Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 07.06.2003 по 28.04.2020 перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з позивачем, за адресою: [ADDRESS] .? Колишня дружина, проживала окремо, тому він змушений був звернутися до Іллічівського районного суду м. Маріуполі Донецької області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (справа № 264/8295/21). У зв`язку з російською агресією, вони як мирні жителі м. Маріуполь, постраждали, а саме знищено все їх майно, житло, тому змушені були бути переселенцями. Разом з дітьми він переїхав до м. Дрогобича де проживають за адресою: [ADDRESS] . Де мати дітей [PERSON] йому не відомо. Останнє місце її проживання було: [ADDRESS] . Діти повністю перебувають на його утриманні, він займається їх вихованням. Ухвалою від 06.04.2022 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Призначено підготовче судове засідання на 27.04.2022. 27.04.2022 підготовче судове засіданні відкладено на 25.05.2022, у зв`язку з неявкою відповідача. 18.05.2022 від відповідачки надійшла заява, в якій вона зазначила, що на даний час перебуває у м. Маріуполь, має намір найближчим часом приїхати у м. Дрогобич, просить не розглядати справу без її участі. Ухвалою від 25.05.2022 у справі закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 22.06.2022. 27.05.2022, 01.06.2022, 06.06.2022, 07.06.2022 від відповідачки надійшли заяви, в яких вона заперечує обставини, викладені позивачем у позовній заяві та клопотання про доручення до матеріалів справи письмових доказів. 20.06.2022 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона просить відмовити в задоволенні позову. 22.06.2022 розгляд справи відкладено на 17.08.2022 для можливості надати позивачем відповідь на відзив. 09.08.2022 від відповідачки надійшло клопотання про проведення судового засідання без її участі, з приводу заявлених позовних вимог не заперечує. 17.08.2022 розгляд справи відкладено на 14.09.2022. 14.09.2022 представником відповідачки заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи та сформувати правову позицію. 14.09.2022 розгляд справи відкладено на 20.10.2022. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, позовні вимоги просили задоволити. Також, позивач вказав, що відповідачка повернулася проживати у м. Маріуполь разом із їх дочкою [PERSON] , [INFO] , про що остання не заперечувала. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні не заперечив з приводу задоволення вимоги про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Вказав, що його довірителька також не заперечує з даного приводу та підтвердив, що дочка сторін [PERSON] , [INFO] , добровільно за власним бажанням проживає на даний час із відповідачкою. Допитаний у присутності психолога в судовому засіданні неповнолітній [PERSON] пояснив, що ще до початку війни він близько року проживав у м. Маріуполь разом з батьком. У березні 2022 він разом із сестрою та батьком переїхали проживати у м. Дрогобич, де одразу був влаштований у шкільний заклад, має багато друзів, відвідує футбольну секцію. Вказав, що батько є дуже доброю людиною, між ними є взаєморозуміння та підтримка, бажає і надалі проживати виключно з батьком. Щодо відносин з матір`ю вказав, що вона часто створювала в сім`ї конфлікти та ображала його. Близько двох місяців тому вона поїхала із сестрою з м. Дрогобича, після чого жодного разу не телефонувала йому та зовсім ним не цікавиться. Проживати із матір`ю категорично відмовився. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування - відділу служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради не заперечила з приводу визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . Щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] , вказала, що остання досягла чотирнадцятирічного віку, а тому вправі сама вирішувати з ким із батьків хоче проживати. З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Як вбачається з рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області [PERSON] та [PERSON] з 07.06.2003 по 28.04.2020 перебували у зареєстрованому шлюбі (а/с 10). Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). В судовому засіданні встановлено, що у зв`язку з Російською агресією, позивач разом з дітьми змушені були переїхати до м. Дрогобича де до серпня 2022 проживали за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 316 від 05.04.2022 (а/с 23). Влітку 2022 до них приїхала відповідачка, проте в серпні 2022 остання разом із дочкою сторін [PERSON] , [INFO] , поїхала із м. Дрогобича. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно із ст. 142 СК України, діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. У відповідності до ч. 2, 3 ст. Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Згідно ч.3 цієї статті той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Приписами ст. 161 СК України визначається, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Якщо дитина не може бути передана жодній із цих осіб, суд на вимогу органу опіки та піклування може постановити рішення про відібрання дитини від особи, з якою вона проживає, і передання її для опікування органу опіки та піклування. Як вбачається із клопотання від 09.08.2022 відповідачка з приводу задоволення позовних вимог не заперечила. Відповідно до акту обстеження житлових умов від 06.04.2022, складеного представниками відділу-служби у справах дітей Дрогобицької міської ради, між членами сім`ї хороші та доброзичливі відносини. Зі слів [PERSON] діти проживають разом з ним, з [PERSON] він розлучився. Батько піклується та доглядає за дітьми. Мати не бере участі у вихованні дітей у м. Дрогобичі. Діти влаштовані у навчальні заклади міста Дрогобича. Згідно наказу № 01-06/61-к/тр, виданого 31.05.2022 Гімназією № 10 ім. Євгена Коновальця відділу освіти виконавчих органів Дрогобицької міської ради [PERSON] прийнято на роботу, на посаду електромонтера з обслуговування та ремонту електроустаткування гімназії № 10 імені Євгена Коновальця на 0,75 ставки за строковим трудовим договором з 02.06.2022 по 02.09.2022 з оплатою праці відповідно до штатного розпису (а/с 74,75,76). Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги клопотання відповідача з приводу не заперечення задоволення позовних вимог, інтереси дітей суд дійшов до висновку, що доцільним є визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , а тому суд вважає позов в цій частині обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. З приводу визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] , то суд приходить до висновку про відмову в цій частині позову, оскільки дитина досягла чотирнадцятирічного віку та має право самостійно визначати з ким із батьків буде проживати. Окрім цього, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір, в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved