Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики, відповідно до боргової розписки від 11.07.2019 у розмірі 7200 доларів США, що на момент подачі позову еквівалентно 196704 грн. та збитки у вигляді витрат на правничу допомогу в розмірі 10000 грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~В обґрунтуванні позовних вимог зазначає, що 11 липня 2019 року [PERSON] надав у позику [PERSON] грошові кошти в сумі 7200 доларів, що на момент вчинення позики становило 188000 грн. Станом на дату звернення до суду з вказаним позовом відповідач отримані грошові кошти не повернув. На письмову вимогу та неодноразові усні прохання про добровільну сплату заборгованості відповідач ніяким чином не прореагував та ухилявся від повернення зазначеної суми боргу, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом. \~ \~ \~ \~Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 липня 2021 року вказану позовну заяву передано на розгляд до Дзержинського районного суду м. Харкова. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 серпня 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлений. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до приписів ст.\~280\~ЦПК\~України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до оригіналу розписки від 11 липня 2019 року наданої представником позивача, [PERSON] отримав\~у борг\~від [PERSON] \~7200\~доларів,\~що еквівалентно\~188000\~грн. Згідно вказаної розписки, відповідач зобов`язався повернути борг за вимогою. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії вимоги від 02 липня 2021 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з вимогою про повернення суми боргу в повному обсязі за розпискою від 11 липня 2019 року протягом 30 днів з моменту отримання вимоги. Вказана вимога була направлена на адресу [PERSON] взаної ним у розписці від 02 липня 2021 року, а саме: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Згідно трекінку з сайту укрпошти, [PERSON] вимога від 02 липня 2021 року отримана не була. \~ \~ \~ \~Доказів належного виконання [PERSON] зобов`язань з повернення позики суду не надано. \~ \~ \~ \~Відповідно до частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~ \~ \~ \~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2021 року у справі № 642/4200/17 (провадження № 61-6492св19) зазначено, що тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. \~ \~ \~ \~У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 викладено правовий висновок, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. \~ \~ \~ \~Частиною першою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. \~ \~ \~ \~Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. \~ \~ \~ \~За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім, оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. \~ \~ \~ \~Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. \~ \~ \~ \~Сторони дотримались письмової форми договору та [PERSON] були передані [PERSON] грошові кошти у розмірі вказаному у борговій розписці у сумі 7200\~доларів США,\~що на\~момент вчинення\~позики становило\~188000\~грн. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Таким чином, позивачем доведено факт укладення договору і факт передачі ним коштів позичальнику на вказаних у розписках умовах, тобто виконання ним умов договору. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Проте, відповідач свої договірні зобов`язання за розпискою не виконав, і не повернув позикодавцю позичені у нього кошти у сумі та за\~першою вимогою\~позивача у визначений термін. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Що стосується можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті, то Велика Палата Верховного Суду зазначає, що нею висловлена правова позиція з цього приводу, яку викладено у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18). Велика Палата Верховного Суду вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який може бути виконаний примусово. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання перед позивачем з повернення грошових коштів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача в цій чатині та стягненню [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики, відповідно до боргової розписки від 11 липня 2019 року у розмірі 7200 доларів США без посилання на грошовий еквівалент стягнутої суми боргу у гривні, оскільки зазначення судом двох грошових сум, які необхідно стягнути з відповідача, може внести двозначність у розуміння суті обов`язку боржника. \~ \~ \~ \~Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми понесених витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1, 2\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. \~ \~ \~ \~Згідно ч. ч. 3, 8 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та доведеним. \~ \~ \~ \~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2ст. 137 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Статтею 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язані зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою: 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. \~ \~ \~ \~Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. \~ \~ \~ \~У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. \~ \~ \~ \~Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. \~ \~ \~ \~На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем в позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, надано копію договору про надання правової допомоги №1/25 від 02 липня 2021 року. \~ \~ \~ \~Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, на що неодноразово наголошувалося Верховним Судом. \~ \~ \~ \~В свою чергу, позивачем не надано доказів, що свідчать про фактичне понесення витрат на правову допомогу, а саме платіжних документів про оплату таких послуг. Крім того, суд зазначає, що відповіднодно до п. 3.1. договору про надання правової допомоги №1/25 від 02 липня 2021 року, за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2. договору замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеною додатком № 1 цього договору. З п. 4.1. вказаного договору вбачається, що розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються сторонами в додатках до цього договору. Між тим в матеріалах справи відсутній вказаний додаток №1 до договору про надання правової допомоги №1/25, що позбавляє суд можливості визначити дійсний розмір понесених витрат позивачем на правову допомогу. Також, суд зазначає, що наведений позивачем у позовній заяві попередній (орієнтовний) розрахунок суми заборгованості не може бути прийнятий судом до уваги, як підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки він не відповідає вимогам ст. 137 ЦПК України. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження витрат на надання професійної правничої допомоги, тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial