Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1001064900101 від 26.06.2018 у розмірі 160 134 грн. 20 коп. та судових витрат. \~ \~ \~ \~Обґрунтовує позов тим, що 26.06.2018 між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №1001064900101, на підставі якого відповідачу видано кредит у сумі 102 940 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2022 складає 160134,20 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 61397,79 грн.; заборгованість за процентами - 17,4 грн.; заборгованість за комісією - 49252,82 грн.; штрафні санкції - 49466,19 грн.. Вказану заборгованість банк просить стягнути з відповідача примусово, а також відшкодувати понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою від 21.03.2022 прийнято позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом відповідача та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. \~ \~ \~ \~29.06.2022 представник відповідача [PERSON] надіслав до суду заперечення проти позову. Вважає вимоги позивача безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню. Просить застосувати до заявлених позовних вимог позовну давність. 30.09.2022 представник відповідача [PERSON] надав суду свій розрахунок заборгованості, в якому вказує на те, що дійсна заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором (за тілом кредиту) складає 37131,51 грн., оскільки весь час банк безпідставно нараховував відповідачу комісію, яку слід врахувати в рахунок погашення існуючого боргу. Що стосується вимог банку про стягнення розміру пені, то в цій частині просить відмовити у зв`язку із закінченням строків давності. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник позивача не з`явився, при подачі позовної заяви представником [PERSON] подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі та просить такий задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що нараховані позивачем пеня та комісія задоволенню не підлягає у зв`язку із закінченням строків давності стягнення. Дійсною заборгованістю відповідача перед позивачем за кредитним договором (за тілом кредиту) вважає суму в 37131,51 грн. \~ \~ \~ \~Заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26 червня 2018 року між АТ «Перший Український Міжнародний Банк» та відповідачем укладено кредитний договір №1001064900101, шляхом підписання ним заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування, графіку платежів та загальних умов договорів кредитування (а.с.4-10), відповідно до умов яких [PERSON] отримав кредит у сумі 102 940 грн., строком на 24 місяців, зі сплатою процентів за користування овердрафтом: у розмірі 0,01% річних, комісії за обслуговування кредиту у розмірі 2,99%. До кредитного договору банк додав загальні умови договорів кредитування, паспорт споживчого кредиту, який підписаний відповідачем (а.с.5-11). Отже, сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Як передбачено пунктом 5.1. вказаних загальних умов, позичальник зобов`язаний сплачувати заборгованість по Договору, нараховані проценти на суму кредиту, комісію та неустойку, що передбачені цим Договором. З меморіального ордеру №29353937.43356.8810 від 26.06.2018 вбачається факт перерахування банком [PERSON] кредитних коштів у сумі 102\~940 грн. (а.с.12) Відповідно до письмової вимоги (Повідомлення) № 1063 від 19.02.2021, ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» звернулося до [PERSON] з вимогою негайно погасити заборгованість станом на 19.02.2021 по кредитному договору в загальному розмірі 160 883 грн. 53 коп. в строк до 26.02.2021 (а.с.13) Доказів отримання відповідачем такої вимоги стороною позивача суду не надано. Згідно графіку платежів до договору, за період з 26.06.2018 по 26.06.2020 передбачено, що розрахунковим періодом є 26 число кожного місяця зі сплатою 3077,91 грн. З виписки з рахунку відповідача вбачається, що заборгованість відповідача станом на 01.02.2022 складає 16134,20 грн., з яких основна сума кредиту - 61397,79 грн., проценти за користування кредитом - 17,4 грн., комісія - 49252,82 грн., штрафні санкції (пеня)- 49466,19 грн. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 526 ЦК України\~встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу\~та інших актів цивільного законодавства. Згідно зі\~ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ст.509\~ЦК України\~передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із\~ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно з частиною першою\~статті 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При розгляді вказаної справи суд бере до уваги те, що відповідач користувався кредитними коштами, що стверджується випискою з особового рахунку, тобто використовував їх на власний розсуд і достеменно знав, що кошти, взяті ним в борг, підлягають поверненню. Дані факти не спростовані представником відповідача у запереченнях. В таких лише вказано про необхідність зарахувати сплачену комісію в рахунок заборгованості, яка утворилась, натомість, суду не надано належних та допустимих доказів повного чи іншого погашення заборгованості по тілу кредиту. Наданий представником відповідача обрахунок складений в власній інтерпретації і не доведений жодними переконливими доказами, тому не може бути взятий судом до уваги.. Таким чином, суд дійшов висновку, що розрахунок в частині наявності використаних і не повернутих кредитних коштів є таким, що не оспорений і не спростований відповідачем, тому є правильним і відповідає дійсності. Отже, відповідно до цього розрахунку відповідач має заборгованість за тілом кредиту в розмірі 61\~397 грн. 79 коп. Враховуючи те, що відповідачем не спростовано розмір боргу і не доведено його відсутність або його погашення чи часткове погашення, не встановлено підстав для звільнення відповідача від обов`язку по поверненню використаних ним кредитних коштів у вказаному розмірі, або для зменшення вказаної суми боргу, позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги про стягнення прострочених відсотків в сумі 17 грн. 40 коп., то суд дійшов таких висновків. Як встановлено судом, розмір процентної ставки узгоджений сторонами у паспорті споживчого кредиту, який відповідач підписав, тим самим погодився на всі умови. Тому стягненню з відповідача підлягає і заборгованість за процентами, яка визначена позивачем в розмірі 17 грн. 40 коп. В решті позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією і штрафних санкцій суд відмовляє, виходячи з наступного. Представник відповідач у запереченнях просить суд звернути увагу на факт заборони стягувати комісію. На переконання суду, позовні вимоги про стягнення заборгованості за комісією в розмірі 49252 грн. 82 коп. є безпідставними, оскільки нарахування комісії суперечить положенням частини четвертої\~статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі № 6-2071цс16 та постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі № 276/4216/16-ц, відповідно до яких, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. У зв`язку з вище вказаним, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в розмірі 49 252 грн. 82 коп. не підлягають задоволенню. Підстав здійснювати зарахування шляхом зменшення тіла кредиту немає. Щодо стягнення пені у розмірі 49 466 грн. 19 коп. за період з 26.03.2019 по 26.06.2020, то суд враховує наступне. Відповідно до пункту 6 паспорту споживчого кредиту, який підписаний позичальником, за повне або часткове прострочення виконання грошових зобов`язань за договором карткового рахунку клієнт сплачує банку штрафні санкції у розмірі 10% від простроченої суми за кожен випадок прострочення. Строк кредитування узгоджений сторонами 24 місяців, тобто до 26.06.2020. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) викладено правовий висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. З розрахунку пені, наданого банком вбачається, що штрафні санкції (пеню) нараховано за період з 26.03.2019 по 26.06.2020. Оскільки договір укладено до 26.06.2020, тому право кредитодавця по нарахуванню пені припиняється 26.06.2020. Разом з тим, представник відповідача адвокат Качмар І.О. подав письмову заяву про застосування наслідків позовної давності. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Стаття 258 цього Кодексу визначає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Також позовна давність за вимогою про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день (місяць), за який нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на стягнення пені. Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 23 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Як встановлено судом, відповідач частково погашав заборгованість по кредиту і остання оплата ним відбулась 26 лютого 2019 року. В подальшому, будь-яке погашення заборгованості відповідачем не здійснювалося. Позовна заява до суду подана 21 лютого 2022 року. На переконання суду, позовна давність в частині вимог про стягнення пені позивачем пропущена, тому в цій частині позову слід відмовити. Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення суми заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 61397 грн. 19 коп., заборгованості за відсотками в розмірі 17 грн. 40 коп. ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, тому є доведеними, в решті вимог про стягнення комісії і пені слід відмовити. \~ \~ \~ \~Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2481 грн. Задовольняючи частково позов з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 951 грн. 50 коп. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 207, 525, 526, 527, 530, 611, 626-629, 1048, 1054 ЦК України,

Outcome: partial