Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

26\~липня 2022 року, позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд: стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] , щомісячно по ј частині із всіх видів заробітку (доходу), за весь час його навчання, але не більше як до 23-х років, починаючи з 07 липня 2022 року. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 03 жовтня 2003 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції, м. Запоріжжя, актовий запис № 572. Від шлюбу вони мають сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає та зареєстрований разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 30 січня 2007 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, Україна шлюб між нами було розірвано 21 грудня 2006 року, про що в Книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено актовий запис за № 546. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05 вересня 2006 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття, починаючи з 27.07. 2006 року. [INFO] [PERSON] досяг повнолітнього віку і виплата аліментів на його утримання припинилася. Зараз [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання Фахового коледжу Класичного приватного університету за спеціальністю 051 «Економіка», освітня програма «Економіка підприємства». Фаховий коледж Класичного приватного університету є закладом фахової передвищої освіти. Дата початку навчання - 01.09. 2020 р. Дата закінчення навчання - 30.06. 2023 р. Стипендією здобувач фахової передвищої освіти не забезпечується. Відповідач працює на Запорізькому ПАТ «Мотор Січ», має регулярну заробітну плату, як відомо позивачу більше 10 000 грн., інших аліментних зобов`язань не має. [PERSON] працює помічником вихователя ДНЗ № 219, отримує мінімальну заробітну плату, інших прибутків не має, потребує допомоги. Позивачу важко одній утримувати сина та сплачувати йому за навчання. Вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання сина з 07 липня 2022 року, так як раніше подавала позов до суду, але отримала ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху по пошті 20 серпня 2022 р. Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 27 липня 2022 року залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. /а.с.8/ 23 серпня 2022 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява з додатками. /а.с.12-29/ Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 05 вересня 2022 року вирішено справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. /а.с. 32-33/ 21 вересня 2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме: просить суд позов задовольнити частково та стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частки із всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 07 липня 2022 року та по 30 червня 2023 року включно. В іншій частині відмовити. Оскільки він має ряд хронічних захворювань: хронічний гастродуоденіт з порушенням функції шлунка, хронічний холецистит, гіпомоторну дискенезію жовчних шляхів. Дані хвороби потребують постійного лікування, с приводу чого відповідач несе постійні матеріальні витрати. Відповідач працевлаштований слюсарем на АТ «Мотор Січ» та отримує заробітну плату в розмірі від 6\~000 гривень до 11\~000 гривень, не має зареєстрованого нерухомого та рухомого майна на праві приватної власності. У судовому засіданні позивач доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач та його представник позов визнали частково, та підтримали доводи зазначені в обґрунтування відзиву на позовну заяву. У судовому засіданні третя особа підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового процесу, а також обставини, викладені позивачем по тексту позовної заяви, відзиву на позовну заяву, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, приходить до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ) перебували в шлюбі з 03 жовтня 2003 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 573. /а.с.17/ [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є: батько [PERSON] , мати [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління від 26 квітня 2012 року, актовий запис № 583. /а.с.18/ На даний час [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання Фахового коледжу Класичного приватного університету за спеціальністю 051 «Економіка», освітня програма «Економіка підприємства». Фаховий коледж Класичного приватного університету є закладом фахової предвищої освіти. Дата початку навчання 01 вересня 2020 року. Дата закінчення навчання 30 червня 2023 року. Стипендією здобувач фахової предвищої освіти не забезпечується, що підтверджується довідкою № 38/2063 від 03 червня 2022 року виданої заступником директора Фахового коледжу Класичного приватного університету Т.Огаренко. /а.с.24/ Також [PERSON] , навчається за спеціальністю Базовий курс Персональний код студента 071017225 в комп`ютерній академії «ШАГ». Термін навчання з 22 січня 2022 року по 21 липня 2024 року, що підтверджується довідкою № 3505 від 06 червня 2022 року виданою завідуючою навчальною частиною Петриченко Н.В.. /а.с.23/ Відповідно до виписки із картки амбулаторного хворого, виданої лікуючим лікарем [PERSON] , [PERSON] має ряд хронічних захворювань, а саме: хронічний гастродуоденіт з порушенням функції шлунка, хронічний холецистит, гіпомоторну дискенезію жовчних шляхів. /а.с.46/ Судом встановлено, що станом на час розгляду справи, [PERSON] досяг повноліття. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Згідно ч.1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989 року, яку було ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та яка набула чинності для України 27.09.1991 року., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих та адміністративних заходів. Відповідно до ст.. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"\~визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В Декларації прав людини проголошено, що дитині законом та іншими заходами повинен бути забезпечений соціальний захист та надані можливості та умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та в соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом, що дитина повинна рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків та у будь-якому разі в атмосфері матеріальної забезпеченості,що суспільство та органи публічної влади повинні здійснювати особливе піклування про дитину, яка не має достатніх коштів для існування,що дитина за будь-яких обставин повинна бути серед тих, хто першим отримує захист та допомогу. Згідно з ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Статтею 199 СК України\~визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст.. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися на аліменти на дитину, визначається судом, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~статті 182 СК України, так і положень статей\~183, 184 СК України. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилається позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року, який набув чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до\~ст.182 Сімейного кодексу України, зокрема, змінено мінімальний розмір аліментів і встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення її потреб та інші встановлені обставини, що мають істотне значення для вирішення даної справи, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина аліментів в розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ч.1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пп.1 п. 1 ч.2\~ст.4 Закону України "Про судовий збір"\~за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з позовною заявою про стягнення аліментів складало 992,40 грн. Згідно приписів п.3 ч.1\~ст.5 Закону України "Про судовий збір"\~від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, суд дійшов висновку, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992,40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial