Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності, про що надали відповідну заяву. Представник позивача [PERSON] на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі та участі позивача, про що надав відповідну заяву. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія договору купівлі продажу від 20.04.2021р.; копія акту прийому - передачі квартири за договором купівлі продажу від 20.04.2021р.; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.12.2006р.; копія витягу КП «РБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.12.2006р.; копія свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2007р., зареєстрованого в реєстрі за № 3279; копія витягу КП «РБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.02.2008р.; копія технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] ; копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.12.2006р., належить на праві власності (по Ѕ частині кожному) житловий будинок із надвірними спорудами [ADDRESS] . Так, 20.04.2021р. позивачі домовилися із відповідачами про купівлю за 98 000 гривень, належного відповідачам вищезазначеного житлового будинку. В цей же день вони уклали письмовий договір купівлі-продажу. Позивачі передали відповідачам обумовлену суму, а вони передали нерухомість в натурі та правовстановлюючі документи. Крім того, вони домовились, що на протязі десяти днів після підписання договору посвідчити укладений договір купівлі продажу в нотаріальному порядку. Таким чином, сторони домовилась про усі суттєві умови договору. Крім того, відбулося повне виконання договору. Через деякий час, позивачі зв`язались з відповідачами щоб домовитись про зустріч, але вони не явилися до нотаріусу для оформлення договору, таким чином позивачам не вдається посвідчити зазначений договір купівлі продажу у нотаріальному порядку. У зв`язку із вищевикладеними обставинами представник позивача, вважає, що має всі підстави для визнання за позивачами права власності на житловий будинок, оскільки правочин між сторонами відбувся, а тому право власності на це нерухоме майно може бути визнано за позивачами. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємо згода за всіх істотних умов договору, покупці передали продавцю обумовлену суму, а продавці передали покупцям нерухомість в натурі. Позивачі фактично вступили в управління та володіння нерухомістю, тобто правочин між сторонами відбувся. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити правочин нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. З метою нотаріального засвідчення правочину позивачі запропонували відповідачам привести їх домовленість у відповідності до вимог законодавства, однак з незалежних від них обставин, зробити це не вдалося, оскільки відповідачі свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Враховуючи вищенаведене, позивачі вимушені були звернутися із позовом до суду за для захисту своїх порушених прав. Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачів щодо житлового будинку (які виникли в даний час) та встановленні права на нерухомість у позивачів, тому є правові підстави визнати договір купівлі - продажу нерухомого майна дійсним та визнати право спільної сумісної власності на предмет договору вищезазначеного нерухомого майна, за позивачами. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved