Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

03.10.2022 [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з позовом про стягнення з Управління освіти Чернігівської міської ради (далі відповідач) середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 08.11.2021 по 28.02.2022 включно в сумі 13663 грн 26 коп., а також відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7200 грн. У судовому засіданні позивачка пред`явлений позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Вона повідомила суду, що фактично сплатила за правничу допомогу адвоката 2000 грн. Представник відповідача не з`явився, при цьому подав через канцелярію суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відзиві на позовну заяву вказав про безпідставне включення позивачкою під час обрахунку середньоденного заробітку грошової винагороди за сумлінну працю в сумі 579 грн, що призвело до його безпідставного збільшення. Вважає, що середній заробіток за час вимушеного прогулу позивачки становить 12578 грн 64 коп.; крім того, посилається на необґрунтованість суми витрат на правничу допомогу адвоката. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка працює в Чернігівському дошкільному навчальному закладі №7 Чернігівської міської ради на посаді практичного психолога. Наказом цього навчального закладу від 05.11.2021 № 68-п позивачку відсторонено від роботи без збереження заробітної плати; наказом від 25.02.2022 № 3-к позивачці дозволено приступити до виконання посадових обов`язків з 01.03.2022 (а.с. 8, 10). Постановою Черкаського апеляційного суду від 07.07.2022 наказ Чернігівського дошкільного навчального закладу № 7 Чернігівської міської ради від 05.11.2021 № 68-п про відсторонення позивачки від роботи визнано незаконним і скасовано. Цією же постановою позивачці відмовлено в задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в зв`язку з тим, що вказана позовна вимога пред`явлена до неналежного відповідача. Апеляційний суд дійшов висновку, що належним відповідачем є Управління освіти Чернігівської міської ради, яке є фактичним розпорядником бюджетних коштів, здійснює нарахування і виплату позивачці заробітної плати через централізовану бухгалтерію управління (а.с. 15-22). За приписом частини п`ятої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Таким чином, належність відповідача по цій справі встановлено Черкаським апеляційним судом, що звільняє позивачку від обов`язку доведення цієї обставини. Відповідно до статті 233 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Отже, пред`явлена позивачкою вимога є такою, що ґрунтується на законі. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі Постанова). Згідно з пунктом 2 Постанови середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Пунктом 4.о Постанови встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати не враховується грошова винагорода за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків. Як випливає з довідки відповідача, у вересні 2021 року позивачка отримала разову грошову винагороду за сумлінну працю та зразкове виконання службових обов`язків в сумі 579 грн, яка не підлягає включенню при обчисленні її середньомісячного заробітку. За таких обставин, суд погоджується саме з розрахунком середньомісячного та середньоденного заробітку позивачки за період з 08.11.2021 по 28.02.2022 включно в розмірі 12578 грн 64 коп. (сума визначена без відрахування податків), що наведений відповідачем у відзиві на позовну заяву, а тому пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що в разі часткового задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Крім того, за частинами четвертою, п`ятою статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням відповідача зменшити розмір витрат на правничу допомогу адвоката, якщо вони є не співмірними із складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. \~ \~ \~ \~Виходячи з наведених вимог закону; інформації позивачки про фактичну сплату адвокату за надані ним послуги 2000 грн; не співмірність складності справи із часом, витраченим адвокатом на надання правничої допомоги, яка полягала виключно у складанні позовної заяви, на підготовку якої достатньо не більше 2 годин, - суд вважає необхідним зменшити розмір витрат на правничу допомогу адвоката, що підлягають компенсації за рахунок відповідача, до 2000 грн.

Outcome: approved