Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

28.01.2022 [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», відповідно до якої просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрований в реєстрі за № 9549, про звернення стягнення з нього, [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит капітал» заборгованості за кредитним договором № 001-20963-280907 від 28.09.2007, укладеного з АТ «Дельта Банк» за період з 06.10.2017 по 05.04.2021 у розмірі 15\~018,34 грн.; стягнути з відповідача судові витрати у справі. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що виконавчий напис вчинено зі порушенням Порядку нотаріальних дій нотаріусами України, а саме: за відсутності документів, що підтверджують безспірність заборгованості, відсутність належного сповіщення боржника про звернення для вчинення виконавчого напису нотаріуса, за відсутності оригіналу нотаріального посвідченого договору, пропуску строку позовної давності, тому просить суд задовольнити позовні вимоги та вирішити питання розподілу судових витрат. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2022 справу передано для розгляду судді Колесник С.А. Ухвалою суду від 31.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів у справі (а.с.37-38). Ухвалою суду\~від 31.01.2022 зупинено стягнення за виконавчим написом від 25.05.2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною, зареєстрованим в реєстрі за № 9549 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості за кредитним договором № 001-20963-280907 від 28.09.2007 року, укладеного з AT «Дельта Банк» за період з 06.10.2017 року по 05.04.2021 року у розмірі 15 018,34 грн., що знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича (виконавче провадження № 68342827), до набрання судовим рішенням законної сили (а.с.69-70). В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом своєчасно та належним чином. 11.02.2022 позивач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, за участі його представника (а.с.72). 24.05.2020 та 28.09.2022 представник позивача [PERSON] адвокат Шматько С.М. надіслав до суду заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення (а.с. 124-125,175-176). 16.06.2022 до суду від позивача надійшло клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, у якому позивач просить у разі ухвалення за результатами розгляду справи рішення про задоволення його позовних вимог стягнути з відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10\~000,00 грн (а.с.134-137). На обгрунтування клопотання позивач зазначив, зокрема, що понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката Індутного-Шматька С.М. у розмірі 10\~000,00 грн. є обгрунтованими та підтверджені належними доказами, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому у разі ухвалення судом рішення на його користь підлягають стягненню з відповідача у справі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова\~компанія «Кредит-Капітал»в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 172). 22.02.2022 до суду надійшло клопотання представника відповідача про зменшення судових витрат на правничу допомогу (а.с.106-107), в якому представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Самойліченко О.Д. зазначила, що категорично не погоджується з доводами позивача та заперечує проти заявлених позовних вимог в повному обсязі. Вказала, що для написання позовної заяви позивач звернувся до адвоката, де поніс витрати на правову професійну допомогу у розмірі 10\~000 грн. Відповідач, ознайомившись з попередньою (орієнтовною) сумою судових витрат вважає, що сума та вид виконаної роботи є неспівмірними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг; час, витрачений на підготовку позовної заяви є невиправданим, та явно неспівмірним зі складністю виконаних адвокатом робіт, так як проведення дій по справі не вимагає значного обсяху юридичної та технічної роботи, так само як сума на проведення консультації та підготовку заперечень/заяв/клопотнь є явно неспівмірною з часомвитраченим на таку роботу. Сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною, даний розмір не відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт, часом, який був витрачений на виконання робіт адвокатом та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. 22.02.2022 до суду від відповідача надійшла відповідь на ухвалу суду від 31.01.2022 про надання завіреної копії Договору відступлення парв вимоги за кредитним договором №42/К від 06.10.2017, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та Акціонерним товариством «Дельта Банк», та додатком №1 до Договору відсутплення прав вимоги №42/К від 06.10.2017 (а.с.113,114-116). Представник відповідача клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надсилав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань до суду не надходили. Треті особи у судове засідання не з`явилися, про час, день та місце судового засідання повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили (а.с.122,123,128,129,155,156,164,165, 173-174). Частиною 1 ст. 131 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (ч. 3 ст. 131 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, без участі належно сповіщених сторін та їх представників. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини. 28.07.2007 року між Публічним Акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] укладено Договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № [NUMBER] (а.с.88-89). 06.10.2017 між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір №42-к про відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 06.10.2017, згідно з яким відбулося переуступлення прав вимоги за Договором №001-20963-280907 (а.с.90-94). 17.05.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про вчинення виконавчого напису про стягнення з боржника [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості у розмірі 13818,57 грн. (а.с.95). 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 9549 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №001-20963-280907 від 28.09.2007 року, укладеним з АТ «Дельта Банк», код ЄДРПОУ 34047020, правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення права вимоги за кредитним договором №42-К від 06.10.2017 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», сума заборгованості становить 13818,57 грн., що складається з: - прострочена заборгованість за сумою кредиту 4\~453,68 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 9\~364,89 грн. Загальна заборгованість боржника становить 15\~018,34 грн. Період, за який проводиться стягнення з 06.10.2017 по 05.04.2021 року (а.с.17). Постановою приватного виконавця Виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. від 24.01.2022 відкрито виконавче провадження № 68342827 за виконавчим написом № 9549 виданим 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною (а.с. 20-22). Між сторонами\~виник спір\~стосовно дотримання\~вимог діючого\~законодавства при\~вчиненні приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Данич\~О.Ф.\~виконавчого напису\~№ 9549\~від 25.05.2021 за заявою стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 (№ 754/9711/14-ц). Суд вважає слушними доводи позивача в частині порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису 15 вересня 2020 року) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Даний висновок міститься в Постанові Верховного суду від12 березня 2020 року (справа № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19), який суд в порядку ч. 4 ст. 263 ЦПК України застосовує до спірних правовідносин. На вимогу суду нотаріусом не надано документів, що стали підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, зокрема серед інших нотаріально посвідчений договір. Отже, судом встановлено, що серед документів наданих ТОВ ФК «Кредит-Капітал» нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, не надано, зворотного відповідачем не доведено, що свідчить про недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Окрім того, відповідачем не надано суду докази належного сповіщення боржника про усунення порушення та погашення заборгованості. Враховуючи наведене, а також доводи позивача про пропушення відповідачем строку позовної давності, що не були спростовані відповідачем, суд погоджується із доводами позивача, що сума заборгованості не є безспірною. Сукупність зазначених обставин унеможливлювала учинення виконавчого напису. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що вимоги позову обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений при подачі позову на суму 992 грн. 40 коп. та при подачі заяви про забезпечення позову на суму 496 грн. 20 коп.. Згідно ч. 3\~ст. 137 ЦПК України\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За правилами ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відповідно до ч.6 ст.137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Позивачем до клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 грн. до клопотання було надано суду: Договір про надання правової допомоги від 25.01.2022, укладеного між [PERSON] та адвокатом Індутним-Шматько С.М.; Додаток №1 погодження гонорару від 25.01.2022; Доручення від 25.01.2022; квитанцію від 25.01.2022 року адвоката Індутного-Шматько С.М. про отримання від [PERSON] за договором від 25.01.2022 - 2090 грн.; квитанцію від 27.01.2022 року адвоката Індутного-Шматько С.М. про отримання від [PERSON] за договором від 25.01.2022 - 2100 грн.; квитанцію від 07.02.2022 року адвоката Індутного-Шматько С.М. про отримання від [PERSON] за договором від 25.01.2022 - 5000 грн.; акт-приймання послуг за Дорученням від 25.01.2022 до договору про надання правової допомоги від 25.01.2022 року з зазначенням найменування та вартості правових послуг (а.с.138-149). Представник відповідача у поданому до суду клопотанні про зменшення судових витрат на правничу допомогу, просить відмовити у стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що сума витрат на професійну правничу допомогу не є співмірною, даний розмір не відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт, часом, який був витрачений на виконання робіт адвокатом та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Однак, з Акту-приймання послуг за Дорученням від 25.01.2022 до договору про надання правової допомоги від 25.01.2022 року вбачається загальна вартість послуг за виконання умов Доручення від 25.01.2022 за Договором про надання правової допомоги від 25.01.2022 складає 27787,20 грн. Враховуючи, що п.1.1 Додатку 1 Протоколу погодження гонорару від 25.01.2022 встановлено розмір фіксованого гонорару за виконання доручення у розмірі 10\~000 грн., суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000 гривень підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved