Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

заявник звернулася до Долинського районного суду Кіровоградської області у порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Долинський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області, в якій (заяві) просила: - встановити факт, що [PERSON] є тією особою, фотографія якої вклеєна до довідки філії Криничуватського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» комунального закладу «Устинівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Устинівської селищної ради № 11 від 10.12.2021; - встановити факт, що [PERSON] у неповнолітньому віці станом на 24.08.1991 постійно проживала на території України; - викликати та допитати свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що вона народилась [INFO] у населеному пункті «Зименки, Кинешемський район, Івановская область» (мовою оригінала). З 1987 року по теперішній час проживала на території України. ЇЇ мати та сестра є громадянками України, а вона громадянства жодної держави не має і не приймала, та жодні паспорти не отримувала. У неї відсутній офіційний документ з фотокарткою для підтвердження своєї особи. У видачі паспорта громадянина України у Долинському районному секторі Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області їй відмовили рекомендувавши звернутись до суду. Встановлення факту її постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 їй необхідно для оформлення належності до громадянства України та отримання паспорту громадянина України. Ухвалою від 24.12.2022 зазначену заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати у порядку окремого провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) учасників справи та викликом заявлених заявником свідків. Заявник звернулась до суду із заявою про проведення судового засідання з використанням засобів відеофіксації та просила встановти факт того, що заявником у цій справі є [PERSON] , [INFO] . З урахуванням категорії справи та обставин, які у ній слід встановити, судом прийняте рішення про проведення судового засідання у справі з використанням засобів відеофіксації. Заявник та її представник у судовому засіданні підтримали заяву про встановлення юридичного факту обґрунтовуючи свою позицію аналогічно викладеному у заяві. Відмовилися від виклику у судове засідання та допиту свідка [PERSON] у зв`язку із неможливістю прибуття останньої до суду. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви про встановлення юридичного факту. Заслухавши заявника, її представника, представника заінтересованої особи та допитавши свідків, зваживши наведені у заяві доводи, дослідивши наявні у справі докази та з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновків про таке. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Глава 6 Розділу IV ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, які встановлюються в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, зокрема, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів з питань перелічених у зазначеній частині вказаної статті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено таке. За даними свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Луговською сільською Радою народних депутатів Кінешемського району Івановської області, 17.11.1984 у батьків [PERSON] та [PERSON] (яка згодом при укладенні шлюбу змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] ) у Зіменках Кінешемського району Івановської області народилась донька [PERSON] , запис акта про народження № 38. [PERSON] , [INFO] , документована паспортом громадянина України серія [NUMBER] . Згідно з даними довідки Філії «Криничуватський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад «комунального закладу «Устинівське навчально-виховне об`єднання» загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Устинівської селищної ради від 10.12.2021 № 11 [PERSON] дійсно навчалась у Криничуватській середній школі у період з 1992 року по 1995 рік. Окрім того, за даними довідки Філії «Криничуватський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад «комунального закладу «Устинівське навчально-виховне об`єднання» загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Устинівської селищної ради від 15.12.2021 № 15 [PERSON] (сестра заявника) також навчалась у період з 1991 року по 1995 рік. [PERSON] , [INFO] , документована паспортом громадянина України № [NUMBER] . За даними довідки Устинівської селищної ради Кіровоградської області від 23.11.2021 № 578 [PERSON] , 1984 року народження, згідно з по господарським обліком дійсно проживала у с. Криничуватка з 1991 року по квітень 2010 року. Зі змісту листа Долинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 26.11.2021 № 3519-630/3519.1-21 [PERSON] було відмовлено у оформленні довідки про належність до громадянства України відповідно до ст. 3 Закону України «Про громадянство України» у зв`язку із не підтвердженням факту проживання (постійного проживання) на території України. Крім того, зі змісту листа Долинського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 17.12.2021 № 3519-711/3519.1-21 вбачається, що [PERSON] було відмовлено у проведені процедури встановлення її особи. В обох випадках заявнику було рекомендовано звернутися до суду. За даними довідки Устинівської селищної ради Кіровоградської області від 19.09.2022 № 114 [PERSON] , [INFO] , відвідувала дошкільний заклад (садочок) у с. Криничуватка Устинівського району Кіровоградської області з 1987 року по 1992 рік. За даними довідки Устинівської селищної ради Кіровоградської області від 03.10.2022 № 121 [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована у с. Криничуватка Устинівського району Кіровоградської області з 03.03.1990. Зі змісту по господарської книги № [NUMBER] разом проживали: [PERSON] , [INFO] , (чоловік); [PERSON] , [INFO] (дружина); [PERSON] , [INFO] (донька); [PERSON] , [INFO] (донька). Зазначені вище, встановлені судом обставини у справі учасниками справи не заперечувалися. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , вказавши у судовому засіданні на заявника повідомила, що [PERSON] є її рідною сестрою. Надала показання про те, що вона народилась у м. Кинишенське Іванівської області. До закінчення четвертого класу проживала разом з бабусею у Молдові. На початку літа 1991 року її забрала мати ( [PERSON] ) та привезла на Україну у с. Криничуватка Устинівського району Кіровоградської області, де мати проживала разом з вітчимом та її сестрою [PERSON] . Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , вказавши у судовому засіданні на заявника повідомила, що [PERSON] є її донькою. Надала показання про те, що вона приїхала на територію України приблизно у 1986 році. Проживала з молодшою донькою [PERSON] у с. Криничуватка Устинівського району Кіровоградської області. Вона працювала на фермі, а донька [PERSON] ( [PERSON] ) у трирічному віці пішла у дитячий садок у с. Криничуватка, а згодом й у школу. У літку 1991 року вона з Молдови привезла старшу доньку [PERSON] ( [PERSON] ), яка у тому ж році пішла у 5 клас у с. Криничуватка. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , вказавши у судовому засіданні на заявника повідомила, що [PERSON] вона знає як односельчанку. Надала показання про те, що вона з 1991 року по 1995 рік працювала у дитячому садку у с. Криничуватка Устинівського району Кіровоградської області. У садку було дві групи: старша - близько 20 дітей; молодша близько 15-20 дітей. Повідомила, що вона почала працювати у садку навесні 1991 року та пам`ятає, що у той рік садок відвідувала [PERSON] , яка проживала у цьому ж селі (у с. Криничуватка) разом з матір`ю - [PERSON] , яка працювала на фермі, сестрою та вітчимом. Щодо встановлення особи заявника судом відзначається таке. Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр) та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, - визначає Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Відповідно до визначень, наведених у ст. 3 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних». У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним. Якщо особу не буде ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи, строк якої не перевищує двох місяців. У разі неможливості встановити особу протягом зазначеного строку особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи, прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються. Таким чином, у разі не встановлення особи, зокрема, органами Державної міграційної служби України шляхом її ідентифікації та шляхом проведення процедура встановлення особи відповідно до Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», то особа може бути встановлена за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення. Крім того, відповідно до пп. 6 п. 35 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» від 25.03.2015 № 302, - заявник для оформлення паспорта подає, зокрема, рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи). Відповідно до ст. 16 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права кожна людина, де б вона не перебувала, має право на визнання її правосуб`єктності. За встановлених судом обставин справи, на підставі даних, що містяться у свідоцтві про народження серія [NUMBER] та довідці Філії «Криничуватський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад «комунального закладу «Устинівське навчально-виховне об`єднання» загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів» Устинівської селищної ради від 10.12.2021 № 11, та показів свідків [PERSON] і [PERSON] , які перебувають у родинних відносинах із заявником, та показів свідка [PERSON] , - судом встановлено, що особа, яка є заявником у даній справі, яка була присутня у судовому засіданні є [PERSON] , [INFO] . Щодо проживання [PERSON] , [INFO] , на території України у світлі встановлення належності до громадянства України, судом відзначається таке. Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону. Згідно з п. 1 - п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України. Особи, зазначені у п. 1 ч. 1 цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у п. 2, - з 13 листопада 1991 року, а у п. 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про громадянство України»). Встановлення факту постійного проживання на території України є підставою для оформлення належності до громадянства України. Юридичне значення має лише факт постійного проживання на території України особи, дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України (24.08.1991) або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» від 08.10.1991 № 1636-ХІІ - 13.11.1991. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 293 ЦПК України та ст. 3 Закону України «Про громадянство України» і залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24.08.1991; постійного проживання на території України станом на 13.11.1991. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24.08.1991 на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Дитина, яка народилася чи постійно проживала на території УРСР (або хоча б один з її батьків, дід чи баба народилися чи постійно проживали на територіях, зазначених у частині першій цієї статті) і є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за заявою одного з батьків або опікуна чи піклувальника. Для встановлення факту набуття громадянства України предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24.08.1991; постійного проживання на території України станом на 13.11.1991; постійного проживання дитини на території України станом на 24.08.1991 або станом на 13.11.1991; постійного проживання на території України батьків (одного з них) дитини або іншого законного представника, з яким дитина постійно проживала станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991; постійного проживання особи на території України чи Української РСР на момент набрання законної сили вироком суду; наявності родинних зв`язків заявника з його батьками (усиновителями, з дідом, бабою); постійного проживання на території України діда та баби заявника; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо; народження на території України батьків заявника, діда чи баби тощо. Положеннями ст. 8 Закону України «Про громадянство України» встановлено підстави набуття громадянства України. Оскільки [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України для встановлення належності до громадянства України, тому вказаний факт підлягає встановленню на підставі ст. 293 ЦПК України та ст. 3 Закону України «Про громадянство України». Відповідно до пп. «а», пп. «б» п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 № 215/2001, (далі - Порядок), встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі: осіб, які станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України; осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України; осіб, які станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у пп. «а» цього пункту. Згідно із п. 10 цього Порядку для встановлення належності до громадянства України особа, яка станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягла повноліття та проживала в Україні разом із батьками (одним із них) або іншим її законним представником, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію свідоцтва про народження; в) один із таких документів: довідку, що підтверджує факт постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факт її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року; довідку, що підтверджує факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника, з якими особа в неповнолітньому віці постійно проживала, або факт їх проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року; документ, що підтверджує факт перебування особи в неповнолітньому віці на вихованні у державному дитячому закладі України станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року; копії паспортів батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника - громадян колишнього СРСР з відміткою про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або факт їх проживання в України станом на 13 листопада 1991 року. У разі відсутності у батьків (одного з них) особи або іншого її законного представника паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального органу Державної міграційної служби України про те, що станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року ця особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР і відповідно постійно проживала на території України (за наявності документів, що підтверджує зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи в неповнолітньому віці на території України станом на 24 серпня 1991 року або факту її проживання в неповнолітньому віці в Україні станом на 13 листопада 1991 року; судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року батьків (одного з них) особи або іншого законного представника, з яким особа в неповнолітньому віці постійно проживала на території України, або факту їх проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року. Отже, встановлення факту постійного проживання дитини на території України на момент проголошення незалежності України є підставою для оформлення належності до громадянства України і юридичне значення має саме факт постійного проживання дитини, батьків дитини (одного з них) або іншого її законного представника на момент проголошення незалежності України - 24.08.1991 або на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» - 13.11.1991. Одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону «Про громадянство України», що подає особа, яка станом на 24.08.1991 постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року (пп. «в» п. 8 Порядку, в редакції, чинній на час звернення заявника до суду). Тобто у таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991. Положеннями п. 44 Порядку встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Отже, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду. За ст. 17 ЦК УРСР (1960 року) місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає. Місцем проживання неповнолітніх, що не досягли п`ятнадцяти років, або громадян, які перебувають під опікою, визнається місце проживання їх батьків (усиновителів) або опікунів. Для ухвалення рішення про встановлення факту, що має юридичне значення для набуття громадянства України заявник повинен подати докази, що свідчать, зокрема, про постійне проживання його на території України станом на 24.08.1991 або станом на 13.11.1991, постійне проживання на території України його батьків (одного з них) або інших законних представників, з яким постійно проживав станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991. Так, у ході розгляду справи судом встановлено, що станом на 24.08.1991 заявнику [PERSON] , [INFO] , виповнилося повні 6 років, а отже вона на той час була дитиною. Матір`ю [PERSON] є [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження та показами як самих доньки та матері так і показами свідків [PERSON] та [PERSON] . Також встановлено, що мати заявника [PERSON] , [INFO] , з 03.03.1990 була зареєстрована у с. Криничуватка Устинівського району Кіровоградської області, що підтверджується даними довідки Устинівської селищної ради Кіровоградської області від 03.10.2022 № 121 та узгоджується з показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які підтвердили, зокрема, факт проживання [PERSON] у с. Криничуватка принаймні у 1991 році. Отже, на підставі належних письмових доказів та достовірних показів свідків встановлено, що мати заявника [PERSON] - [PERSON] , яка є громадянкою України, станом на 24.08.1991 постійно проживала на території України. Крім того, на підставі сукупності даних, що містяться у довідках Устинівської селищної ради Кіровоградської області від 23.11.2021 № 578 (щодо проживання), від 19.09.2022 № 114 (щодо навчання у дошкільному навчальному закладі) та показів свідків [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] суд констатує доведеність факту постійного проживання й самої заявниці, принаймні станом на 24.08.1991 на території України. При цьому, слід зауважити, що у довідці Устинівської селищної ради Кіровоградської області від 19.09.2022 № 114 заявник зазначена, як [PERSON] , [INFO] , тобто заявника суд у даному випадку ідентифікує по імені, даті народження, прізвищу матері та по батькові вітчима, що не спростовує доказового значення цього документа. Беручи до уваги вищезазначені обставини, встановленні судом, достовірність яких заінтересованою особою не оспорювалась та докази на їх спростування не надавались, суд констатує, що наявні у справі письмові докази та покази свідків, надані безпосередньо суду, у своїй сукупності безсумнівно підтверджують як особу заявника так і факт постійного проживання її та її матері на території України станом на 24.08.1991, тому такі обставини судом вважаються доведеними. При цьому, встановлення юридичних фактів, які є предметом даного судового розгляду для заявника, має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає заявнику можливість у повній мірі реалізувати свою правосуб`єктність та права, як громадянина України. Враховуючи встановлення особи заявника, якою є [PERSON] , [INFO] , доведення факту її постійного проживання та постійного проживання її матері [PERSON] , [INFO] , станом на 24.08.1991 на території України, суд констатує, що вимога заявника про встановлення її особи та факту проживання на території України для встановлення належності до громадянства України є обґрунтованими і доведеними, на підставі чого суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення таких вимог. При цьому, суд вважає за необхідне

Outcome: approved