Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 24 жовтня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір №11240211000, згідно якого відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит в сумі 100000 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Рішенням Загальних зборів акціонерів Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» від 27.10.2009 року банк змінив своє найменування на Публічне Акціонерне товариства «УкрСиббанк». 30 листопада 2011 року по справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволені. 13 лютого 2018 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено договір факторингу №104, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором №11240211000 від 24 жовтня 2007 року укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] , перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт». На підставі чого ТОВ «ФК «Укрфінстрандарт» просив замінити сторону виконавчого провадження. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 травня 2018 року заяву про заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстрандарт» - задоволено. 12 серпня 2021 року від відповідача (заявника) [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2011 року, дану заяву судом було задоволено, заочне рішення скасовано, та призначено справу до розгляду по суті, та в подальшому постановлено ухвалу від 17 листопада 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду. Правонаступник позивача ПАТ «УкрСиббанк» - ТОВ «ФК «Укрфінстрандарт», не погодившись із рішенням Дніпропетровського районного суду подав апеляційну скаргу на ухвалу від 17 листопада 2021 року. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 136 квітня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Укрфінстрандарт» задоволено, ухвалу від 17 листопада 2021 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Представник позивача ПАТ «УкрСиббанк» Міщанин Є.В. надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без участі банку, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. (а.с. 94) Представник правонаступника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» Сисин В.В. надав заяву про розгляд справи без участі ТОВ «ФК «Укрфінстандарт». Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. (а.с. 233) Відповідачі до суду не з`явилися, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України відповідачем суду не подано. Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд дослідивши надані докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 24 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 11240211000, згідно якого відповідач [PERSON] отримав від позивача кредит в сумі 100000 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі.\~\~\~ За частиною першою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст.638 ЦК України). Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до п.п.1.1, 1.2.2 Кредитного договору [PERSON] зобов`язався належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені графіком погашення кредиту. Згідно п.1.3.1 Кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 13,9 % річних. [PERSON] ухилявся від виконання договірних зобов`язань, передбачених кредитним договором. На неодноразові письмові звернення позивача погасити існуючу заборгованість відповідач [PERSON] не реагує. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У відповідності до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надавати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.4.1 Кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена в іноземній валюті. Таким чином, станом на 01 липня 2009 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором становить 769887,83 грн., з яких 687583,88 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 74969,27 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7334,68 грн. пеня. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобов`язань\~ за кредитним договором 24 жовтня 2007 року позивач уклав з відповідачем [PERSON] договір поруки № 11240211000/П, відповідно до умов якого він прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] всіх боргових зобов`язань перед позивачем за кредитним договором\~ № 11240211000 від 24 жовтня 2007 року.\~ Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник який прострочив виконання зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом. Відповідач, порушуючи умови договору, свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, що підтверджено наведеним вище розрахунком, наданим позивачем. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.525, 526, 554, 610, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved