Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20.07.2019 року, близько 22:00 год, на 7 км автодороги Житомир-Чернівці мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту - ДТП), за участі автомобілів «Ford Transit Connect», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volvo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням позивача. В результаті вказаної ДТП позивач отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. У зв`язку\~з наведеним,\~позивач просить\~суд стягнути з відповідача: 4966,98 грн матеріальної шкоди, 5000,00 грн моральної шкоди, 3000,00 грн витрат за проведення судової автотоварознавчої експертизи та 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 22.07.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 27). З 26.09.2022 року по 07.10.2022 року суддя Дубовік О. М. перебувала у щорічній відпустці. У відзиві на позовну заяву представник ПрАТ "Страхова компанія "Універсальна" просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] , оскільки ПрАТ "Страхова компанія "Універсальна" виконала свій обов`язок стосовно виплати страхового відшкодування у повному обсязі, відповідно до вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини, тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Окрім того, просять зменшити розмір витрат на професійну правову (правничу) допомогу, вважаючи заявлений її розмір надмірним (а.с. 35-39). Також зазначає, що між [PERSON] та ПрАТ "СК "Універсальна" було укладено договір про погодження розміру та умов здійснення страхового відшкодування за полісом № АМ 6412310 (а.с. 44), в якому було узгоджено суму страхового відшкодування у розмірі 86000,00 грн за пошкодження належного йому транспортного засобу. Крім того, зауважено, що оскільки суму такого відшкодування було погоджено сторонами страхових відносин без проведення експертизи, вважають безпідставним заявлення вимоги щодо стягнення 3000,00\~грн витрат\~за проведення\~судової автотоварознавчої\~експертизи. Сторони не\~скористались своїм\~правом та\~не подали\~до суду\~клопотань про\~розгляд справи\~у судовому\~засіданні з\~повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст.\~279\~ЦПК\~України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 20.07.2019 року сталася ДТП за участю автомобіля марки «Volvo», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Ford Transit Connect», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 09.11.2021 року (а.с. 24-25), яка набрала законної сили 17.11.2021 року, звільнено [PERSON] від кримінальної\~відповідальності за\~ч.\~1\~ст.\~286\~КК України\~у зв`язку\~із примиренням\~потерпілого з\~обвинуваченим,\~а кримінальне\~провадження №278/543/20\~стосовно останнього\~ закрито;\~стягнуто з [PERSON] на користь\~держави 11557,98\~грн витрат на залучення експертів під час проведення експертиз; скасовано арешт, накладений ухвалами Богунського районного суду від 29.07.2019 на автомобілі марок «Ford Transit Connect», реєстраційний номер [NUMBER] , та «Volvo», реєстраційний номер [NUMBER] ; вказані речові докази повернуто власникам або законним володільцям; позовну заяву [PERSON] про стягнення з [PERSON] матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду; роз`яснено [PERSON] , що він має право звернутися до суду з цивільним позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» у порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, сам факт ДТП 20.07.2019 року підтверджуються ухвалою від 09.11.2021 року, яка набрала законної сили, та є обов`язковою для суду (а.с. 24-25), та не спростовувався сторонами під час розгляду данної справи. Внаслідок вказаної ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді зворотнього імпресійного перелому Хілла-Сакса, як наслідок заднього вивиху лівої плечової кістки, ознаки пошкодження задньо-верхніх відділів хрящової губи, суглобової падини лопатки, що вбачається із долученої до матеріалів справи медичної документації (а.с. 10-14). Копіями квитанцій підтверджується купівля позивачем лікарських засобів та оплату витрат на лікування (а.с. 7-9). Відповідно до полісу № АМ/6412310 транспортний засіб марки «Ford Transit Connect», д.н.з. [NUMBER] , за кермом якого перебував під час ДТП [PERSON] , застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» (а.с. 15). Позивачем на адресу відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» надіслано повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 28.05.2020 року (а.с. 18) та заяви про виплату страхового відшкодування від 28.05.2020 року (а.с. 19). Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ст. 5 Закону України №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі по тексту - Закон №1961-IV) об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 5 даного Закону визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 6 Закону передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 23.1. Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Відповідно до ст. 24.1. Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Крім того, судом не приймається до уваги аргумент відповідача в частині здійснення позивачу страхового відшкодування у розмірі 86000,00 грн з наступних підстав. 22.06.2020 року між сторонами справи укладено договір про погодження розміру та умов здійснення страхового відшкодування за полісом ОСЦПВВНТЗ №АМ/6412310 (а.с. 44). Як вбачається зі змісту вказаного договору, а саме - п. 2 сторони узгодили, що розмір матеріального збитку, завданого потерпілому у зв`язку\~з пошкодженням\~належного йому\~транспортного засобу становить 86000,00 грн. Відтак страхова компанія мала відшкодувати збитки, які завдані майну потерпілої сторони, що не входить до предмету позовних вимог. Інших доказів щодо здійснення страхового відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю потерпілого - [PERSON] , стороною відповідача не надано. З огляду на зазначене, суд вважає підтвердженими витрати на лікування позивача, як потерпілого після ДТП, на суму не меншу ніж, зазначено позивачем 4966,98 грн. Щодо обґрунтування позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів;\~у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи. При цьому, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 1 і ч. 2ст. 23 ЦК України). Нормою ч. 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України» №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 26-1. Закону, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Враховуючи, вказану норму закону, розмір моральної шкоди слід розраховувати: 4966,00 грн (витрат на лікування) х 5% / 100 = 248,30 грн. Отже, розмір моральної шкоди становить 248,30 грн, а не 5000,00 грн, як заявлено у позовній заяві позивачем. Крім того, позивач не позбавлений права звернутись з даною вимогою до особи, якою безпосередньо завдано матеріальну шкоду, - [PERSON] . Аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог позивача в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх часткового задоволення. Щодо відшкодування судових витрат суд зазначає наступне. Статтею 133 ЦПК України встановлені види судових витрат. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до ч. 3 вказаної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи розмір ставок судового збору за позовними вимогами у даній справі та частку їх задоволення, суд стягує на користь держави судовий збір з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» в розмірі 1041,70 коп. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України). Позивачем на підтвердження понесених витрат за\~оплату експертизи надано дублікат квитанції № 0.0.1698212730.1 від 07.05.2020 року на суму 3000,00 грн (а.с. 16). Проте,\~суд зазначену\~квитанцію до\~уваги не\~бере,\~оскільки з\~такої не\~вбачається за\~автотоварознавчу експертизу\~якого(ких)\~транспортного(них)\~засобів ним\~понесені витрати\~і яке\~значення така\~експертиза має\~для розгляду\~данної справи\~як доказ.\~Доказів іншого\~суду не\~надано. Відтак,\~суд відмовляє\~у стягненні\~судових витрат\~в цій\~частині.\~ \~ \~ Щодо стягнення судових витрат на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Як вбачається з матеріалів справи, адвокатським бюро «Ковальчук та партнери» надавалась правова (професійна правнича) допомога позивачу [PERSON] у даній справі (а.с. 20-21). Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 05.07.2022 року позивачем сплачено по договору про надання правової допомоги коштів сумі 5000,00 грн (а.с. 23). Разом з тим, враховуючи заперечення представника ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» про те, що розмір витрат, понесений відповідачем, є неспівмірним зі складністю справи та ціною позову; оцінюючи складність справи, час, необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат для надання професійної правничої допомоги, беручи до уваги факт задоволення позову частково, суд приходить до висновку про те, що справедливим буде зменшення розміру витрат, понесених на надання професійної правничої допомоги до 4000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial