те саме порушення, а саме пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання, а штраф за одностороннє розірвання договору. Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Щодо одночасного стягнення орендних платежів та вартості об`єкта оренди, вказує на те, що відповідно до умов договору орендодавець зобов`язується передати орендареві у строкове платне володіння та користування майно, що визначене п.2 договору, а саме: майно із групи Ноутбуки, Note/13"-14" PRESTIGIO SmartBook 133 С4 Dark Gray, з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених Правилами надання майна у оренду, які є невід`ємною частиною цього договору, а орендар зобов`язується прийняти об`єкт оренди у строкове володіння та користування, а згодом і у власність на визначених умовах, а також сплачувати орендодавцеві орендну плату. Пунктом 6 Договору визначено, що викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди здійснюється за умови належної сплати всіх орендних та авансових платежів, відповідно до пунктів 2-4 цього Договору. Відповідно до 6.4.5 Правил надання майна в оренду (надалі - Правил) «У разі припинення Договору оренди майна з правом викупу, в тому числі і в разі одностороннього його розірвання за ініціативи Орендодавця, Орендар зобов`язаний негайно повернути Орендодавцю Об`єкт оренди у стані, у якому він був одержаний, з урахуванням нормального зносу. Якщо Орендар не виконує обов`язку щодо повернення Об`єкта оренди, Орендодавець має право вимагати від Орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної Орендної плати за користування Об`єктом оренди за час прострочення, а також штрафу у розмірі, визначеному п. 8.5 даних Правил, та сплати вартості Об`єкту оренди за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору оренди майна з правом викупу Орендних платежів. Також, п. 7.1. Правил визначено, що Орендар має право викупити Об`єкт оренди на умовах погоджених у Договорі оренди майна з правом викупу та відповідно до даних Правил. Проте, п.7.2. Правил визначено, що «Викуп Об`єкта оренди після закінчення строку оренди відповідно Договору оренди майна з правом викупу здійснюється за умови належної сплати всіх Орендних платежів. При цьому. Орендар сплачує авансові платежі у якості оплати вартості Об`єкта оренди. Об`єкт оренди переходить у власність Орендаря за умови здійснення Орендарем всіх належних платежів із сплати (орендної плати) на користь Орендодавця згідно з Графіком. Авансові платежі входять в обсяг щомісячних платежів, встановлених Договором оренди майна з правом викупу, та складають 80% від п`яти останніх щомісячних платежів. Орендні платежі складають 20% від п`яти останніх щомісячних платежів відповідно. Отже, резюмуючи, слід відзначити, що сторонами було досягнуто умови, що плата за придбання у власність Об`єкта оренди складається із 80% від п`яти останніх щомісячних платежів котрі визначені за договором. Зважаючи, що сторонами було визначено строк оренди 24 місяці (п. 2 Договору), а договір укладено 02.03.2021 року п`ять останніх щомісячних платежів (80% від котрих є платою за придбання Об`єкта оренди) за договором повинні були бути внесені з 02.12.2022 року по 02.04.2023 року. Проте, Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму прострочених орендних платежів котрі останній повинен був сплатити в період з 02.05.2021 року по 02.01.2022 року. Відповідно Позивач не заявляв позовних вимог, щодо стягнення із Відповідача орендних платежів, що могли настати в майбутньому (після 02.01.2022 року). А отже, вартість Об`єкта оренди не включена до складу суми прострочених Орендних платежів. Саме тому Позивач у відповідності до п.п. 8.5 Правил вправі вимагати від Відповідача сплатити вартість предмета оренди, та відповідно прострочених Орендних платежів. Крім того, у п.7 договору зазначено, що «Договір та Правила разом складають єдиний документ, та підписанням цього договору Орендар підтверджує, що він ознайомлений, розуміє умови та зобов`язується виконувати умови цього Договору та Правил, текст яких знаходиться за у вільному доступі за посиланням: https: dcomfort.com.ua ги abort us pravila.». Правила перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті та містять пряме посилання на такі в п.7 Договору. Отже, підписанням (ЕЦП) Договору Відповідач потвердив прийняття відповідних Правил, а також засвідчив, що він повідомлений у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання 29.09.2022 р. не прибув, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Від представника позивача адвоката Мартиненко В.В. 26.09.2022 р. на електронну адресу суду надійшло клопотання,\~ в якому просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник\~ відповідача-адвокат Гресько В.В. в судовому засіданні 29.09.2022 р. заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві та додаткових поясненнях до відзиву. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено такі обставини справи. Судом встановлено, що 02.03.2021 року між ТзОВ «Будинок Комфорту» та [PERSON] було укладено договір оренди майна з правом викупу № 1144210302033, шляхом обміну електронними повідомленнями та приймання умов, у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», згідно умов якого ТОВ «Будинок Комфорту» передало\~ [PERSON] об`єкт оренди, а саме ноутбук Note/13"-14" PRESTIGIO SmartBook 133 C4 Dark Gray,\~ вартістю 44 136 грн., строком на 24 місяці зі сплатою відповідачем щомісячного платежу у розмірі 1 839,00 грн. з наступним переходом права власності на такий об`єкт оренди від орендодавця до орендаря на умовах, передбачених договором (а.с.10-16). Згідно з п.3 Договору сплата орендної плати у розмірі 1839 грн. здійснюється орендарем до другого числа кожного наступного календарного місяця, що слідує за місяцем укладення договору, відповідно до графіку платежів, узгодженого сторонами у договорі. Відповідно до договору встановлено дані щодо об`єкту оренди, його вартість, строк оренди, розмір щомісячного платежу. Згідно з п. 7 Договору, цей договір та Правила надання майна в оренду разом складають єдиний документ, підписанням якого орендар підтверджує, що він ознайомлений, розуміє умови, зобов`язується виконувати умови, визначені в договорі та правилах. Позивач свої зобов`язання виконав повністю, вказане майно передав у тимчасове користування відповідачу, товар останньому направлено новою поштою, що підтверджується інформацією про послідовність дій, підтвердженням укладення договору, поштовою експрес накладною № 20450354970733 від 04.03.2021, роздруківками пошти, електронною квитанцією (а.с.17-21). Відповідач, всупереч умовам договору оренди, свої зобов`язання за договором не виконав, а тому позивачем 17.01.2022 року направлено відповідачу вимогу щодо одностороннього розірвання договору та стягнення заборгованості в судовому порядку, однак така вимога відповідачем проігнорована (а.с.22-26). Згідно із наданим\~ позивачем розрахунком заборгованості відповідача\~ [PERSON] , станом на 28 січня 2022 року борг відповідача перед позивачем становить 77201,22 грн., з яких: 16551,00 грн. - сума прострочених орендних платежів, 8238,72 грн. - пеня за прострочені орендні платежі, 8275,50 грн. - сума штрафу за розірвання Договору, 44136,00 грн. - сума вартості об`єкта оренди (а.с.7-9). Оцінивши вищезазначені докази, суд, при вирішенні\~ спору між сторонами зазначає наступне. Відповідно до положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У силу ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до абзацу 2 частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного Кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Як вбачається із матеріалів справи, Договір між сторонами укладений в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19; від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19. Відповідно до пунктів 1, 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: -надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі статтею 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно зі статтею 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Відповідно до статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 763 ЦПК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Відповідно до п. 4 Договору та п. 8.4 Правил надання майна в оренду, за прострочення орендних платежів орендодавець має право нарахувати орендарю пеню в розмірі 3% (трьох відсотків) від суми простроченого платежу за кожний день такого прострочення, починаючи з першого дня прострочення, але не більше 50% (п`ятдесяти відсотків) від загальної суми прострочених орендних платежів за цим Договором. Згідно п. 8.5 Правил, у разі не здійснення оплати орендарем орендної плати протягом 60 календарних днів з моменту останнього платежу або укладення договору, орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір, повідомивши орендаря за 15 календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі орендар зобов`язаний сплатити вже нараховану орендну плату та додатково - штраф у розмірі 50 % від вартості об`єкта оренди. Відповідно до п. 7.2 Правил надання майна у оренду ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» викуп об`єкта оренди після закінчення строку оренди відповідно до Договору оренди майна з правом викупу здійснюється за умови належної сплати всіх орендних платежів. Пунктом 8.5 Правил надання майна у оренду ТОВ «БУДИНОК КОМФОРТУ» передбачено право позивача в односторонньому порядку розірвати Договір оренди майна з правом викупу. У такому разі орендар зобов`язується, у тому числі, викупити об`єкт оренди за ціною, визначеною у Договорі оренди майна з правом викупу за вирахуванням суми вже внесених на момент припинення Договору оренди майна з правом викупу орендних платежів, або повернути об`єкт оренди. Отже, орендні платежі є вартістю об`єкта оренди, а тому вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача 44136,00 грн. суми вартості об`єкта оренди задоволенню не підлягає, оскільки вартість об`єкта оренди вже стягнута та становить суму прострочених орендних платежів, з урахуванням сплачених внесків. В іншому випадку відбудеться подвійна оплата вартості товару. Суд вважає, що вартість об`єкту оренди не може перевищувати суми всіх орендних платежів за час дії Договору, що відповідає засадам справедливості та розумності притаманним цивільним правовідносинам. Щодо стягнення штрафу та пені, то суд зазначає наступне. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3ст. 549 ЦК України). За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене, та відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за договором свідчить про недотримання положень, закріплених уст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 21 жовтня 2015 року №6-2003цс15, та Верховного Суду, викладеній у постанові від 25 липня 2018 року у справі №2-2171/11. ТОВ «Будинок Комфорту» надало суду докази про порушення відповідачем умов Договору, яке полягає у несплаті щомісячних платежів на погашення орендної плати. У той же час за це порушення позивачем нараховано і штраф, і пеню, що, відповідно до вказаного вище, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача неустойку у виді штрафу у розмірі 8275,50 грн. та відмовити у задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені у розмірі 8238,72 грн. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 1144210302033 оренди майна з правом викупу від 02.03.2021 у розмірі 24826,50 грн., з яких: сума прострочених орендних платежів 16551,00 грн.; сума штрафу за розірвання договору (50 % вартості об`єкта оренди) 8275,50 грн. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо судових витрат необхідно зазначити наступне. Відповідно до ч. 1,6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. Відповідач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, так як він є інвалідом першої групи, що підтверджується копією витягу з акту огляду у МСЕК, тому судовий збір компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до правової позиції ВСУ від 01.03.2017 у справі № 6-152цс17 зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Відсоток задоволених позовних вимог становить 32,16 %, тому за рахунок бюджетних асигнувань слід компенсувати позивачу понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 797,89 грн., що відповідає пропорційності розміру задоволених позовних вимог (2481 Х 32,16%).\~\~ На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial