Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , остаточно уточнивши свої вимоги, ставить питання про виділення їй в натурі у власність належну їй частку нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а саме: ро літ. «А» площа 87,9 кв.м. по першому поверху площа -68,8 кв.м., в т.ч. по «А-1»: коридор 2-1 площею 3,1 кв.м., кухня 2-2 площею 15,0 кв.м., житлова кімната 2-3 площею 13,4 км., санвузол 2-6 площею 3,8 кв.м., котельня 2-7 площею 1,1 кв.м.; по «А-II»: житлова 2-4 площею площею 20,0 кв.м. по «а»: коридор 2-5 площею 4,8 кв.м. шафа 2-11 площею 0,8 кв.м., по «а3»: коридор VIII площею 6,8 кв.м. по другому поверху , площею 19,1 в т.ч. по «А-ІІ» сходова клітина 2-8 площею 1,7 кв.м., житлова кімната 2-9 площею 76 кв.м., житлова кімната 2-10 площею 9,8 кв.м. Господарські споруди: погріб «п/г2», 25/100 погрібу «Г», гараж «М», г25/100 вбиральня «К», гараж «З», сарай «И», 25/100 огорожі №1,2, що складає 42/100 ідеальних часток, як окремий об`єкт нерухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що являється власником 17/100 частки спірного житлового будинку, 12/100 частки належать [PERSON] , 43/100 частки [PERSON] , 28/100 частки [PERSON] . Кожен із співвласників користується належною йому часткою домоволодіння та надвірними спорудами. Домоволодіння фактично розділена на 2 будинки кожен з яких має по 2 квартири. Всі належні позивачу приміщення в будинку відокремлені від приміщень інших співвласників, має окремий вхід. [PERSON] подала зустрічний позов, остаточно уточнивши свої вимоги просить виділити в натурі у власність належну їй частку із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а саме: у житловому будинку «Б-1» квартира площею 61,3 кв.м., яка складається з кухні 1-6 площею 8,3 к.м., житлової кімнати 1-7 площею 14,0 кв.м., житлової кімнати 1-8 площею 11,7 кв.м., житлової кімнати 1-9 площею 9,9 кв.м. Приміщення прибудови літ. «б»: санкімната 1-10 площею 3,3 кв.м., коридор 1-11 площею 3,6 кв.м. Приміщення прибудови літ. «б7»: сіни VII площею 10,5 кв.м.; господарські споруди : 25/100 погрібу літ. «Г», ганок літ. «кр», гараж літ. «О», 25/100 вбиральні літ. «К», альтанка літ. «Н», 28/100 огорожі №1,2, що складає 21/100 ідеальних часток як об`єкт нерухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що являється власником 28/100 частки спірного будинку. Домоволодіння фактично розділена на 2 будинки кожен з яких має по 2 квартири. Кожен зі співвласників користується належною йому часткою домоволодіння та надвірними спорудами. 27 грудня 2019 року [PERSON] подав зустрічну позовну заяву, в процесі слухання справи уточнив свої вимоги та просив виділити в натурі у власність належну їй частку із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а саме: по літ. «Б» площа 41,3 кв.м., в т.ч. по «Б-1» житлова 2-3 площею 11,8 кв.м., житлова 2-4 площею 10,1 кв.м, по «б3» кухня 2-5 площею 9,7 кв.м., коридор 2-6 площею 3,5 кв.м., санкімната 2-7 площею 3,9 кв.м. та коридор 2-8 площею 2,3 кв.м., господарські споруди: ганок літ. «кр2», 25/100 погрібу літ. «Г», сарай літ. «Д», вбиральні літ. «К», 25/100 огорожі №1,2 , що складає 12/100 ідеальних часток, як об`єкт нерухомого майна. Свої вимоги мотивує тим, що являється власником 12/100 частки спірного будинку. Домоволодіння фактично розділена на 2 будинки кожен з яких має по 2 квартири. Кожен зі співвласників користується належною йому часткою домоволодіння та надвірними спорудами. 22.01.20220 року представником Відповідача [PERSON] поданий відзив на первісну позовну заяву, в якій посилався на відсутність повноважень у представника Позивача та на відсутність зареєстрованого права спільної часткової власності у Позивача на домоволодіння, зазначав про відсутність предмета спору. 22.01.20220 року Представником Відповідача [PERSON] поданий відзив на зустрічну позовну заяву, в якій посилався на невідповідність приміщень, зазначених в правовстановлюючому документі, приміщенням, які зазначені в прохальній частині позову, зазначав про невідповідність технічних характеристик об`єкту нерухомого майна, визначених правовстановлюючим документом до тих, які зазначені в прохальній частині зустрічного позову: невідповідність площі, невідповідність кількості та призначення господарських споруд у складі домоволодіння. Зазначав, що наявність нових об`єктів у складі домоволодіння є ознакою самочинного будівництва, тому питання про виділ не може розглядатися до узаконення зазначених споруд. 08.08.2020 року від представника Відповідача [PERSON] - адвоката Грицика Г.О. надійшли додаткові пояснення, в яких зазначив, що відповідно до державного Реєстру атестованих судових експертів, свідоцтво експерта [PERSON] недійсне, посилався на той факт, що площа і кількість головних об`єктів нерухомого майна в домоволодінні збільшувалася, а перерахунок часток співвласників не проводилася, право власності не реєструвалося, тому відсутність зареєстрованої частки в зміненому домоволодінні унеможливлює виділ. Посилається на інформацію із інвентаризаційної справи про наявність записів про самовільно збудовані споруди в домоволодінні. Підкреслює той факт, що наявність самочинно збудованих споруд перешкоджає проведенню виділу часток в натурі. Просить судові витрати покласти на Позивачів. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 6 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 12 грудня 2019 року. 28 листопада 2019 року позивач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву про виділ в натурі частки нерухомого майна, припинення права спільної часткової власності. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 грудня 2019 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду, призначено підготовче судове засідання на 22 січня 2020 року. 27 грудня 2019 року [PERSON] подав зустрічний позов про виділ в натурі частки нерухомого майна, припинення права спільної часткової власності. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 січня 2021 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду, відкладено розгляд справи до 2 березня 2020 року. Протокольною ухвалою головуючого від 2 березня 2020 року відкладено розгляд справи до 1 квітня 2020 року у зв`язку з недопуском представників. 1 квітня 2020 року відкладено розгляд справи до 8 травня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Протокольною ухвалою головуючого від 8 травня 2020 року відкладено судове засідання до 1 червня 2020 року за клопотанням відповідача [PERSON] . Протокольною ухвалою головуючого від 1 червня 2020 року відкладено засідання до 26 червня 2020 року за клопотанням відповідача [PERSON] 26 червня 2020 року відкладено розгляд справи до 10 липня 2020 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. Протокольною ухвалою головуючого від 10 липня 2020 року відкладено підготовче судове засідання на 6 серпня 2020 року у зв`язку з витребуванням додаткових документів. Протокольною ухвалою головуючого від 6 серпня 2020 року відкладено підготовче судове засідання до 27 серпня 2020 року надано час для ознайомлення з додатковими поясненнями. Протокольною ухвалою головуючого від 27 серпня 2020 року відкладено підготовче судове засідання на 13 жовтня 2020 року за клопотанням представника позивача. 13 жовтня 2020 року відкладено розгляд справи до 27 листопада 2020 року у зв`язку з наданням головуючому судді часу відпочинку. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 листопада 2020 року призначено у справі будівельно-технічну експертизу. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 серпня 2021 року поновлено провадження у справ, призначено розгляд справи на 6 жовтня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 6 листопада 2021 року відкладено підготовче судове засідання до 4 листопада 2021 року за клопотанням представника відповідача. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 4 листопада 2022 року призначено справу до судового розгляду на 25 листопада 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 25 листопада 2021 року відкладено судове засідання на 28 грудня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 28 грудня 2021 року оголошено перерву в судовому засіданні до 2 лютого 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 2 лютого 2022 року відкладено розгляд справи до 10 березня 2022 року за клопотанням позивача. З 24 лютого 2022 року справу знято з розгляду. 5 травня 2022 року призначено справу до розгляду на 7 червня 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 7 червня 2022 року відкладено розгляд справи до 28 червня 2022 року за клопотанням представника відповідача. Протокольною ухвалою головуючого від 28 червня 2022 року оголошено перерву в судовому засіданні до 18 липня 2022 року для мирного врегулювання спору. Протокольною ухвалою головуючого від 18 липня 2022 року відкладено до 31 серпня 2022 року надано час для мирного врегулювання спору. 31 серпня 2022 року відкладено розгляд справи до 22 вересня 2022 року у зв`язку з перебуванням головуючого у відпустці. Представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позовів заперечив. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позови не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору від 25 травня 1976 року, [PERSON] належить 17/100 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-12 Т.1 ). Згідно державного акту на землю серія ЯИ№117786, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0820 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с. 32). Згідно договору купівлі-продажу домоволодіння, [PERSON] належить на праві власності 28/100 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с.53). Відповідно до договору віл 4 вересня 1975 року, [PERSON] належить на праві власності 12/100 частки за адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с. 100-101). Відповідно до довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів від 23.10.2019 року, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] 12/100 частки, [PERSON] 17/100 частки, [PERSON] 43/100 частки, [PERSON] 28/100 частки (Т.1 а.с.34). Згідно висновку експерта №1922/1997 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 10 серпня 2021 року, встановлено частки співвласників домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (Т.1 а.с. 107-142). Допитаний в судовому засіданні старший судовий експерт сектору будівельно-технічних досліджень Сумського відділення Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України [PERSON] надав пояснення стосовно судової будівельно-технічної експертизи № 1922/1997 від 10.08.2021 року. Експерт пояснив, що ним не досліджувалися питання стосовно визначення статусу об`єктів «самочинними», не досліджувалося питання встановлення можливості виділу по кожному позивачу. Експертне дослідження відбувалося станом на грудень 2012 рік, саме на дату виготовленого технічного паспорту. На питання, чи відповідає об`єкт нерухомості, обстежений під час експертного дослідження об`єкту нерухомості, визначеному правовстановлюючими документами, зазначив, що в зв`язку з відсутністю технічного паспорту та зареєстрованого права власності, виготовлених на час проведення експертизи, визначити таку відповідність неможливо. Зазначив, що таке питання не було предметом цього експертного дослідження і може бути предметом окремого експертного дослідження. На питання стосовно критеріїв розрахунку часток, зазначив, що розрахунок проводився по приміщенням, які йому показували співвласники в натурі по фактичному використанню. Позивачу по зустрічній позовній заяві [PERSON] , відповідно до матеріалів справи, саме 04.09.201975 р. перейшло у власність 12/100 частин від домоволодіння, що складалося із одного житлового будинку А-1 загальною площею 56,7 кв. м. (Т.1 а. с. 100) Відповідно до матеріалів справи, позивач по первісному позову [PERSON] 25.05.1976року отримала у власність частку розміром 17/100 у домоволодінні, що складалося із двох житлових будинків А-1 загальною площею 53,9 кв. м. та Б-1 площею 56,7 кв. м. (Т.1 а. с. 11). Позивачу по зустрічній позовній заяві - [PERSON] , відповідно до матеріалів справи саме 03.03.2003 р. перейшло у власність 28/100 частин від домоволодіння, що складалося із двох житлових будинків А-1 загальною площею 102,5 кв. м. та Б-1 площею 57,1 кв. м. (Т.1 а. с. 52) [PERSON] 28.08.2006 року належить 43/100 частин від домоволодіння, що складається із двох житлових будинків А-1 площею 92,2 кв. м. та Б-1 площею 56,7 кв. м (с. 113 інвентаризаційної справи) . Відповідно до ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Законом встановлено наявність одного об`єкту нерухомого майна, технічні характеристики якого будуть однакові для всіх суб`єктів спільної власності. Відповідно до п. 2.1 наказу Мінжитлокомунгоспу від 18.06.2007 № 55 «Про затвердження Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна» об`єкти нерухомого майна, які підлягають технічній інвентаризації відповідно до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127, а також єдині майнові комплекси, що належать на праві власності і розташовані на одній земельній ділянці, можуть бути поділені на самостійні об`єкти нерухомого майна. Відповідно до ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності має співвласник майна. Нормою цієї статті встановлено дві вимоги до виділу. Наявність об`єкту спільної власності та наявність прав особи на частку в цьому об`єкті спільної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 363 Цивільного кодексу України частка у праві спільної часткової власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, переходить до набувача відповідно до статті 334 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Фактично судом встановлено ( сторони цей факт не заперечували), що ними після придбання своїх часток домоволодіння (визначених у правоустановлюючих документах) було проведено реконструкцію та перепланування приміщень, їх добудову, внаслідок чого змінилися площі належних їм часток, але при цьому будь-якого документального оформлення проведених добудов чи перебудов ними проведено не було. Відповідно до п. 2.3 2.3. не підлягають поділу об`єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об`єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об`єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону. В період з 18.07.1963 року по 16.01.2003 року діяла норма ст. 105 Цивільного кодексу Української РСР, відповідно до якого громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову чи прибудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.1993року №225 «Положення про державний архітектурний контроль», ДБН А.3.1-2-93 «Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» видача замовникам (забудовникам) та реєстрація в установленому порядку дозволів на виконання робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування об`єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівельні роботи) виконувалося Держархбудінспекцією та її територіальними органами, інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, а не рішеннями виконавчого комітету чи будь-якими іншими органами. Крім того, Позивачі, на виконання ст. 364 Цивільного кодексу України не надали доказів про можливість виділу приміщень в натурі, не зазначили про можливість експлуатації виділених об`єктів як окремих об`єктів нерухомого майна. Відповідно до правової позиції Верховного Суду (постанова від 20.11.2019 р. у справі N 344/8200/14-ц) при виділі частки з нерухомого майна, яке є об`єктом спільної сумісної власності, власнику, частка якого виділяється, та власнику (власникам), частка якого (яких) залишається, мають бути виділені окремі приміщення, які повинні бути ізольованими від приміщень іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, підведену систему водопостачання, водовідведення, опалення тощо, тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивачів задоволенню не підлягають, в позові належить відмовити за необгрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed