Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Заявник [PERSON] , в інтересах якої діє представник [PERSON] , в порядку окремого провадження звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу з особою, яка засуджена до позбавлення волі, заінтересована особа [PERSON] . В обґрунтування заяви зазначила, що 15.06.2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який зареєстрований виконкомом Курахівської селищної ради м.Селидове Донецької області, за актовим записом №37. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають, спільне майно відсутнє. Шлюб фактично розпався, між ними втрачено взаєморозуміння, кожен має різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, подружні відносини давно вже припинені. Між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Крім того, зазначає, що більшу частину подружнього життя, її чоловік знаходився (і на теперішній час знаходиться) в місцях позбавлення волі, у зв`язку з вчиненням кримінальних правопорушень. Вважає, що\~шлюб носить\~формальний характер, примирення та подальше збереження шлюбу між ними - неможливі, тому просить суд розірвати їх шлюб. Ухвалою судді Добропільський міськрайонний суду від 19.09.2022 року заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. В судове засідання заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. В наданій до суду заяві просили розгляд справи проводити у їх відсутність, заявлені вимоги підтримують та просили їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього не надходило пояснень щодо заявлених вимог та будь-яких інших клопотань. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. 15 червня 2010 року у виконкомі Курахівської селищної ради м.Селидове Донецької області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що складено відповідний актовий запис за №37, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 15.06.2010 року (а.с.12). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2019 року, [PERSON] , визнано винним у вчиненні злочинів за ч.3 ст. 186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Вирок набрав законної сили 05.02.2020 року. Відповідно до вироку [PERSON] відбуває покарання у виді позбавлення волі з 23.04.2019 року. З довідки виданої ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» вих.№3/1239 від 21.09.2022 року, вбачається, що [PERSON] , 1978 року народження, відбуває покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05.11.2019 року в ДУ «Роменська виправна колонія (№56)» (а.с.26). Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст.55 Сімейного кодексу України). Згідно положень ч. 3 та ч. 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Стаття 112 Сімейного кодексу України\~передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена ст.51 Конституції України\~охорона сім`ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Зі змісту заяви вбачається, що на даний\~час сторони\~припинили шлюбні\~стосунки,\~спільне господарство\~не ведуть,\~спільним побутом\~не пов`язані,\~заявник не\~бажає відновлювати\~сімейні відносини,\~її чоловік\~вже тривалий\~час перебуває\~у місцях\~позбавлення волі, збереження шлюбу\~суперечить її\~інтересам,\~та вона наполягає на розірвані шлюбу. Даних, які б свідчили про те, що заінтересована особа\~ [PERSON] оспорює обставини, зазначені в заяві, судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, оскільки сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально, подальше їх спільне життя неможливе, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як заявника, так і заінтересованої особи, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved