Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

У серпні 2021 року позивач [PERSON] , через свого представника адвоката Бондаренко І.А., звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Трошина Світлана Андріївна, про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та скасування державних реєстрацій нерухомого майна.В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку № [NUMBER] площею 7,8404 га., яка розташована на території Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яка належала йому на підставі Державного акту серії ІV-КР №041223. Згідно заповіту від 22.12.2006 року [PERSON] заповів вказану земельну ділянку позивачу [PERSON] . Вказує, що вона прийняла спадщину після смерті свого батька, але коли звернулася до Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, нотаріус постановою від 03.11.2020 року відмовив їй у вчиненні нотаріальної дії їй посилаючись на те, що окрім неї вказану спадщину успадкували спадкоємці на обов`язкову частку , а саме непрацездатна дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, а також оскільки остання померла то її частку успадкували троє дітей, а саме, син [PERSON] , [PERSON] та дочка [PERSON] , та оскільки оригінал державного акту втрачено і встановити склад спадщини та видати свідоцтво про вправо на спадщину за заповітом на ім`я [PERSON] є не можливим їй відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на успадковану за заповітом після смерті батька земельну ділянку. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 31 серпня 2021 року позовну заяву залишено без розгляду. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 07 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та представник позивача - адвокат Бондаренко І.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити їх повністю з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду не надійшло заяв чи клопотань про слухання справи за його відсутності. Відзив на позовну заяву не надходив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду не надійшло заяв чи клопотань про слухання справи за його відсутності. Відзив на позовну заяву не надходив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього до суду не надійшло заяв чи клопотань про слухання справи за його відсутності. Відзив на позовну заяву не надходив. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Пономарьов О.В. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та просив суд відмовити в його задоволені з підстав необґрунтованості даного позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спорту приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Трошина С.А. в судове засідання не з`явилася про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, до суду від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с.121 том №1). Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази у їх сукупності, заслухавши пояснення учасників справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого виконкомом Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 07.12.2015 року, актовий запис №3 (а.с.11 том №1). До складу спадщини після смерті [PERSON] увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,84 га., кадастровий номер 3520883600:02:000:0260, яка знаходиться на території Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, та яка належала йому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-КР №041223 (а.с.12, том №1). Відповідно заповіту від 22.12.2006 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області за №43, [PERSON] заповів земельну ділянку передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 7,84 га., яка розташована на території Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, яка належала йому на підставі Дердавного акту ІУ-КР №041223 від 16.02.2001 року, [PERSON] . На час розгляду справи заповіт є чинним (а.с.80, том №1). Вказані обставини підтверджуються також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №66511840 від 21.09.2021 року та матеріалів Спадкової справи №21-2020 до майна померлого [PERSON] (а.с.71-72, том №1). 14 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] (а.с.74, том №1)., але Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. від 14.02.2020 року за №71/02-31 позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 7,84 га., розташованої на території Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, у зв`язку із пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини ( т.1 а.с. 84). Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 03.03.2020 року у справі №383/1312/19 позов [PERSON] задоволено. Визначено [PERSON] додатковий строк один місяць після набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Рішення набрало законної сили 07.08.2020 (а.с.89-91, том №1). З матеріалів Спадкової справи №21-2020 до майна померлого [PERSON] (а.с.71-72, том №1) також встановлено, що спадкоємцем на обов`язкову частку у спадщині була також непрацездатна дружина спадкодавця [PERSON] , яка прийняла спадщину на Ѕ частки спадкового майна шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, що також підтверджується довідкою Апрелівської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 13.08.2020 року №148, яка засвідчує, що померла [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала в с.Апрелівка Бобринецького району Кіровоградської області з 27 червня 1981 року по день смерті (а.с.96, том №1). Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом серії [NUMBER] , виданим виконкомом Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області від 05.12.2016 року, актовий запис №4 (а.с.154, том №1). Та як вбачається з матеріалів Спадкової справи №1/1017 до майна померлої [INFO] [PERSON] спадкове майно в її обов`язковій частці земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,84 га., кадастровий номер 3520883600:02:000:0260, яку вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , успадкували її онуки [PERSON] 1\\9 частки, [PERSON] 1/9 частки та [PERSON] 1/3 частки , [PERSON] 1/9 частки, а також позивачка [PERSON] в розмірі 1/3 частки. Так, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом майна померлої [INFO] [PERSON] від 27.09.2018 р. за №1073 встановлено, що 1\\3 частки земельної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,84 га., кадастровий номер 3520883600:02:000:0260, яка знаходиться на території Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, та яка належала [PERSON] , успадкована [PERSON] ( т.1 а.с.197). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом майна померлої [INFO] [PERSON] від 20.11.2018 р. за №1306 встановлено, що 1\\9 частки земельної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,84 га., кадастровий номер 3520883600:02:000:0260, яка знаходиться на території Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, та яка належала [PERSON] , успадкована [PERSON] (т.1 а.с. 198). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом майна померлої [INFO] [PERSON] від 18.02.2019 р. за №107 встановлено, що 1\\9 частки земельної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,84 га., кадастровий номер 3520883600:02:000:0260, яка знаходиться на території Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, та яка належала [PERSON] , успадкована [PERSON] ( т.1 а.с. 199). При цьому, власником 4/9 частки вказаної земельної ділянки, згідно Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №230855478 від 03.11.2020 року, є [PERSON] (а.с.21-22, том №1). 03 листопада 2020 року Постановою державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Кіровоградської області Дроздової О.П. за №482/02-31 позивачці [PERSON] було знову відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку № [NUMBER] , площею 7,84 га., розташованої на території Володимиро-Іллінської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, у зв`язку із неможливістю встановлення складу спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до частини першої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (частина перша статті 1267 ЦК України). Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (частина перша статті 1266 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частинами першою та другою статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України). Відповідно до ч.1 , ч.2 ст.1241 ЦПК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування. За змістом ч.1 ст.1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Так, звертаючись до суду з даним позовом, [PERSON] просила визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину, що видані приватним нотаріусом Бобринецького нотаріального округу Кіровоградської області Трошиною С.А. на ім`я [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, у відповідних частках, які вони успадкували за законом після смерті [PERSON] , а не [PERSON] , який помер раніше, при цьому, будучи спадкоємцем майна померлого [PERSON] , яка прийняла спадщину після спливу строку для її прийняття і після розподілу її між спадкоємцями, які її вже прийняли, тому належним способом захисту її порушеного права є вирішення питання перерозподілу такої спадщини, але з такими вимогами остання до суду не зверталася. Також суд вважає, що обставини, які пов`язані з складом спадщини після смерті [PERSON] , до якого увійшов житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] , не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. Оскільки спадкодавець [PERSON] помер [INFO] та як вбачається із архівної довідки №164 від 12.08.2020 року право власності на цей будинок на час смерті не було зареєстровано за ним. Те, що на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON] останній не мав у власності вказаного житлового будинку підтверджують й інші докази, зокрема виписка із по господарської книги ( а.с.17 т.1) та її копія ( т.1 а.с.19). Окрім того, з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2020 року ( т.1 а.с.103) вбачається, що право власності на вказаний житловий будинок зареєстроване за [PERSON] 22.10.2020 року, тобто вже після його смерті, й після смерті його дружини та спадкоємиці [PERSON] за заявою позивачки [PERSON] , тому, за таких обставин, оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавець [PERSON] не мав у власності житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] , тобто вказане майно не належало спадкодавцю, тому воно не увійшло до складу спадщини після його смерті. Також суд критично ставиться до звітів про оцінку майна ТОВ "Монумент", оскільки оцінка вартості вказаних вище земельної ділянки та житлового будинку здійснена не на час відкриття спадщини, а через п"ять років після смерті спадкодавця [PERSON] , тобто станом на 29.10.2020 року ( т.1 а.с.107, 97 на звороті). Інших належних та допустимих доказів на обґрунтування позовних вимог та обставин того, що спірні свідоцтва видані відповідачам з порушенням чинного законодавства та останні не мали права на спадкування, позивачем не надано та в судовому засіданні цих обставин не встановлено. Суд також звертає увагу, що позивачка не позбавлена права у належний спосіб захистити своє спадкове право звернувшись до суду з відповідними вимогами про перерозподіл спадщини у разі недосягнення згоди між спадкоємцями та з вимогами про визнання права власності на спадкове майно чи його частину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не обґрунтувала свої позовні вимоги належними та допустимими доказами та обрала не належний спосіб захисту свого порушеного права, тому на цій підставі суд відмовляє їй в задоволені в позову в повному обсязі. За таких обставин, оцінюючи надані сторонами та досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом слід відмовити . Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним вказаних вище свідоцтв про право на спадщину, суд, з тих самих підстав, відмовляє позивачу і у задоволенні позовних вимог, які є похідними від попередніх, в частині скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме на вказані вище частки земельних ділянок на ім`я відповідачів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed