Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), звернулась до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), про розірвання шлюбу, в якому вказала, що з 02.06.2006 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, в якому в них народилась донька, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось через постійні побутові сварки, відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, відсутність спільного сімейного бюджету. З грудня місяця 2020 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи наведене, позивач просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 02.06.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №613. Ухвалою Макарівського районного суду від 17.12.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія ухвали суду від 17.12.2021 року та позовна заява з додатками направлялись відповідачу за адресою реєстрації (а.с. 26, а.с. 6-зворот), а саме: [ADDRESS] , тричі: 28.12.2021 року (а.с. 28), 16.02.2022 року (а.с. 32) та 08.06.2022 року (а.с. 33). Проте, жодне рекомендоване повідомлення чи саме поштове відправлення до суду так і не повернулись. Зважаючи на те, що суд зобов`язаний повідомити відповідача про дату, час і місце розгляду справи належним чином, поряд з тим засобами поштового зв`язку повідомити відповідача про розгляд справи не вбачається можливим з огляду на викладене вище, а також враховуючи те, що в матеріалах справи інші засоби зв`язку відповідача (такі як телефонний номер чи адреса електронної пошти) відсутні, відповідач про розгляд справи був повідомлений відповідно до ч. 11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України (а.с. 37), повідомлення розміщене на сайті 06.09.2022 року (а.с. 38), а тому з цієї дати особа вважається повідомленою про час і місце розгляду справи. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. 21.09.2022 року до суду повернувся рекомендований лист №0800100013360, адресований відповідачу, без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що 02.06.2006 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції в м. Києві зареєстровано шлюб, актовий запис №613; прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб, а.с. 8). За час перебування у шлюбі у сторін народилась донька, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини (а.с. 9). Як вказала позивачка, а відповідач не скористався своїм правом заперечити проти цього, що спільне життя з відповідачем не склалось через постійні побутові сварки, відсутність взаєморозуміння та розходження поглядів на сімейні відносини, відсутність спільного сімейного бюджету. З грудня місяця 2020 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведуть. За таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються СК України. Так, статтями 104, 110, 112 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина перша статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 СК України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За частиною 2 статті 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Отже, зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в частині 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 11.06.2019 року у справі №605/434/18, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки, підлягають стягненню понесені нею судові витрати у виді судового збору в розмірі 992,40 грн. (а.с. 1). Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved