Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивача [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Новосільці в особі Ходорівської міської ради, в якій просить: встановити факт постійного проживання [PERSON] , яка померла [INFO] , із [PERSON] в [ADDRESS] на час відкриття спадщини, тобто на момент смерті останньої, що наступила [INFO] ; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради площею 1,79 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ№017275 від 30.03.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №660 від 15.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай), що видаються Жидачівською РДА по Молодинчецькій сільській раді за №443. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла теща позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,79 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №07275 від 30.03.1997. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. На момент смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом була її дочка [PERSON] . Оскільки [PERSON] хворіла і потребувала постійного догляду, позивачка із чоловіком [PERSON] переїхали на постійне проживання в с. Новосільці, де вони проживали без реєстрації аж до смерті матері. Так як [PERSON] постійно проживала із матір`ю на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла дружина позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входило право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,79 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №07275 від 30.03.1997, що вона успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , однак юридично не оформила. Оскільки заповіту [PERSON] не залишала, то спадкування відбулося за законом. Окрім позивача, серед спадкоємців першої черги спадкування за законом після смерті [PERSON] були її діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , однак вони спадщину не прийняли та на неї не претендують. Натомість позивач постійно проживав із дружиною на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, тому на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив своїх спадкових прав. 01.06.2022 позивач звернувся до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки на території Молодинчецької сільської ради. Для визнання права позивача на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Окрім того, позивач не може оформити прийняту ним спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінал правовстановлюючого документу, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) через його втрату. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позову та розуміння наслідків такого визнання. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, хоч про дату час і місце його проведення повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи за їх відсутності або про відкладення розгляду справи не подали. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак у поданій до суду заяві просить справу розглядати за його відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності позивача та його представника і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.34, 52), про відкладення розгляду справи (а.с.47), про розгляд справи за відсутності його та позивача і підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с.62). Відповідачкою [PERSON] подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимоги та розуміння наслідків визнання позову (а.с.48). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності на заперечень щодо позовних вимог (а.с.32-33). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 14.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.22-23). Ухвалою підготовчого засідання від 18.07.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.35-36). Ухвалою підготовчого засідання від 05.09.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.54-54). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/568/22 відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.40, 41, 42, 57, 58). Ухвалою судового засідання від 11.10.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.64). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу позовних вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.04.2008 (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] одружились 15.08.1970 в Молодинчецькій сільській раді Жидачівського району Львівської області. Після реєстрації одруження дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). Довідкою відділу у Жидачівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 12.04.2021 встановлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Молодинчецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ 017275 від 30.03.1997 на [PERSON] . Реєстраційний номер 443. Площа земельної ділянки - 1,79 умовних кадастрових гектарів. Підстава для видачі сертифіката: розпорядження голови Жидачівської районної державної адміністрації від 15.10.1996 №660. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались (а.с.17). За змістом довідки ВК Ходорівської міської ради №225 від 10.10.2022, [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Новосільці Жидачівського району Львівської області, та [PERSON] , на яку видано сертифікат на право на земельну частку пай ЛВ №017275 від 30.03.1997 - одна і та ж особа (а.с.63). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] у с.Новосільці Жидачівського району Львівської області (а.с.11). Згідно з довідкою ВК Ходорівської міської ради №13 від 20.01.2022, [PERSON] дійсно була зареєстрована в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . Від її імені виконком Молодинчецької сільської ради заповіту не посвідчено. На день смерті [PERSON] в даному будинку проживали без реєстрації дочка [PERSON] та зять [PERSON] (а.с.12). Витяг зі Спадкового реєстру №68047722 від 11.01.2022 встановлює, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.13). [PERSON] померла [INFO] у с.Новосільці Жидачівського району Львівської області, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Згідно з довідкою ВК Ходорівської міської ради №102 від 25.05.2022, [PERSON] проживала без реєстрації в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Разом з нею до моменту смерті проживав її чоловік [PERSON] . Від її імені у виконкомі Молодинчецької сільської ради заповіт не посвідчувався. [PERSON] займався похороном своєї дружини, прийняв спадщину, вступивши в управління спадковим майном у піврічний термін після її смерті (а.с.15). Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру №68047154 від 11.01.2022, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.16). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу від 01.06.2022 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке він має намір успадкувати (а.с.19). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту постійного проживання дружини позивача разом із спадкодавцем (матір`ю) на час відкриття спадщини, що унеможливлює у позасудовому порядку юридичне оформлення ним спадщини після смерті дружини. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту постійного проживання дружини спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом положень статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала разом з нею у [ADDRESS] на час відкриття спадщини (день смерті [PERSON] ). Ці обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості та у сукупності є достатніми для встановлення факту постійного проживання дружини позивача разом з матір`ю до часу відкриття спадщини. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд зазначає, що встановлення вказаного вище факту породжує для позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації ним права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай) 1,79 в умовних кадастрових гектари, згідно з сертифікатом серія ЛВ №017275 від 30.03.1997, яке вона успадкувала після смерті матері [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, однак [PERSON] належним чином спадщину не оформила. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила. Після її смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом (як чоловік спадкодавиці), який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з спадкодавицею на час відкриття спадщини і не заявляв про відмову від неї. Інші спадкоємці першої черги за законом - відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (діти спадкодавиці) спадщину після смерті матері [PERSON] не прийняли, оскільки не вчинили жодних дій, передбачених законом, для її прийняття. Фактичних даних, які б свідчили про протилежне, матеріали справи не містять. За наведених обставин, суд доходить висновку, що [PERSON] має обґрунтоване право на земельну частку (пай), яке набув у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved