Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя перебуває цивільна справа за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович; Комунарський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. 27 січня 2021 року вчинив виконавчий напис № 6272, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості у розмірі 46979,50 гривень. Позивачка вважає, що виконавчий напис приватного нотаріусу був вчинений з порушеннями, оскільки заборгованості не існувало, будь-якого договору з відповідачем позивачка ніколи не укладала, вимог позивачці не було направлено, вимоги є спірними. Позивачка просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 6272 від 27 січня 2021 року, вчинений Приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічовим О.М.про\~стягнення з\~ [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості у розмірі 46979,50 гривень. Відзив на позовну заяву не надходив Процесуальні дії у справі Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 листопада 2021 року заяву представника позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення на підставі виконавчого документу. 26 листопада 2021 року ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. У судове засідання позивач, повідомлена своєчасно та належним чином, не прибула, до суду направила свого представника адвоката Кузнецова І.С., який надав заяву про проведення судового засідання за його відсутністю та позивача, в якій зазначив, що у разі неявки представника відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, у судові засідання на 28 лютого 2022 року, на 05 травня 2022 року, 22 червня 2022 року, на 27 липня 2022 року,на 10 сепня 2022 року та на 11 жовтня 2022 року, свого представника не направив, причини його неявки суду не відомі. Представник Комунарський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), повідомлений своєчасно та належним чином, у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Приватний нотаріус повідомлений своєчасно та належним чином, в судове засідання не прибув, причини не явки суду не вдомі. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки представника відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рушення, то суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно та, згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювати фіксацію процесу звукозаписувальними технічними засобами. Установлені судом фактичні обставини у справі Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. 27 січня 2021 року вчинив виконавчий напис № 6272, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості у розмірі 46979,50 гривень. Постановою державного виконавця Дідичук Я.В. від 17 вересня 2021 року по виконавчому провадженню № 66719748, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріусу № 6272, вчиненого 27 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія Управління Активами» заборгованості у розмірі 46979,50 гривень. Позиція суду та нормативно правове обґрунтування Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Отже, виконавчий напис вчинено відповідно до п. 2\~Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Пунктом 2 вказаної вище Постанови передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин подаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості. Тобто п. 2 зазначеної Постанови передбачений вичерпний перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Крім того, нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документах, але не визначає та не перевіряє її розмір. Так, у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014 р., вказано, що судам апеляційної інстанції слід мати на увазі, що, вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених\~Законом № 3425-ХІІ. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Отже, нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості згідно наданим документам для вчинення виконавчого напису. Окрім цього, як було з`ясовано при вивчені виконавчого напису, приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, на підставі\~постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", якою було внесено до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів таку форму договору, як кредитний договір. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"\~було визнано незаконною та нечинною постанову № 662 в частині, доповнення переліку документів, на підставі яких вчинюється виконавчий напис оригіналу кредитного договору. Таким чином, виконавчий напис було вчинено на підставі та в порядку нормативного акту, який було визнано незаконним та нечинним. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України аналогічно зазначається, що нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.4 вказаної Глави зазначається, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Позивачка зазначає, що нею та відповідачем не було укладено жодного договору, за яким могло виникнути право вимоги. Крім того, позивачка не отримувала вимоги про усунення порушень за кредитним договором. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі № 357/12818/17 (провадження № 44380св18), та у постанові Верховного Суду від 19 березня 2021 року в справі № 750/3781/20 (№ 61-14943св20). Матеріали справи не містять відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягають задоволенню, оскільки при його вчиненні нотаріусом був порушений порядок та не перевірено безспірність вимог. Розподіл судових витрат. У зв`язку із задоволенням основної вимоги, з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 908,00грн. за подання позовної заяви та 454,00грн. за подання до суду заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved