Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

07.12.2021 зазначена позовна заява надійшла на адресу Дарницького районного суду м. Києва 07.12.2021 на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області про передачу справи за підсудністю. Відповідно до протокола автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.12.2021 для розгляду справи визначено суд у складі головуючої судді Курічової В.М. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 13.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 02.02.2022 о 10.50 год. Позов обґрунтовано тим, що 25.04.2019 між відповідачем та [PERSON] (сином позивачки) укладено попередній договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, за умовами якого вони зобов`язались укласти в майбутньому договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, відповідно до якого відповідач зобов`язався передати [PERSON] у власність частку 20/100 нежитлового приміщення № 9 за адресою: [ADDRESS] загальною площею 190,22 кв.м. Орієнтовна ціна Основного договору за домовленістю сторін на дату укладення Попереднього договору складає 404 231,00 грн, що становить 15 200 доларів США за курсом НБУ на дату підписання Попереднього договору. 25.04.2019 [PERSON] сплатив забезпечувальний платіж в повному обсязі, однак відповідач не виконав своїх зобов`язань за укладеним Попереднім договором купівлі-продажу нежитлового приміщення. [INFO] [PERSON] помер, позивачка єдиний спадкоємець першої черги щодо майна померлого. 24.09.2020 відповідач повернув позивачці частину забезпечувального платежу в розмірі 2 000,00 доларів. В подальшому позивачка направляла на адресу відповідача претензію з вимогою про повернення заборгованості. З урахуванням викладеного, позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість за Попереднім договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 25.04.2019 у розмірі 352 535,04 грн та штрафні санкції на загальну суму 226 247,72 грн. 02.02.2022 у зв`язку з неявкою відповідача проведення підготовчого засідання відкладено на 21.03.2022 на 15.00 год. 21.03.2022 справу знято з розгляду у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні, пошкодженням адміністративної будівлі Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. О.Кошиця, 5-А, а також перебуванням судді у відпустці. 17.06.2022 у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 04.08.2022 о 15.30 год. 04.08.2022 у зв`язку із неявкою відповідача та відсутністю відомостей щодо отримання відповідачем судової повістки про виклик до суду засобом поштового зв`язку розгляд справи відкладено на 04.10.2022 16.00 год. В судове засідання представник позивачки не з`явився, належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи; подав клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та про розгляд справи на підставі наявних письмових доказів, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач на виклик суду повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, правом щодо подання відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не скористався, тому суд, з урахування думки позивача, ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом, норми права, які застосував суд, та мотиви, з яких виходив суд. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. 25.04.2019 [PERSON] (далі - Сторона-1) та [PERSON] (далі - Сторона 2) уклали попередній договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудюком М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 730 (далі Попередній договір). Відповідно до п. 1.1 Попереднього договору сторони зобов`язуються в строки, встановлені умовами п. 1.4 цього Попереднього договору, укласти в майбутньому Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення, відповідно до якого Сторона-1 зобов`язується передати у власність частку у 20/100 нежитлового приміщення № 9 за адресою: [ADDRESS] загальною площею 190,22 м2. Відповідно до п. 1.4 Попереднього договору термін укладання Основного договору - 01.09.2019. Відповідно до п. 1.6 Попереднього договору ціна Основного договору за домовленістю Сторін на дату укладання цього попереднього договору складає 404 231,00 грн, що становить 15 200,00 доларів США за курсом НБУ щодо гривні до долара США на дату підписання цього Договору. Оплата ціни Основного договору здійснюється шляхом оплати грошових коштів в українській гривні Стороні-1 за курсом НБУ на дату здійснення такої оплати. Відповідно до п. 4.1 Попереднього договору для забезпечення виконання свого зобов`язання щодо укладення Основного договору Сторона-2 сплачує стороні-1 забезпечувальний платіж у розмірі 404 231,00 грн, що становить 15 200, доларів США за курсом ЕНБУ співвідношення гривні до долара США на жату підписання цього Договору. Відповідно до п. 4.5 Попереднього договору забезпечувальний платіж не є авансом, попередньою оплатою, поворотною фінансовою допомогою та не є видом забезпечення виконання зобов`язання в розумінні ч. 1 ст. 546 ЦК України. забезпечувальний платіж є іншим видом забезпечення виконання Стороною-2 зобов`язання щодо укладання Основного договору, встановленим Сторонами у відповідності до ч. 2 ст. 546 ЦК України (а.с.7-14). 25.04.2019 [PERSON] перерахував [PERSON] гарантійний платіж у розмірі 404 231,87 грн згідно Попереднього договору купівлі-продажу від 25.04.2019, що підтверджується копією платіжного доручення № 21 від 25.04.2019 (а.с.15). [INFO] помер [PERSON] , який є сином позивачки. Відповідно до копії довідки про склад спадкоємців від 14.01.2020 № 120/02-14, виданої державним нотаріусом Шостої київської державної нотаріальної контори Прудь Н.В., позивачка [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги до майна сина [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] (а.с.17). Спадкова справа до майна [PERSON] заведена Шостою київською державною нотаріальною контрою, державним нотаріусом Прудь Н.В. за № 531/2019, зареєстрована в Спадковому реєстрі за № 64746004 (а.с.17,18). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 6.10 Попереднього договору у випадку смерті Сторони-2 до часу укладання Основного договору, даний Попередній договір та зобов`язання, що виникли з нього зберігають свою силу для правонаступників Сторони-2. У випадку смерті Сторони-2 договір припиняє свою дію виключно у випадку відсутності у Сторони-2 правонаступників. Отже, до позивачки як до правонаступниці Сторони-2 перейшли права та обов`язки, що належали спадкодавцеві, зокрема за попереднім договором купівлі-продажу нежитлового приміщення, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рудюком М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 730. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак відповідач не виконав обов`язків, які передбачені умовами Попереднього договору. 24.09.2020 відповідач повернув позиваці частину забезпечувального платежу за Попереднім договором у розмірі 2 000,00 доларів США, що підтверджується копією розписки, яку склала позивачка 24.09.2020 (а.с.16). 10.09.2021 позивачка засобами поштового зв`язку «Укрпошта» направила відповідачу претензію-вимогу про сплату заборгованості за Попереднім договором купівлі-продажу нежитлового приміщення від 25.04.2019, зареєстрованого в реєстрі за № 730 на загальну суму 353 036,64 грн, що еквівалентно 13 200,00 доларів США за курсом НБУ станом на 09.09.2021, протягом семи календарних днів (а.с. 25-28). Відповідач не повернув у визначені строки зазначену суму заборгованості, тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Щодо стягнення штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3 % річних суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Суд враховує висновок про застосування норм права, викладений у подібних правовідносинах (щодо нарахування та стягнення пені сторонами у договорі) у постановах Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19, від 10.04.2018 зі справи № 916/804/17 та Верховного Суду України від 21.06.2017 у справі № 910/2031/16, що встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (ч. 3 ст. 6 ЦК України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). У п. 4.13 Попереднього договору сторони відповідно до ст. 259 ЦК України погодили, що строк позовної давності, який застосовуватиметься до стягнення штрафних санкцій (неустойки) за цим Попереднім договором, становить 3 роки, а штрафні (неустойка) будуть нараховуватися за весь період прострочення. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з наданим представником позивачки розрахунками, які перевірено судом, встановлено, що за період з 27.05.2019 по 21.09.2021 на суму заборгованості за Попереднім договором позивачем правомірно нараховано пеню у розмірі 161 375,74 грн, інфляційні втрати у розмірі 40 300,77 грн та 3% річних у розмірі 24 571,21 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Оскільки позивачкою доведено факт порушення виконання умов Попереднього договору, наданий розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3 % річних за період з 27.05.2019 по 21.09.2021 у заявленому позивачкою розмірі. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 5 787,83 грн. Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 визначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. При розрахунку розміру відшкодування має враховуватися час на надання правової допомоги: 1) у судовому засіданні; 2) під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; 3) під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. З метою підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку із розглядом справи, представник позивачки надала лише попередній розрахунок судових витрат (а.с. 35). З огляду на те, що позивачка не підтвердила заявлений нею розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу на суму 20 230,00 грн, яку просить стягнути на її користь, вони не підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved