Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Львівський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти по безробіттю в розмірі 5604,67 грн. та судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Позов обґрунтовує тим, що 03.09.2020 [PERSON] звернувся до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи. 03.09.2020 на підставі заяви, відповідачу було надано статусу безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю. За час перебування на обліку у центрі зайнятості [PERSON] отримував матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю з 03.09.2020 по 03.11.2020 в сумі 5604,67 грн. В ході здійснення перевірки достовірності отриманої інформації, проведення розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітному [PERSON] (Акт розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №454 від 17.12.2020) та з`ясовано, що [PERSON] під час реєстрації в центрі зайнятості 03.09.2020 та набутті статусу безробітного з 03.09.2020 та призначення допомоги по безробіттю з 03.09.2020 року не повідомив спеціалістів центру зайнятості про перебування у цивільно-правових відносинах з ТзОВ "С-ПЕРСОНАЛ" згідно укладеного цивільно-правового договору Цивільно-правової угоди від 01.09.2020 року (термін дії з 01.09.2020 по 30.09.2020) та отримував дохід у вересні 2020 року в сумі 1\~300,00 грн. та сплатою Єдиного соціального внеску що підтверджується даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України, що призвело до неправомірного прийняття рішення про надання [PERSON] статусу безробітного з 03.09.2020 року та призначення матеріального забезпечення на випадок безробіття, з 03.09.2020 року, оскільки належав до зайнятого населення. У результаті неповідомлення відповідачем спеціалістів Львівського міського центру зайнятості під час набуття статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю про укладений та діючий Договір про надання послуг від 01.09.2020 з ТзОВ "С-ПЕРСОНАЛ", та поданням недостовірних даних (неповідомлення про зайнятість), відповідач неправомірно набув статусу безробітного та отримав допомогу по безробіттю за період з 03.09.2020 по 03.11.2020 у сумі 5 604,67 грн., у зв`язку із належністю до зайнятого населення та поданням недостовірних даних на підставі яких відбулась реєстрація відповідача у центрі зайнятості як безробітного з наданням статусу безробітного та призначенням допомоги по безробіттю. 15.01.2021 позивачем було скеровано на адресу відповідача повідомлення щодо відшкодування коштів у сумі 5 604,67 грн., яке було залишено без задоволення, у зв`язку з чим, позивач просить стягнути вказану суму в судовому порядку. Ухвалою суду від 25 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями рекомендованої кореспонденції. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності не скористався. З метою забезпечення розумних строків провадження у справі, суд вважає, що розгляд справи у відсутності відповідача є можливим, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Враховуючи те,\~що учасники\~справи належним\~чином повідомлені\~про день\~та час\~розгляду справи,\~суд вважає\~за можливе,\~відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~розглянути справу\~у відсутності\~сторін на\~підставі наявних\~у справі\~доказів,\~не здійснюючи\~фіксування судового\~процесу. Суд дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. За положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Cудом встановлено, що 03.09.2020 [PERSON] звернувся до Львівського міського центру зайнятості в пошуках роботи. На підставі поданої заяви відповідачу було надано статус безробітного з 03.09.2020 року, відповідно до ст.43 Закону України «Про зайнятість населення». Відповідно до заяви про надання статусу безробітного від 03.09.2020 [PERSON] зазначив, що не відноситься до зайнятого населення відповідно до ст.4 Закону України «Про зайнятість населення» та через відсутність роботи не має заробітку або інших доходів передбачених законодавством, у тому числі не забезпечую себе роботою самостійно, з правами та обов`язками безробітного ознайомлений та несе відповідальність за достовірність поданих даних та відомостей, що засвідчив своїм особистим підписом. За час перебування на обліку у центрі зайнятості відповідач отримував у центрі зайнятості матеріальне забезпечення - допомогу по безробіттю з 03.09.2020 по 03.11.2020 у сумі 5 604,67 грн. Згідно з Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в порядку обміну позивачем отримано інформація від ПФУ про перебування [PERSON] у цивільно-правових відносинах з ТзОВ "С-ПЕРСОНАЛ". В ході перевірки достовірності отриманої інформації проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітному [PERSON] та з`ясовано, що [PERSON] під час реєстрації в центрі зайнятості 03.09.2020 та набуття статусу безробітного з 03.09.2020, та призначення допомоги по безробіттю з 03.09.2020, не повідомив спеціалістів центру зайнятості про перебування у цивільно-правових відносинах з ТзОВ "С-ПЕРСОНАЛ" згідно укладеного цивільно-правового договору Цивільно- правової угоди від 01.09.2020 (термін дії з 01.09.2020 по 30.09.2020) та отримував дохід у вересні 2020 року в сумі 1 300,00 грн. та сплатою Єдиного соціального внеску, що підтверджується даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного Фонду України, що призвело до неправомірного прийняття рішення про надання [PERSON] статусу безробітного з 03.09.2020 та призначення матеріального забезпечення на випадок безробіття, з 03.09.2020, оскільки належав до зайнятого населення, що стверджується Актом розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №454 від 17.12.2020. У результаті неповідомлення відповідачем спеціалістів Львівського міського центру зайнятості під час набуття статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю про укладений та діючий Договір про надання послуг від 01.09.2020 з ТзОВ ТзОВ "С-ПЕРСОНАЛ" та поданням недостовірних даних (не повідомлення про зайнятість), відповідач не правомірно набув статус безробітного та отримав допомогу про безробіттю за період з 03.09.2020 по 03.11.2020 у сумі 5 604,67 грн. Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до центру зайнятості даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Відповідно до ст.1 Закону України «Про зайнятість населення», зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством тощо. Відповідно п.8 ч.1 ст.45 Закону України «Про зайнятості населення», реєстрація у центрі зайнятості припиняється у разі встановлення Факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення виплати (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг що мав місце протягом періоду реєстрації. Відповідно до ст.31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення виплати на підставі документів, шо містять неправдиві відомості. Відповідно до п.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», безробітні, зобов`язані своєчасно подати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, шо впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Львівським міським центром зайнятості скеровано [PERSON] повідомлення від 15.01.2021 року про відшкодування коштів у сумі 5 604,67 грн., яке проігноровано відповідачем, та повернуто відділенням Укрпошти на адресу позивача, у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Частиною 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» визначено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі, внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач, маючи статус безробітного, перебував на обліку в Львівському міському центру зайнятості як особа, яка виконує роботи відповідно до укладеного цивільно-правового договору, предметом якого є діяльність спрямована на отримання доходу за рахунок виконання власними силами робіт (зайнята особа), що вплинуло на умови виплати йому допомоги по безробіттю, а тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5604,67 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю за період часу з 03.09.2020 по 03.11.2020. Таким чином, позов підлягає до задоволення. Відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 270,00 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved