Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Орган опіки та піклування Улашанівської сільської ради звернувся з позовом до Нетішинського міського суду Хмельницької області до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначається, що [INFO] померла мешканка села Улашанівка Шепетівського району [PERSON] , у якої залишилося двоє малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим діти були тимчасово влаштовані до родини своєї баби [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , та переведені з Головлівської філії Крупецького ліцею до ліцею Улашанівського ліцею імені В. Марковського. Батьки дітей [PERSON] та [PERSON] в офіційному шлюбі не перебували, але батьківство відповідач визнав. Коли [PERSON] було 2 роки, а [PERSON] - 1 рік, батьки перестали проживати разом. Зі слів [PERSON] батько дітей не брав участі у їх вихованні, не допомагав матеріально та навіть не вітав їх із днем народження. Після смерті матері дітей їх баба [PERSON] неодноразово телефонувала відповідачу, який під час телефонної розмови обіцяв приїхати, але на теперішній час на телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає, а його місцеперебування невідоме. Із розмови представників служби у справах дітей з батьком відповідача [PERSON] стало відомо, що за останнім відомим місцем проживання [PERSON] на даний час не зареєстрований та не проживає, батько відповідача більше двох років його не бачив свого сина та його місцеперебування йому також невідоме. Вихованням дітей займається [PERSON] , яка забезпечує їх усім необхідним для комфортного проживання, розвитку та проведення дозвілля, у той час як їх батько [PERSON] участі у вихованні своїх дітей не бере та їх життям не цікавиться. Таким чином, позивач просив суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] 12.07.2022 ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області було відкрите провадження у справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження (а.с. 20). 26.07.2022 ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Улашанівської сільської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав було передано за підсудністю на розгляд Нетішинського міського суду Хмельницької області (а.с. 25). 22.08.2022 ухвалою судді Нетішинського міського суду Хмельницької області було прийнято до розгляду цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Улашанівської сільської ради до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та призначене підготовче засідання у справі (а.с. 50). 13.09.2022 судом було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У підготовчому засіданні була задоволена заява представника позивача про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] , а також із власної ініціативи витребуваний в Органу опіки та піклування Улашанівської сільської ради письмовий висновок щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 47). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що після смерті матері малолітніх дітей виховує та утримує їх бабуся [PERSON] , яка повідомляла відповідача про смерть своєї доньки, однак той ухиляється від виконання батьківських обов`язків та протягом року не приїхав до дітей, незважаючи на відповідну обіцянку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надійшло, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позову не подав, а також враховуючи відсутність заперечень з боку представника позивача проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала у судовому засіданні на місці (без виходу до нарадчої кімнати). Свідок [PERSON] , яка працює на посаді діловода загальної та організаційної роботи Улашанівської сільської ради у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , після смерті своєї доньки [PERSON] забрала малолітніх дітей останньої до себе, виховує та забезпечує своїх онуків. [PERSON] разом зі службою у справах дітей декілька разів виїжджала додому до [PERSON] , зокрема для обстеження умов проживання дітей, під час чого було встановлено, що для дітей створені всі необхідні умови, дітям подобається жити у бабусі, батько з їх слів до них не приходить. Зі слів [PERSON] батько дітей після смерті їх матері не з`являвся, будь-якої матеріальної допомоги дітям не надавав, жодної участі у їх вихованні не бере. Свідок [PERSON] , яка є бабусею дітей, у судовому засіданні пояснила, що [INFO] померла її донька [PERSON] , в якої залишилося двоє малолітніх дітей - хлопчик [PERSON] (11 років) та дівчинка [PERSON] (10 років). Оскільки донька розійшлася з батьком дітей (з яким вони не перебували у зареєстрованому шлюбі) близько восьми років тому, і за весь цей час він лише двічі відвідував дітей, яким будь-якої матеріальної допомоги не надавав, [PERSON] забрала онуків жити до себе. Одразу після смерті доньки вона двічі протягом декількох днів телефонувала відповідачу, якому повідомила про смерть [PERSON] . Під час цих телефонних розмов [PERSON] обіцяв приїхати, однак до теперішнього часу цього не зробив, а також припинив відповідати на дзвінки. Будь-яких спроб контактувати чи матеріально допомагати дітям з боку відповідача не було. Заслухавши представника позивача та свідків, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - мати яких [PERSON] померла [INFO] (а.с. 5, 6, 7). Згідно з наказом Служби у справах дітей, сім`ї і молоді Улашанівської сільської ради № 24/од від 04.11.2021 малолітні діти відповідача [PERSON] та [PERSON] , які залишилися без батьківського піклування, були тимчасово влаштовані у сім`ю баби [PERSON] , з якою вони до теперішнього часу проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8, 9). У своєму листі від 09.02.2022 начальник Служби у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради Карназей А. зазначає, що працівниками служби був здійснений виїзд за адресою: [ADDRESS] , за якою проживає батько відповідача [PERSON] . Останній повідомив, що його син [PERSON] , якого він не бачив більше двох років, за вказаною адресою не зареєстрований та не проживає, місцеперебування та номер телефона сина йому невідомі. Будинок, в якому зареєстрований [PERSON] замкнений, там ніхто не проживає (а.с. 10). Як вбачається з характеристик учня 5 класу [PERSON] та учениці 3 класу [PERSON] , наданих Улашанівським ліцеєм імені Володимира Марковського, після смерті матері дітей діти проживають разом зі своєю бабусею [PERSON] у с. Улашанівка. Батьки дітей в офіційному шлюбі не перебували та перестали проживати разом, коли діяти було один-два роки. Зі слів бабусі дітей їх батько [PERSON] не брав участі у вихованні дітей, не допомагав їм матеріально та навіть ніколи не відав із днем народження (а.с 11, 12). У своїх повідомленнях на адресу начальника Служби у справах дітей, сім`ї і молоді Улашанівської сільської ради сусіди [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] вказують, що разом зі [PERSON] із жовтня 2021 року проживають її онуки [PERSON] та [PERSON] , яких вона виховує самостійно. Батько дітей жодного разу не відвідував дітей та не цікавився їх життям (а.с. 13, 14). Як вбачається з висновку Органу опіки та піклування Улашанівської сільської ради від 15.09.2022, останній вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у зв`язку з ухиленням відповідача від виконання батьківських обов`язків (а.с. 53-54). Згідно з ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2011 батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що сім`я є природним середовищем У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З урахуванням встановлених судом обставин справи суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , забезпеченню їх всебічного розвитку. Про це свідчать зокрема ті обставини, що відповідач протягом тривалого часу не проживає із дітьми та не відвідує останніх, не цікавиться їх розвитком та станом здоров 'я, а також не надає їм будь-якої матеріальної допомоги, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами та показаннями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] . При цьому навіть після смерті колишньої співмешканки [PERSON] , про що відповідачу було повідомлено бабусею дітей, [PERSON] виявив байдужість до їх подальшої долі, не здійснивши спроб забрати дітей жити до себе або принаймні контактувати з ними та надати їм матеріальну допомогу задля забезпечення їх належного виховання та утримання, своєю бездіяльністю та пасивною поведінкою фактично поклавши виконання власних батьківських обов`язків на бабусю дітей [PERSON] , яка забрала онуків до себе після смерті матері. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 і ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18, який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (заява № 31111/04) наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58). За таких обставин, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідач свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток своїх малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , не дбає про стан їх здоров`я та не цікавиться їх життям, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та позбавити відповідача батьківських прав стосовно його цих дітей. При цьому суд звертає увагу відповідача, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (постанова Верховного Суду від 29.09.2021 у справі № 459/3411/18). Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач при зверненні з позовом до суду на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, а суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved