Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Кам`янець-Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) ( вул. Гунська, 10, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька область ) про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначає, що [INFO] померла мати заявника [PERSON] , після смерті якої органом реєстрації не визнаної ЛНР було видане свідоцтво про смерть. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на території тимчасово окупованої території України. Заявник просить встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в місті Луганськ. Заявник в судове засідання не з`явився, до його початку подав заяву про слухання справи у його відсутності, заяву підтримав. В судовому засіданні представник заявника адвокат Хлімоненкова М.В. заяву підтримала, просить задовольнити її. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлений. Заслухавши представника заявника, вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом \~встановлено,\~що [INFO] в місті\~Луганськ Луганської області померла мати заявника \~ [PERSON] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва про смерть від 17 серпня 2022 року, серії [NUMBER] , виданого ЛНР та копією лікарського свідоцтва про смерть №172 від 11 серпня 2022 року. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 23 березня 1998 року вбачається, що матір`ю [PERSON] , [INFO] є [PERSON] . Постановою Верховної ради України від 17 березня 2015 року\~№ 254 -VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до\~Закону України\~"Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства Юстиції\~\~України\~\~за\~\~№ 52/5 від 18.10.2000 року, визначено, що підставами для проведення державної реєстрації\~смерті\~\~є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма N 106/о), форма якого затверджена\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за N 1150/13024. \~\~\~Відповідно до ч.3\~ст. 9\~\~Закону України\~\~« Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»,\~\~будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті (будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом), є недійсним і не створює правових наслідків. Тому заявник, який був сином померлої [PERSON] , не має можливості отримати свідоцтво про смерть відповідно до чинного законодавства. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок\~Європейського суду\~з прав\~людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог\~ст. 213 ЦПК України\~щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у їх сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території. Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку\~ст. 257-1 ЦПК України. Відповідно до\~ст..256\~ ЦПК\~України суд\~розглядає справи\~про встановлення\~факту смерті особи\~в певний\~час у\~разі неможливості\~реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи, що заявник не має можливості в позасудовому порядку встановити факт смерті матері, суд вважає за необхідне встановити факт смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки без встановлення даного факту органи реєстрації актів цивільного стану не зможуть видати свідоцтво про смерть. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved