Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Товариство є управителем вищевказаного багатоквартирного будинку на підставі рішення загальних зборів співвласників та надають послугу з управління багатоквартирним будинком. Також на підставі рішення сільської ради вони є виконавцем житлово-комунальних послуг з утримання будівників, споруд та прибудинкової території, укладені відповідні договори. Оскільки відповідачі фактично користувались житлово-комунальними послугами, тому фактично між ними наявні договірні відносини. Відсутність саме підписаного договору не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати. Ними належним чином виконуються свої обов`язки по наданню послуг, скарг від відповідачів не надходило. У зв`язку з відсутності оплати за отримані послуги, у відповідачів виникла заборгованість за період з 01 травня 2019 року до 01 листопада 2021 року на загальну суму 50\~668,92 грн.: за постачання теплової енергії 26\~282,88 грн. (було спожито на 50\~542,29 грн., частково оплачено на суму 24\~259,41 грн.); за забезпечення контрольно-пропускного режиму охорони території, що входить до складу комплексної забудови ЖК «Чайки», - 24\~386,50 грн.. У добровільному порядку відповідачі не сплачують рахунки. Просили суд стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь ТОВ «ЗАРАЗ-8» заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 50\~668,92 грн.; судові витрати покласти на відповідачів. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 лютого 2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 10 травня 2022 року до суду надійшла заява [PERSON] проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, перехід до розгляду за правилами загального позовного провадження. У задоволенні клопотання ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 травня 2022 року відмовлено. 21 червня 2022 року з матеріалами справи ознайомився адвокат відповідача [PERSON] - [PERSON] . У подальшому адвокатом жодних клопотань, заяв не подавались. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотань відповідача [PERSON] про витребування доказів. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 жовтня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження по даній справі до вирішення цивільної справи №369/11106/21 та до вирішення адміністративної справи №369/10041/17. 27 червня 2022 року до суду надійшов відзив відповідача [PERSON] . Не погоджуючись з позовом вказав, що позивач навмисно вводить суд в оману, надає неправдиві відомості, завідомо недостовірні та підроблені докази, за що передбачена кримінальна відповідальність. Так, у своїй довідці позивач вказує про заборгованість за теплопостачання з 01 травня 2019 року. Але в них наявна довідка, видана ТОВ «ЗАРАЗ-8» про відсутність такої заборгованості станом на 07 жовтня 2020 року. Вважає, що позивач не є надавачем, та не міг надавати послуги по опаленню, з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії, не надав суду жодного належного доказу на підтвердження наявності в них боргу за теплопостачання. При вирішенні спору вказав на необхідність врахування судових справ №320/4416/21, №320/1650/21. Також необґрунтованими вважає вимоги про стягнення оплати за забезпечення контрольно-пропускного режиму та охорони території, оскільки такі послуги не є житлово-комунальними послугами. З ними не укладено жодних договорів про надання таких послуг. Крім того, за скаргою співвласників ГУ ДПСС у Київській області було проведено позапланову перевірку, за наслідками якої складно акт та винесено припис щодо грубого порушення законодавства з боку ТОВ «Зараз-8». Тому нарахування та вимога сплати таких послуг є незаконною. Вказав, що відповідачі ставлять під сумнів відповідність копії доданих до позовної заяви позивачем письмових доказів їх оригіналам, що є окремою підставою для відмови в задоволенні позову. Просив суд відмовити в задоволенні позову. 25 липня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив від ТОВ «ЗАРАЗ-8». Вказали, що послуги з постачання теплової енергії ним здійснюються на підставі укладеного агентського договору та договору про надання послуг з постачання теплової енергії з ТОВ «КК «Реформа». Правомірність укладених договорів підтверджена в судовим рішення по справі №320/3557/21. Послуги по охороні надають на підставі рішення загальних зборів співвласників, укладеного договору з ТОВ «Нао Сістем». Ними до позову додані всі докази, що підтверджують їх вимоги. Просили задоволити позов. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками (спільна часткова власність, по Ѕ у кожного) квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №299125204 від 11 лютого 2022 року. Відповідно до Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] від 19 травня 2016 року ТОВ «ЗАРАЗ-8» визначено управителем будинку даного багатоквартирного будинку з червня 2016 року. Згідно рішення Виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 24 лютого 2016 року №40 були погоджені та введені з 01 березня 2016 року відкориговані тарифи ТОВ «ЗАРАЗ-8» на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для споживачів, та на послуги з централізованого гарячого водопостачання та водовідведення, за адресою: [ADDRESS] , [ADDRESS] . №21 корпус 3, №21 корпус 3 (ЗОШ І ступеня), №21 корпус 4. Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації №470 від 15 серпня 2019 року видано ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «РЕФОРМА» ліцензії на провадження господарської діяльності з виробництва, постачання, транспортування теплової енергії. Рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради від 30 вересня 2019 року № 317 визнано TOB «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «РЕФОРМА» виконавцем послуг з постачання теплової енергії споживачам за адресою: с. Чайки, Києво-Святошинського району, Київської області вулиця Лобановського Валерія. Погоджено та введено в дію з 01.10.2019 р. тарифи ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «РЕФОРМА» на послуги з виробництва теплової енергії, її транспортування та постачання для споживачів ЖК «Чайка», які включають в себе всі передбачені податковим законодавством України податки, за адресою: [ADDRESS] . 24 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «РЕФОРМА» (Товариство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-8» (Агент) укладено агентський договір № 01/10/19 АД38, за умовами якого Агент уповноважений Товариством здійснювати посередництво у відносинах між Товариством, як теплопостачальною організацією, та споживачами, які споживають послуги з теплової енергії на території [ADDRESS] корпуси 1, 2, 3, 4. За цим Договором, Товариство уповноважує, а Агент зобов`язується надавати від імені та за рахунок Товариства агентські послуги - вчиняти юридичні та фактичні дії визначені Договором:, укладати угоди чи сприяти їх укладенню, що створюють, змінюють, припиняють цивільні права та обов`язки Товариства як теплопостачальної організації. Територія, у межах якої має діяти Агент, є територія [ADDRESS] корпуси 1, 2, 3, 4 (далі - Територія). Товариство є суб`єктом господарської діяльності, що здійснює виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (теплопостачальною організацією) у Київській області на підставі ліцензій на провадження зазначених видів господарської діяльності, виданих, як вказувалось вище, за розпорядженням від 15.08.2019 року № 470 Київської обласної державної адміністрації. Товариство є теплопостачальною організацією і його діяльність регулюється Законом України «Про теплопостачання» від 02.06.2005р. №2633, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. №2189, Правилами надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою КМУ від 21.08.2019р. № 830 та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють таку діяльність. 30 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «РЕФОРМА» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗАРАЗ-8» (Колективний споживач) що є Управителем багатоквартирного будинку [ADDRESS] , діє від імені та за рахунок співвласників зазначеного будинку на підставі рішень зборів співвласників багатоквартирного будинку №21 корп. 4 від 19.05.2016 року, укладено договір №ТЕ-21/4 про надання послуги з постачання теплової енергії. За умовами даного договору Виконавець зобов`язується надавати колективному споживачеві послугу з постачання теплової енергії на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення (далі - послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а колективний споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим Договором. Додатком № 1 до договору № ТЕ-21/4 сторони погодили що на момент підписання договору №ТЕ-21/4 про надання послуг з постачання теплової енергії від 30 жовтня 2019 року, тарифи на теплову енергію затверджені в установленому законом порядку згідно рішення виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області № 317 від 30 вересня 2019 року. Товариство здійснює нарахування за теплову енергію на підставі затверджених тарифів. Рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №406 від 29 листопада 2019 року погоджено та введено відкориговані тарифи ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «РЕФОРМА» з 01 грудня 2019 року на послуги з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії в [ADDRESS] для споживачів 1543,15 грн/Гкал. Рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №235 від 08 жовтня 2020 року погоджено та введено відкориговані тарифи ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «РЕФОРМА» на послуги з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії в [ADDRESS] для споживачів 1185,40 грн/Гкал. Застосування даного тарифу може бути введено в дію після переходу на нові договірні відносини між виконавцем комунальної послуги та споживачами, що відповідатимуть типовим договорам про надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21 серпня 2019 року (08 жовтня 2020 року). Рішенням Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №14-3-VII від 24 грудня 2020 року погоджено та введено відкориговані тарифи ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «РЕФОРМА» на послуги з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії в [ADDRESS] для споживачів 1588,66 грн/Гкал. Застосування даного тарифу може бути введено в дію після переходу на нові договірні відносини між виконавцем комунальної послуги та споживачами, що відповідатимуть типовим договорам про надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21 серпня 2019 року (24 грудня 2020 року). Вищевказане рішення Борщагівської сільської ради (від 24 грудня 2020 року) скасоване постановою Київського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року (справа №320/1650/21). А саме: «Визнано протиправним та скасувати рішення Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області від 24.12.2020 №14-3-VIII "Про встановлення відкоригованих тарифів ТОВ "Керуюча компанія "Реформа" на послуги з виробництва теплової енергії, її транспортування та постачання з урахуванням коригування споживачам на території села Чайки Бучанського району Київської області по вулиці Лобановського Валерія". Відповідно до реєстру судових рішень дана постанова набрала законної сили 25 травня 2021 року. Рішенням виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №10 від 02 лютого 2021 року погоджено та введено відкориговані тарифи ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «РЕФОРМА» на послуги з виробництва, постачання та транспортування теплової енергії в [ADDRESS] для споживачів 1806,71 грн/Гкал. Застосування даного тарифу може бути введено в дію після переходу на нові договірні відносини між виконавцем комунальної послуги та споживачами, що відповідатимуть типовим договорам про надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21 серпня 2019 року (02 лютого 2021 року ). Позивач належним чином виконує свої зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг, надає послуги своєчасно та у повному обсязі відповідно до затверджених тарифів та укладених договорів. Доказів протилежного відповідачем суду не надано, не заявлено клопотань про їх витребування у разі складнощів в їх отриманні, не повідомлено про причини неможливості подати докази. Із матеріалів справи вбачається що між позивачем та відповідачем відсутній договір про надання житлово-комунальних послуг, однак відповідач користується наданими позивачем житлово-комунальними послугами. Суд вважає, що відсутність між сторонами договору не може слугувати підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідна правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15. Разом з тим, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг, що і стало підставою для подання позову до суду. Згідно даних бухгалтерського обліку та інформації по особовому рахунку відповідача, що підтверджується Довідкою про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг станом на 01 листопада 2021 року, за період з 01 травня 2019 року по 31 жовтня 2021 року, заборгованість відповідачів [PERSON] та [PERSON] перед Позивачем ТОВ «Зараз-8» становить 52\~530,46 грн. (сплачено 78\~531,61 грн., нараховано всього 131\~062,07 грн.: за послуги з управління багатоквартирним будинком - 55832,39 грн., послуги з забезпечення контрольно-пропускного режиму та охорони території, що входить до комплексної забудови ЖК «Чайка», - 24\~386,50 грн., постачання теплової енергії 24\~259,41 грн., теплова енергія (до 31 жовтня 2021 року) 26\~282,88 грн.). За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 67 Житлового кодексу УРСР, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» \~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; Згідно статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтею 322 Цивільного кодексу України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на викладене правовідносини, які виникли між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати сплати грошей за надані послуги. Крім того, обов`язок сплатити за надані й спожиті послуги випливає також з положення частини першої статті 11 ЦК України про те, що цивільні права та обов`язки випливають із дій осіб, що передбачені актом цивільного законодавства. Як вказувалось вище, позивач здійснив нарахування за теплову енергію за період з 24 грудня 2020 року по 02 лютого 2021 року на підставі рішення сільської ради від 24 грудня 2020 року, яке було скасовано в судовому порядку. Відповідно до поданого розрахунку у вказаний період позивач нарахував за послуги за постачання теплової енергії: 31 грудня 2020 року на суму 4530,73 грн. та 31 січня 2021 року на суму 7599,47 грн. Тому суд виключає ці нарахування на загальну суму 12\~130,20 грн. із заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів. Позивач жодного аргументу у своїй відповіді на відзив не навів щодо нарахувань по скасованому рішенню, а у позовній заяві посилається на вищевказане рішення, при цьому вказує його як рішення виконавчого комітету, а до позовної заяви додав саме рішення сільської ради. У відповіді на відзив позивач вказує, що всі нарахування здійснюються на підставі затверджених тарифів. З поданого позивачем суду розрахунку заборгованості (довідка про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг) вбачається, що графа «постачання теплової енергії» містить нарахування з 01 травня 2019 року по 30 квітня 2021 року, 30 жовтня 2021 року сума в розмірі 26282,88 грн. переведено в графу «теплова енергія». Згідно довідки №06 від 07 жовтня 2020 року ТОВ «Зараз-8» вбачається, що заборгованість за теплову енергію, утримання будинку та прибудинкової території по квартирі [ADDRESS] станом на 01 вересня 2020 року немає. Посилання відповідача на вищевказану довідку як необґрунтованість наявного боргу за теплопостачання, суд до уваги не бере, оскільки відсутність боргу станом на 01 вересня 2020 року відповідає розрахунку, поданому позивачем. Квитанції на оплату, додані до відзиву, також не спростовують доводів позивача про часткове погашення боргу, але не у повному обсязі. Всі квитанції (проведені відповідачами оплати) враховані у довідці. Оскільки відповідачі як співвласники майна отримували та споживали послуги з постачання теплової енергії, проводили часткову оплату, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 14\~152,68 грн. солідарно підлягають до задоволення. Інші доводи відповідача щодо неправомірності та неможливості нарахувань позивачем таких оплат не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, спростовуються укладеними договорами, прийнятими рішеннями виконавчого комітету, судовими рішеннями, наявними в Єдиному реєстрі судових рішень. Суд враховує також й те, що належних та допустимих доказів не надання послуг теплопостачання позивачем суду надано не було. Не знайшли свого підтвердження і доводи відповідача про фальсифікацію рішень загальних зборів, та спростовується тим, що відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність кримінального провадження стосовно вказаних обставин або обвинувального вироку суду. На підставі належним чином оцінених доказів поданих позивачем, встановивши наявність у відповідачів заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача ТОВ «ЗАРАЗ-8» суми заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі 14152,68 грн. (за спожиті послуги з постачання теплової енергії). Щодо вимог про стягнення заборгованості за надані послуги із забезпечення контрольно-пропускного режиму та охорони території. Судом також встановлено, що територія ЖК "Чайки" обгороджена парканом та забезпечується охорона комплексу, діє контрольно-пропускний режим. Дані обставини є загально відомими та не спростовувались відповідачами. 01 жовтня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НАО Сістем» (довіритель) та ТОВ «ЗАРАЗ-8» (повірений) укладено договір доручення №9, відповідно до умов якого даний договір регулює відносини, що виникають між довірителем, повіреним та споживачами (фізична та/або юридична особа, яка користується послугами із забезпечення контрольно-пропускного режиму та охорони від протиправних посягань та навмисного пошкодження спільного майна співвласників багатоквартирного будинку і прибудинкової території, що входить до житлового комплексу « [INFO] ») при використанні останніми послуг із забезпечення контрольно-пропускного режиму та охорони від протиправних посягань та навмисного пошкодження спільного майна співвласників багатоквартирного будинку і прибудинкової території, що входить до житлового комплексу « [INFO] ». Відповідно до п. 1.3 договору доручення в порядку та умовах, визначених цим договором, повірений зобов`язується за винагороду від імені і за рахунок довірителя виконувати протягом усього строку дії договору, окрім іншого, приймати від споживачів плату за надані довірителем послуги на окремий розрахунковий рахунок повіреного з наступним перерахуванням даних коштів з окремого рахунку повіреного на визначений договором поточний рахунок довірителя; забезпечити підготовку та розсилку споживачам відповідних рахунків на оплату наданих довірителем послуг. Згідно з п. 8.1 - 8.2 договору доручення, останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору та діє до 31 грудня 2018 року, але в будь-якому випадку - до повного виконання сторонами своїх обов`язків за цим договором. Крім того, 29.11.2019 ТОВ «НАО Сістем» (товариство) та ТОВ «ЗАРАЗ-8» (агент) укладено договір № 01/12/19-08, відповідно до п. 1.1 якого товариство за цим договором зобов`язується надавати власникам послуги із забезпечення контрольно-пропускного режиму (надалі - КПР) та охорони території, що входить до складу комплексної забудови Житлового комплексу «Чайка». Згідно з п. п. 3.1, 3.2 договору розрахунок вартості/ціни послуги кожному власнику здійснює агент, формує відповідні рахунки і надає рахунки власникам у термін до 10-го числа кожного місяця, у якому надаються послуги. Строк оплати послуг здійснюється власниками, визначається в рахунку та має проводитись не пізніше 20-го числа місяця, у якому надаються послуги. Умовами п. 4.1 - 4.2 договору визначено, що цей договір набирає чинності з 01 грудня 2019 року. Цей договір укладений на строк до 01 грудня 2020 року. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1 ст. 1029 Цивільного кодексу України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суб`єктами у сфері житлово-комунальних послуг є виконавець, споживач та управитель. В редакції закону, що діяла до 01.05.2019 суб`єктами у сфері житлово-комунальних послуг були виробник та виконавець послуг, балансоутримувач, власник та споживач житлово-комунальних послуг. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Аналогічне положення містила ч. 1 ст. 19 закону в попередній редакції. Згідно з п. 1 ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву кореспондує обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. (п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 20 попередньої редакції Закону). Згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність актів наданих послуг, рахунків на оплату, тощо не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не заперечував факту отримання послуг з охорони території, а лише зазначив про відсутність права управителя надавати такі послуги. Позивач заявив вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з охорони за період з 01 травня 2019 року по 31 жовтня 2021 року включно. Суд враховує зміст наявних договорів, а саме: договору доручення № 09 від 01.10.2018 та договору № 01/12/19-8 від 29.11.2019, та виходить з того, що за своєю суттю тільки договір № 01/12/19-8, укладений 29.11.2019 визначає правовідносини сторін щодо надання послуг із забезпечення контрольно-пропускного режиму та охорони території, що входить до складу комплексної забудови Житлового комплексу «Чайка». В той же час, договір доручення № 9, укладений 01.10.2018, не є договором про надання послуг із забезпечення контрольно-пропускного режиму та охорони території, що входить до складу комплексної забудови Житлового комплексу «Чайка». Останній визначає передачу ТОВ «НАО Сістем», як довірителя, до позивача, як повіреного, окрім іншого, прав приймати від споживачів плату за надані довірителем послуги. З поданої суду довідки про нарахування та оплату житлово-комунальних послуг вбачається, що 01 липня 2020 року позивачем здійснено нарахування за послуги із забезпечення КПР та охорони території на суму 12\~835 грн. Разом з тим, ні у даній довідці, ні у позовній заяві, ні у даних договорах не міститься обсягу такої заборгованості та доказів на підтвердження розміру цієї заборгованості (первинних документів, передачі такої заборгованості у порядку встановленому законом, тощо) суду не надано, а тому такі доводи позивача відхиляються як необґрунтовані в цій частині. З аналізу чинних договорів та законодавства строк виконання відповідачами своїх грошових зобов`язань за отримані послуги із забезпечення контрольно-пропускного режиму (та охорони території з серпня 2020 року є таким, що настали. В свою чергу, відповідачами існуючої заборгованості за надані послуги із забезпечення контрольно-пропускного режиму (надалі - КПР) та охорони території не сплачено. Протилежного відповідачем суду не доведено, доказів оплати всієї суми заборгованості не надано. Доводи відповідача про незаконність дій позивача по нарахування такої оплати не знайшли свого підтвердження та спростовують розглянутими судами спорів щодо таких нарахувань. На час прийняття судом рішення, відповідач не надав суду рішення, яке набрало законної сили, щодо незаконності дій позивача по укладенню договорів щодо охорони житлового комплексу та нарахування власникам квартир відповідної плати. Як вбачається з матеріалів справи, за період дії договору № 01/12/19-08 від 29.11.2019 відповідачу з 01 серпня 2020 року надано послуги із забезпечення контрольно-пропускного режиму (надалі - КПР) та охорони території на суму 770,10 грн. щомісячно. Тому суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення заборгованості за дані послуги в розмірі 11\~551,50 грн., які підлягають стягненню з відповідачів солідарно як співвласників майна. Відповідно до вимог\~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 2481 грн., підлягають стягненню на його користь з відповідачів пропорційно до задоволених вимог, а саме по 629,31 грн. з кожного з відповідачів. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved