Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування заявлених позовних вимог посилаючись на те, що їй на підставі договору дарування від 28.09.2020 року належить на праві власності квартира [ADDRESS] . Окрім неї у вказаній квартирі з 14.04.2011 року зареєстрований відповідач [PERSON] . Останній не є її родичом, з 2013 року в квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не бере. Особистих речей відповідача в квартирі не має та він квартирою не цікавиться. Посилаючись на вказані обставина, позивачка просила усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майном, визнавши відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою від 01.06.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено останню до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В призначене судове засідання позивачка не з`явилась. Представник останньої в поданій заяві просив розглядати справу за відсутності позивачки та її представника, зазначивши про підтримання позову в повному обсязі. Відповідач за неодноразовими викликами до суду не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не надав. З урахуванням зазначеного та положень ст.ст.211,223,247 ЦПК України, судом було ухвалено про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши доводи позовної заяви та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачці на підставі договору дарування, посвідченого 28.09.2020 року приватний нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Маєвською М.В. за реєстровим №657, на праві приватної власності належіть квартира [ADDRESS] . Згідно довідки ОСББ «По пр.Кірова,1/9» від 18.02.2022 року у зазначеній ви ще квартирі, крім позивачки, з 14.04.2011 року зареєстрований відповідач [PERSON] , який з 2013 року в квартирі не проживає. У відповідності до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. А відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до термінів, наведених в ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги. Як зазначила позивачка, вбачається з довідки ОСББ «По пр.Кірова,1/9» від 18.02.2022 року та не спростовано відповідачем, останній з 2013 року в квартирі [ADDRESS] не проживає. Будь-яким обставин, які б свідчили про чинення відповідачу перешкод в користуванні квартирою з боку позивачки або інших осіб під час розгляду справи не встановлено. Таким чином, оскільки за обставинами справи відповідач в 2013 році добровільно залишив належну позивачці на праві особистої приватної власності квартиру, особистих речей не залишив, вказаним житлом не цікавиться, участі в його утриманні, оплаті комунальних послуг не приймає, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved