Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулась до\~ суду з заявою про встановлення факту смерті, просила суд встановити факт смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , громадянина України, уродженця с. Любимівка, Нововоронцовського району Херсонської області, померлого [INFO] у с. Любимівка, Бериславського району Херсьонської області. Просила рішення суду допустити до негайного виконання. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що заявник разом зі своїм чоловіком зареєстровані та проживали в [ADDRESS] . 10 березня 2022 року російські військові захопили село Любимівка Бериславського району Херсонської області. Бойові дії на території села почалися на другий день після вторгнення військ, почалися постійні обстріли. Вона з чоловіком в момент обстрілів часто переховувалися в підвалі (погребі), оскільки існувала постійна загроза життю, коли обстріли затихали поверталися до будинку. Вказано, що 20 березня 2022 року о 17 годині 00 хвилин раптово почався черговий обстріл, вони з чоловіком перебували в будинку. Чоловік лише на хвилину відійшов у ванну кімнату, яка розташована суміжно з приміщенням кухні де була заявник, розділяє ці кімнати лише прихожа. В цей момент вона почула вибух десь на вулиці неподалік будинку і побачила свого чоловіка, який тримав відро з водою і намагався щось сказати, в нього змінився вираз обличчя, він ледве тримався на ногах. Потім побачила кров на його шиї, чоловік почав стікати кров`ю, оскільки був поранений осколками снаряду. Заявник одразу вибігла з будинку і покликала сусіда [PERSON] , який зателефонував її брату [PERSON] . Брат одразу прибіг до них додому,\~ побачив в якому стані її чоловік, пішов шукати лікаря. Жодних лікарів в селі не було, тому брат просив російських військових дозволити виїхати з села до лікарні. Військові відмовили, посилаючись на комендантську годину, проте лише дозволили, щоб чоловіка оглянув військовий лікар. Лікар прийшов до будинку, перев`язав місце поранення і зробив знеболюючий укол, а потім пішов. Кров не зупинялась і чоловік продовжував стікати кров`ю, йому ставало все гірше, він не міг говорити, лише хрипів.\~ [INFO] о 21 годині 20 хвилин він помер. Заявник зазначає, що ніяких актів про смерть ніхто не складав, оскільки вони були в шоковому стані та і вночі ніхто з сусідів не міг прийти до будинку, оскільки через порушення комендантської години російські військові могли розстріляти на місці. Вночі і на ранок часто бували обстріли, існувала постійна загроза життю. На ранок 21 березня 2022 року брат заявниці попросив російських військових дозволу поховати її чоловіка, їм виділили дві години на поховання, навіть дозволили поховати на кладовищі. Вивезли чоловіка на причепі, дуже швидко поховали. Свідками поховання були її брат [PERSON] , його дружина [PERSON] . Оскільки, вказаний населений пункт розташований на території, не підконтрольній Україні, заявниця позбавлена можливості отримати свідоцтво про смерть чоловіка, через що вимушена звернутися до суду. У судове засідання заявник\~ надала заяву про\~ слухання справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Представник заінтересованої особи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в селі Любимівка Нововоронцовського району Херсонської області. Заявник [PERSON] є дружиною [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Вони разом зареєстровані та постійно проживали за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено судом, [INFO] чоловік заявника [PERSON] , [INFO] \~ помер. Відповідно до Витягу з ЄРДР, номер кримінального провадження: 12022121010002624, дата реєстрації 16 вересня 2022 року, 15 вересня 2022 року до чергової частини Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, надійшла заява від [PERSON] , про те, що внаслідок здійснення військової агресії російською федерацією було захоплено с. Любимівка, Бериславського району, Херсонської області, 20 березня 2022 року відбувся черговий обстріл житлових будинків, через який за місцем мешкання: [ADDRESS] , було поранено в шию [PERSON] , [INFO] , який помер від отриманих тілесних ушкоджень. Письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується те, що [PERSON] внаслідок обстрілу, отримав поранення в шию. Викликати поліцію та швидку допомогу не було можливості. Його поховання здійснили на кладовищі. Бериславську громаду включено до Переліку територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27 липня 2022 року № 169), у зв`язку з чим на вказаній території органи державної влади та органи місцевого самоврядування не здійснюють свою діяльність, що, у свою чергу, позбавляє можливості заявника отримати свідоцтво про смерть чоловіка та реалізувати пов`язані з цим права. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.317 Цивільного процесуального кодексу України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду. Згідно до ч. 1, 6 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що Підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Частина 1 ст.4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину адміністративної межі та лінії зіткнення між тимчасово окупованою територією та іншою територією України, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. З аналізу вищенаведеного законодавства суд дійшов висновку, що оскільки смерть чоловіка заявника сталася на тимчасово окупованій території, де органи, які мають повноваження видавати свідоцтва про смерть, на даний час не здійснюють свою діяльність, то заявник дійсно позбавлена можливості отримати відповідний документ у позасудовому порядку. Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.4 ст.317 Цивільного процесуального кодексу України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Отже, оскільки заявник не має можливості звернутися до відповідних органів за місцем смерті свого чоловіка та надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, з метою захисту її законних прав та інтересів, як громадянки України, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер\~ [INFO] у с. Любимівка Бериславського району Херсонської області, Україна. На підставі викладеного,

Outcome: approved