Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

12.10.2022 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про видачу обмежувального припису. В заяві заявник [PERSON] посилається на те, що зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] разом з дочкою [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , [INFO] до 2021 року був її співмешканцем. Після розірвання стосунків, колишній співмешканець постійно вчиняє умисні протиправні діяння фізичного та психологічного насильства відносно колишньої співмешканки, принижує та ображає її нецензурною лайкою, залякує. Заявниця неодноразово зверталася до відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП у Запорізькій області з приводу конфліктів. Вільнянським районним судом Запорізької області розглядалося питання щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, однак незважаючи на заходи профілактичного впливу з боку дільничого та притягнення кривдника до адміністративної відповідальності та кримінальної відповідальності, останній своєї поведінки не змінює, посилаючись на\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 350-1-350-6 ЦПК України\~прохала видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , строком на 6 місяців у вигляді: усунення перешкод у користуванні майном-житловим будинком, заборони наближатися ближче ніж на 100 метрів до місця проживання заявниці за адресою: [ADDRESS] , заборони наближатися на відстань ближче 100 метрів до місць частого відвідування заявниці. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав, представник заявниці просив слухати справу у їх відсутності, враховуючи скорочені строки розгляду справи та враховуючи ризики щодо його уповільнення й можливих негативних наслідків для безпеки особи, є за можливе розглянути справу за відсутності учасників. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини й відповідні їм правовідносини. [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , систематично умисно вчиняє відносно своєї колишньої співмешканки [PERSON] , [INFO] , домашнє насильство, що полягає у словесних образах по відношенню до потерпілої, погрозами фізичної розправи, також псує майно потерпілої вчиняючи хуліганські дії, через це заявниця постійно відчуває страх та моральний тиск з боку колишнього співмешканця. Згідно витягу №312273714 право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за заявницею [PERSON] . Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном Згідно статті 26 Закону України про протидію домашньому насильству на кривдника\~може бути\~покладено один\~із заходів\~тимчасового обмеження\~у тому\~числі усунення перешкод у користуванні майном. Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Аналіз норм ст. 47 Конституції України, ст. 9 ЖК України, ст. 311 ЦК України, свідчить, що право на житло (користування ним, усунення перешкод у користуванні ним) підлягає захисту лише у випадку порушення прав особи. Наприклад, шляхом виселення особи, яка незаконно проживає у будинку, шляхом вселення особи якій незаконно створюються перешкоди (через зміни замків, створення інших перешкод, тощо), шляхом демонтування майна, яке перешкоджає користуванню власником тощо. Разом з тим таких обставин перешкоджання позивачем не доведено, як вбачається з заяви кривдник не проживає в будинку й вищезазначених перешкод не вчиняє, само ж по собі самовільне тимчасове знаходження в будинку, хуліганські дії та протиправне псування майна не вимагають в даному випадку цивільного примусу суду без визначення конкретних перешкод та заходів для усунення таких перешкод у користуванні майном (вселення, виселення, демонтування, тощо). Наприклад самовільне тимчасове перебування в будинку усувається шляхом самостійної зміни замків власником будинку. Незаконне ж проникнення до житла карається кримінальним законом, хуліганські дії в залежності від обставин є підставою для адміністративної чи кримінальної відповідальності. З урахуванням чого в частині усунення перешкод вимоги є недоведеними, тому необхідно у заяві в цій частині відмовити, крім того аналіз заборони наближатися на визначену відстань до інших місць частого відвідування постраждалою особою свідчить, про те, що такі місця повинні бути конкретно визначені для виконання принципу правової визначеності й вимог які предявляються до змісту судового рішення, тому в цій частині також необхідно відмовити. Таким чином відповідно до ч.1 п.7 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Суд, оцінивши ризики вірогідності продовження [PERSON] як колишнім співмешканцем заявниці вчинення домашнього насильства щодо заявниці, враховуючи неодноразове притягнення судом до відповідальності [PERSON] за ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП та з урахуванням вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 07.06.2022 року, яким [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, приймає рішення про часткове задоволення заяви, а саме тимчасове обмеження його прав та покладення обов`язків на [PERSON] як на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямованих на забезпечення безпеки заявника як постраждалої особи від домашнього насильства шляхом визначеного у прохальній частині заяви про видачу обмежувального припису . Судові витрати відносяться на рахунок держави. \~\~\~

Outcome: partial