Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] \~\~звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що постановою Київського районного суду міста Полтава від 22.12.2020 року по справі №552/5712/20 [PERSON] [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, а саме винним у скоєнні ДТП, що відбулося 02.12.2020 року о 2 год. 30 хв. під час керування автомобілем ВАЗ 2101 д.н.з. [NUMBER] , по вулиці М. Бірюзова, 17 в місті Полтава, та скоєно зіткнення із автомобілем Volkswagen Jetta д.н.з. [NUMBER] під керуванням громадянина [PERSON] , чим завдано матеріальних збитків власнику автомобіля - громадянину [PERSON] , який йому належить на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії [NUMBER] , виданого ТСЦ 3542 від 08 жовтня 2020 року. За результатом проведеної експертизи, судовим експертом Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М. С. Бокаріуса - Балинським Є. О. складено висновок експерта №1603 від 31.12.2020 року, яким встановлено суму завданої матеріальної шкоди в результаті пошкодження автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, що сталося 02.12.2020 року о 2 год. 30 хв. з вини відповідача у сумі 98 949 (дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот сорок дев`ять) грн. 00 коп. Оскільки, страховиком вілповідача - ПАТ «НАСК «Оранта» 18 січня 2021 року, було проведено виплату за настання страхового випадку за полісом серії АР/7139637 у сумі 59879 (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 00 коп. та поряд з цим громадянином [PERSON] особисто компенсовано кошти у сумі 2 512 (дві тисячі п`ятсот дваналцять) грн. 56 коп., шляхом перерахування від 24.01.2021 року. Сума коштів, що підлягає відшкодуванню становить: 98 949,00 (сума збитків) - 59879 (сума компенсована страховиком) - 2512.56 (сума компенсована особисто відповідачем) + 7648,99 (витрати на провелення експертної оцінки завданих збитків) = 44 206 (сорок чотири тисячі двісті шість) грн., 43 коп. Під час проведення досудової пдготовки, позивачем також було понесено витрати пов`язані із проведенням автотоварознавчої експертизи у сумі 7 648,99 (сім тисяч шістсот сорок вісім) грн. 99 коп. (копія рахунку та акту виконаних робіт додається) та листуванням у сумі 95 грн. 60 коп. Витрати із надання правничої допомоги становлять 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. (копія договору та розрахунку надається). Сума сплаченого судового збору відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», становить 908,00 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. Таким чином, загальна сума судових витрат становить: 7 648,99 + 95,60 + 15 000 + 908,00 = 23 652, 59 (двадцять три тисячі шістсот п`ятдесят дві) гри. 59 коп. Просив суд ???стягнути з громадянина [PERSON] суму завданих матеріальних збитків внаслідок ДТП, що сталося 02.12.2020 року в розмірі 44 206 (сорок чотири тисячі двісті шість) грн., 43 коп. та суму коштів понесених витрат на правничу допомогу та витрат понесених у зв`язку із підготуванням позовної заяви в тому числі проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 23 652, 59 (двадцять три тисячі шістсот п`ятдесят дві) грн. 59 коп. Ухвалою від 05 серпня 2021 року суд відкрив провадження у справі. 24.05.2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позову заяву [PERSON] , де останній просив суд відмовити в задоволенні позову, в обґрунтування відзиву вказував, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами до нього про відшкодування матеріальних збитків у розмір 44 206 грн.,43 коп. При цьому страхова компанія ПАТ «НАСК Оранта» 18 січня 2021 року провела виплату страхового відшкодування у розмірі 59879 грн. Але позивач вважає, що йому завдана матеріальна шкода у розмірі 98 949 грн., тобто у розмірі відновлюваного ремонту. Вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного: Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 4 липня 2018 року. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Відповідно до статті 3 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»( в подальшому Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. З положень п. 9.4 Закону страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Тобто,при технічному пошкодженні транспортного засобу , на час скоення дорожньо-транспортної пригоди, розмір страхової суми, що підлягає відшкодуванню складала 130 000 грн., що є достатнім для повного відшкодування шкоди, яка завдана позивачу. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства і особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковими для неї. Тобто вважав себе не належним відповідачем по цивільній справі та у позивача є право, якщо він не погоджується з розміром страхової виплати , звернутися з позовом до належного відповідача - страхової компанії ПАТ «НАСК Оранта», на яку покладено ст.979 ЦК України обов`язок в разі настання страхового випадку виплатити іншій особі( позивачу по даному цивільному позову) страхову виплату. 30.11.2021 року від представника третьої особи ПАТ НАСК «Оранта» надійшли пояснення. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити. Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що в результаті ДТП, яка відбулася 02.12.2020 року о 2 год. 30 хв. по вулиці М.Бірюзова,17 в м. Полтаві, за участю автомобілів ВАЗ 2101 д.н.з. [NUMBER] та автомобіля марки Volkswagen Jetta д.н.з. [NUMBER] , автомобіль під керуванням позивача [PERSON] , який належить [PERSON] отримав механічні пошкодження. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 22.12.2020 року вина [PERSON] у вчиненні зазначеного ДТП підтверджується зібраними доказами в матеріалах справи. На думку позивача, відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, завдану наслідок ДТП та надає суду висновок за результатами проведення авто товарознавчої експертизи за заявою [PERSON] , від 31.12.2020 № 1603. Відповідно до цього висновку вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Jetta д.н.з. [NUMBER] станом на момент ДТП 02.12.2020 складала 98949,00 грн. Результати проведеного страхового розслідування надали ПАТ «НАСК підстави визнати дану подію (ДТП) страховим випадком, передбаченого умовами страхування (див. ст. 6 Закону України № 1961-IV), та прийняти рішення про страхове відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП автомобілю «Volkswaagen Jetta», д.р.н. [NUMBER] , та його виплату у порядку та в строки, визначених умовами страхування. Розмір страхового відшкодування з урахуванням положень ч. 2 п. 12.1 ст. 12, ст. 29 Закону України визначено у розмірі 59 879,66 грн. Виплату 59 879,66 грн. страхового відшкодування здійснено ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь [PERSON] за страховим актом № ОЦВ-СП1-20- 16-40763/1 від 05 січня 2021 року. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 3, 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 4 липня 2018 року. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Відповідно до статті 3 Закону України « Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»( в подальшому Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. З положень п. 9.4. Закону страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Тобто,при технічному пошкодженні транспортного засобу , на час скоення дорожньо-транспортної пригоди, розмір страхової суми, що підлягае відшкодуванню складала 130 000 грн., що є достатнім для повного відшкодування шкоди, яка завдана позивачу. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства і особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковими для неї. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Положеннями ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України передбачено, що\~\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Так ч. 1 ст. 81 ЦПК України зазначено, що\~\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивачем в порушення зазначених вимог Закону, не надано суду належних доказів на підтвердження своїх заявлених позовних вимог. З огляду на викладене, суд вбачає можливим, в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed