Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі-позивач) звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] (далі-відповідач) про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02.10.2013 року зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 2128, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.10.2013 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Причиною їхнього розлучення являється те, що тривалий час позивач з відповідачем не змогли примиритися і знайти шлях до порозуміння, шлюбні відносини фактично припинилися, позивач з дітьми проживає окремо, а тому вважає, що збереження сім`ї з відповідачем не можливим, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Спільного господарства не ведуть. Шлюб носить формальний характер, примиренням між ними неможливе. Сім`я фактично розпалася, у зв`язку з чим виникла необхідність у розірванні даного шлюбу. Тому, [PERSON] звернулася із вказаною позовною заявою до суду та просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судовому засідання представник позивача адвокат Навальнєва Н.М. надала пояснення аналогічно викладеним у позові, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Прізвище просила залишити позивачу « [PERSON] ». У судове засідання відповідач не з`явився. Через канцелярію суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому зазначається, що [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 02.10.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2128, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.06.2018 року, позивач та відповідач мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.09.2014 року, позивач та відповідач мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, примирення не можливе. Спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі викладеного, враховуючи позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить їх інтересам. Позивач [PERSON] бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] », що відповідає вимогам ст. 113 СК України. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, що визначено ч. 2 ст. 114 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112 - 115 СК України та

Outcome: approved