Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивач 05.07.2016 року звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Обчислювач-14», третя особа: Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про відшкодування шкоди, яким з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просить стягнути з ЖБК «Обчислювач-14» на свою корить матеріальну шкоду в сумі 17166,24 грн., моральну шкоду у сумі 4978,22 грн.; зобов`язати ЖБК «Обчислювач-14» надати до Управління праці і соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації необхідні дані для нарахування [PERSON] субсидії по оплаті житлово-комунальних послуг та допустити в цій частині негайне виконання судового рішення та стягнути з ЖБК «Обчислювач-14» понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що проживає за адресою: [ADDRESS] . Даний будинок обслуговується ЖБК «Обчислювач-14». Зазначила, що згідно квитанцій на оплату комунальних послуг, станом на грудень 2017 року у неї був відсутній борг з оплати житлово-комунальних послу. Проте в січні 2018 року в квитанції був зазначений борг з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 561,06 грн., який в подальшому збільшувався. У березні 2019 року вона звернулась до правління ЖБК «Обчислювач-14» з проханням надати інформацію-розрахунок стосовно нарахованих і сплачених нею житлово-комунальних послуг, за період з 01.012018 року по 01.03.2019 року, однак відповіді так і не отримала. Зазначила, що згідно листа Управління праці та соціального захисту населення від 22.03.2019 року № 4303/35-01/10 з травня 2018 року їй не була призначена субсидія оскільки за даними ЖБК «Обчислювач-14» за нею рахувався борг в сумі 660,70 грн. Таким чином з травня 2018 року по сьогоднішній день вона була змушена оплачувати комунальні послуги в повному розмірі без урахуванням субсидії, в зв`язку з чим нею було додатково сплачені 15045,54 грн. На підставі викладеного просила стягнути з ЖБК «Обчислювач-14» на свою користь матеріальні збитки які були завдані як за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року та травня 2018 року по квітень 2019 року в розмірі 17166,24 грн. Крім того, зазначила, що винними діями відповідача їй було завдана моральна шкода, що виразилась у душевних стражданнях, вона була змушена економити на їжі, інших власних потребах, щоб оплатити вартість комунальних послуг в повному обсязі. Розмір моральної шкоди позивач оцінює у сумі 4978,22 грн. На підставі викладено просила позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ухвали судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.08.2016 року було відкрито провадження по справі. Протокольною ухвалою 30.03.2021 року було замінено позивача [PERSON] на правонаступника [PERSON] в зв`язку зі смертю [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник ЖБК «Обчислювач-14» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відзив на позов не подала. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право за судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. За змістом зазначених норм, саме власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Судом встановлено, що [PERSON] була членом кооперативу ЖБК «Обчислювач-14» та їй на праві власності належала квартира [ADDRESS] (а.с. 4-5). [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить актовий запис № 18723 Відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві (т.1 а.с. 162). Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрації від 20.10.2020 року, після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину отримала [PERSON] (т.1 а.с. 184). Відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 01.04.2016 року вбачається, що 09.12.2015 року спеціалістами управління було направлено запит до ЖБК «Обчислювач-14» щодо надання відомостей про забезпечення житловою площею та комунальними послугами для нарахування субсидії, однак листом від 12.01.2016 року № 87 ЖБК «Обчислювач-14» відмовив у наданні зазначеної інформації (т.1 а.с. 10). Положення «Про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 21 жовтня 1995 року № 848 (в редакції, яка була чинна на момент звернення зі заявою про призначення субсидії) визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива. Субсидія призначається уповноваженому власнику (співвласнику) житла, наймачу державного та громадського фонду, членові житлово-будівельного (житлового) кооперативу, власнику (співвласнику) житлового приміщення, на якого відкрито особовий рахунок за місцем реєстрації. Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги лист Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 01.04.2016 року, з якого вбачається, що відповідачем ЖБК «Одчислювач-14» неправомірно було відмовлено управлінню в отриманні відомостей для нарахування субсидії позивачу, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення завданої матеріальної шкоди за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог в частині стягнення завданої матеріальної шкоди за період з травня 2018 року по квітень 2019 року, то судом встановлено наступне. Відповідно п. 12 Порядку надання населенню субсидій у грошовій формі для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива на підставі розрахункових норм в умовах експерименту затвердженого постановою КМУ від 02.06.2004 року № 7, З метою підтвердження права громадян на призначення житлової субсидії у грошовій формі органи, що призначають субсидії, надсилають організаціям, що надають житлово-комунальні послуги, перелік громадян, які звернулися за призначенням субсидії. Зазначені організації подають в п`ятиденний строк після надходження переліку інформацію щодо заборгованості громадян з оплати послуг, а також укладення договору про реструктуризацію цієї заборгованості. Наявність заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг є підставою для відмови у призначенні житлової субсидії якщо: заборгованість прострочена понад три місяці (на дату надання такої інформації); строк позовної давності заборгованості (3 роки) не минув; загальна сума заборгованості перевищує 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (680 грн) на день звернення за призначенням житлової субсидії. Відповідно до листа Управління праці та соціального захисту населення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 22.03.2019 року вбачається, що станом на 01.05.2018 року за [PERSON] рахувався борг по утриманню будинку та прибудинкової території по домогосподарству за адресою: [ADDRESS] у розмірі 660,70 грн. в зв`язку з чим з травня 2018 року призначена не була (т.1 а.с.136). Крім того, згідно рахунку на сплату за житлово-комунальні та інші послуги за травень 2018 року, вбачається, що станом на 01.05.2018 року заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуги по кв. [ADDRESS] становила 660,70 грн. (т.1 а.с. 132). Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині стягнення завданої матеріальної шкоди за період з травня 2018 року по квітень 2019 року, не підлягають задоволенню, оскільки на момент звернення позивача для призначення субсидії, у останньої була наявна заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг, що є перешкодою для призначення субсидії. Також позивачем заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, яку вона оцінює у розмірі 4978,22 грн. Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діяти чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із подальшими змінами), заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Згідно з п. 5 згаданого Пленуму ВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, а також вини останнього в її заподіянні. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Позивач моральну шкоду обґрунтовував тим, що отримав моральні страждання внаслідок того, що був змушений економити на їжі, інших власних потребах, щоб оплатити вартість комунальних послуг в повному обсязі, що призвело до моральних страждань. Згідно ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керувався, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У поданій позовній заяві лише задекларовано і перераховано ті фактори, в яких, як вважає позивач, виражається завдана їй моральна шкода, однак не вказує чим саме підтверджується факт заподіяння їй моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру саме відповідачем. Отже, позивачем не надано суду належних доказів дійсного спричинення відповідачем моральної шкоди і причинно-наслідкового зв`язку між погіршенням морального стану позивача за наведеними вище критеріями їх оцінки. Виходячи з того, що позивачем не подано належних та допустимих доказів, що підтверджують факт завдання їй моральної шкоди, тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню. Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial