Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

1. \~ \~ \~ \~Позиція позивача. \~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася із цивільним позовом та заявила позовні вимоги до Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради, Державної казначейської служби України «про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів державної влади», а саме: - \~ \~ \~ \~стягнути з Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради на користь позивача за рахунок Державного бюджету України у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті неправомірних дій органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень у розмірі 58958 гривень; - \~ \~ \~ \~стягнути з Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради на користь [PERSON] за рахунок Державного бюджету України у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті неправомірних дій органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень у розмірі 50000 гривень. [PERSON] подав заяву про зміну предмету позову, підтримала позовні вимоги в редакції станом на 26 вересня 2022 року, а саме: - \~ \~ \~ \~стягнути з Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради на користь позивача за рахунок бюджету органів місцевого самоврядування у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної в результаті неправомірних дій органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень у розмірі 58958 гривень; - \~ \~ \~ \~стягнути з Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради на користь [PERSON] за рахунок бюджету органів місцевого самоврядування у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті неправомірних дій органу державної влади при здійсненні ними своїх повноважень у розмірі 50000 гривень. Позивачем зазначено, що вона є реабілітованою особою у відповідності до статті 1.1. Закону Російської Федерації від 18.10.1991 року №1761-1 «Про реабілітацію жертв політичних репресій», що підтверджується довідкою №7697 про реабілітацію (№1-3/7697), виданою Головним управлінням внутрішніх справ Красноярського краю (Російська Федерація) від 17.01.2001 року. Відповідно до пп.1 п.3 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» від 13.03.2018 року №2325-VIII, довідки або посвідчення про реабілітацію, видані у державах - республіках колишнього Союзу PCP або державними органами Союзу PCP, є чинними на території України. Однією із підстав видачі посвідчення реабілітованого є довідки про реабілітацію, які були видані в інших країнах колишнього СРСР. Однак позивач отримала відмову відповідача, з посиланням на те, що остання є реабілітованою згідно із Законом Російської Федерації, та відповідно до статті 6 чинного Закону України право на пільги і відповідно на видачу пільгового не має. 07.06.2021 року позивач [PERSON] звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпровського Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради, в якому з урахуванням уточненого позову підтримала позовні вимоги про визнання протиправними дії Дніпровського Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради щодо відмови у видачі посвідчення реабілітованого [PERSON] ; зобов`яння Дніпровського Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради видати посвідчення реабілітованого [PERSON] ; та зобов`язати Дніпровське Управління соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради призначити [PERSON] пільги передбачені Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" 17.04.1991 року за № 962-ХІІ. Рішенням Дніпровського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року (справа № 160/9046/21, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, визнано протиправними дії Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради щодо відмови у видачі посвідчення реабілітованого [PERSON] , із зобов`язанням Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради видати посвідчення реабілітованого [PERSON] , і призначити [PERSON] пільги передбачені Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" 17.04.1991 року за № 962-ХІІ. В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено. 29 жовтня 2021 року позивач [PERSON] заповнила бланк-заяву в департаменті соціальної політики Кам`янської міської ради з прохання призначити та нарахувати їй соціальну матеріальну допомогу згідно розділу 18 «Змін до Порядку виконання заходів Програми соціального захисту населення міста на 2018-2022 роки, затвердженої рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 24 липня 2019 року за № 205. За її заявою від 29 жовтня 2021 року їй призначена і нарахована матеріальна допомога в передбаченому вище порядку, починаючи з 01 листопада 2021 року. До цього, вона 14 травня 2018 року зверталася із заявою до Голови Кам`янської міської ради Дніпропетровської області щодо отримання посвідчення про реабілітацію українського зразка. Згідно п. 2 Розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 18 лютого 2019 року № Р-69/0/3-19 виконавчий комітет Кам`янської міської ради своїм рішення № 205 від 24 липня 2019 року затвердив «зміни до Порядку виконання заходів Програми соціального захисту населення міста на 2018-2022» роки, в якому розділом 18 «Надання щомісячної соціальної матеріальної допомоги реабілітованим особам, визначеним у статті 1-2 Закону України «Про реабілітацію жертв реабілітованим особам, визначеним у статті 1-2 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», передбачена за рішенням міської комісії щомісячна соціальна матеріальна допомога яка виплачується у грошовій формі реабілітованим особам, визначеним відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», через Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта» за місцем їх реєстрації або перераховується на особистий рахунок заявника, відкритий у відділенні банку. Підставою для призначення та виплати допомоги є посвідчення встановленого зразка, що видано відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1191 років». На підставі зазначеного, позивачем [PERSON] зазначено, що вона вважає що саме з липня 2019 року по жовтень 2021 року їй відповідачем повинно було нарахована та виплачена матеріальна шкода у розмірі 58958 гривень, виходячи з розрахунку: за період з липня 2019 року по грудень 2019 року, у розмірі 11707 гривень; за період січень 2020 року по грудень 2020 року 24941 гривня; за період січень 2021 року по жовтень 2021 року 22310 гривень, як не отримана допомоги згідно до рішення виконавчого комітету Кам`янської міської ради № 205 від 24 липня 2019 року. Крім того, тривалість порушення прав позивача відповідачем, а саме в період з 14 травня 2018 року і по 17 вересня 2021 року, як дати отримання судового рішення у справі № 160/9046/21, її вік, постійні додаткові зусилля для захисту своїх прав, протиправного її обмеження у отриманні матеріальної допомоги як реабілітованою особою у відповідності до статті 1.1. Закону Російської Федерації від 18.10.1991 року №1761-1 «Про реабілітацію жертв політичних репресій», що підтверджується довідкою №7697 про реабілітацію (№1-3/7697), виданою Головним управлінням внутрішніх справ Красноярського краю (Російська Федерація) від 17.01.2001 року, є підставою для компенсації завданої їй моральної шкоди незаконними рішеннями, бездіяльністю Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради при здійсненні своїх повноважень внаслідок моральних страждань які [PERSON] зазначала, протиправність поведінки суб`єкта владних повноважень - Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради. А тому виходячи з приписів ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1173, 1174 ЦК України, позивачем підтримано заявлені вимоги, які просила задовольнити у повному обсязі. 2. \~ \~ \~ \~Позиція відповідача. 2.1. \~ \~ \~ \~Відповідач №1 Департамент соціальної політики Кам`янської міської ради. Відповідачем позовні вимоги заявлені [PERSON] не визнанні вцілому з посиланням на відсутність підстав для відшкодування матеріальної і моральної шкоди, із заявлених позивачем підстав. Відповідачем виконані покладені обов`язки у спосіб та порядок визначений законом. Так на час звернення станом на 2018 рік, позивач заявила про отримання посвідчення українського зразка, будучи особою яка вже мала статус реабілітованою особи у відповідності до статті 1.1. Закону Російської Федерації від 18.10.1991 року №1761-1 «Про реабілітацію жертв політичних репресій», що підтверджується довідкою №7697 про реабілітацію (№1-3/7697), виданою Головним управлінням внутрішніх справ Красноярського краю (Російська Федерація) від 17.01.2001 року, що передбачало визначення порядку видачі такого свідоцтва. Для визначення порядку видачі таких посвідчень особам які вже визнані реабілітованими особами, потребував прийняття відповідними органами соціальної політики, на з`ясування якого Департаментом були здійсненні всі дії. І, листом Управління соціальної політики Кам`янської міськради від 14.06.2018 року №Б-5253 позивачу повідомлено, що отримання посвідчення про реабілітацію українського зразка, буде можливе після утворення Національної комісії з реабілітації при Українському інституті національної пам`яті, створення якої передбачене п.п.2 п.3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» від 13.03.2018 року №2325-VIII. Також позивач зверталася і до інших державних органів, які розглядали заяву [PERSON] , що вплинуло на строки та порядок вирішення питань заявлених позивачем. А тому враховуючи що саме 29 жовтня 2021 року позивачка подала відповідний бланк-заяву в департаменті соціальної політики Кам`янської міської ради з прохання призначити та нарахувати їй соціальну матеріальну допомогу згідно розділу 18 «Змін до Порядку виконання заходів Програми соціального захисту населення міста на 2018-2022 роки, затвердженої рішенням виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 24 липня 2019 року за № 205, її заява була розглянута та Департаментом призначено і нарахована соціальна матеріальна допомоги як реабілітованій особі з листопада 2021 року, тобто після подання відповідної заяви. Тому відповідач не визнає вимоги заявлені позивачем щодо нарахування та виплати заявленої соціальної матеріальної допомоги починаючи з липня 2019 року. Щодо моральної шкоди, то зазначені вимоги повинні бути обґрунтовані позивачем, і відповідальність за шкоду вимагає встановлення складу правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Факт наявності моральної шкоди потребує доведення у встановленому законом порядку, оскільки така шкода є самостійним видом шкоди, і умовою цивільно-правової відповідальності. А тому враховуючи, що позивачем заявлені позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач пов`язує лише посиланням на судове рішення у справі № 160/9046/21, не доводить факт наявності заявленої моральної шкоди, що є підставою для відмови у задоволені позовних вимог [PERSON] .. 2.2. \~ \~ \~ \~Відповідач № 2 Державна казначейська служба України. Відповідачем в особі Головного управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, подано відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги не визнані у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції відповідачем зазначено, що заявляючи позовні вимоги про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, позивачем не обґрунтовано наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіючвача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача, вини останнього в її заподіянні. А у разі не доведення вищезазначеного, також відсутні підстави і для відшкодування моральної шкоди. Крім того, обраний спосіб захисту позивачем на відповідає вимогами ст. 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», якою визначено що у разі неправомірних дій органу місцевого самоврядування, відшкодування завданої шкоди здійснюється за рахунок їх власних коштів, а не Державним казначейством. 3. \~ \~ \~ \~Процесуальні питання, заяви та клопотання. 29 грудня 2021 року позивач звернулася із даним позовом. Ухвалою від 10 січня 2022 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] в порядку спрощеного позовного провадження. 31 травня 2022 року Департаментом соціальної політики Кам`янської міської ради подано відзив на позовну заяву. 13 червня 2022 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області подано відзив на позов. 12 вересня 2022 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову. 20 вересня 2022 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову. 26 вересня 2022 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову. В судовому засіданні, станом на 12 жовтня 2022 року позивачем підтримано позовні вимоги в редакції станом на 26 вересня 2022 року. 4. \~ \~ \~ \~Фактичні обставини встановлені судом. Позивач [PERSON] є реабілітованою особою у відповідності до статті 1.1. Закону Російської Федерації від 18.10.1991 року №1761-1 «Про реабілітацію жертв політичних репресій», що підтверджується довідкою №7697 про реабілітацію (№1-3/7697), виданою Головним управлінням внутрішніх справ Красноярського краю (Російська Федерація) від 17.01.2001 року. У зв`язку з укладенням шлюбу у подальшому позивачем було змінено прізвище на « [PERSON] », а потім - на « [PERSON] ». 14.05.2018 року позивач звернулася до Голови Кам`янсько міської ради Дніпропетровської області з заявою щодо отримання посвідчення про реабілітацію українського зразка. Листом Управління соціальної політики Кам`янської міськради від 14.06.2018 року №Б-5253 позивачу повідомлено, що отримання посвідчення про реабілітацію українського зразка, буде можливе після утворення Національної комісії з реабілітації при Українському інституті національної пам`яті, створення якої передбачене п.п.2 п.3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» від 13.03.2018 року №2325-VIII. 22.04.2019 року позивач звернулась до Регіональної комісії з реабілітації при Дніпропетровській обласній державній адміністрації з заявою про визнання її потерпілою від репресій, вказану заяву було перенаправлено до Національної комісії з реабілітації. У відповіді від 10.09.2019 року №36 на заяву позивача поданої до Регіональної комісії, Національна комісія з реабілітації зазначила, що на підставі наданих позивачем документів, а саме довідки №7697 про реабілітацію (№1-3/7697), виданої Головним управлінням внутрішніх справ Красноярського краю (Російська Федерація) 17.01.2001 року, позивач під прізвищем « [PERSON] » є реабілітованою у відповідності до статті 1.1. Закону Російської Федерації від 18.10.1991 року №1761-1 «Про реабілітацію жертв політичних репресій». Також Національна комісія зазначила, що будь-якої повторної або додаткової реабілітації репресованої особи, яка вже була реабілітована до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» від 13.03.2018 року №2325-VIII і якою отримано відповідну довідку або інший документ про реабілітацію, законодавством України не передбачено. 07.10.2019 року позивач повторно звернулась до голови Кам`янської міської ради Дніпропетровської області з заявою щодо отримання посвідчення реабілітованого українського зразка. Листом голови Кам`янської міської ради Дніпропетровської області від 28.10.2019 р. №Б-9762 позивачу повідомлено, що на даний час на законодавчому рівні не оновлено опис зразка посвідчення реабілітованого з врахуванням змін у законодавстві. На даний час не має можливості вирішити питання видачі посвідчення реабілітованого. У грудні 2019 року позивач звернулась зі скаргою на гарячу лінію Кабінету Міністрів України з приводу саботування видачі їй посвідчення реабілітованого. Дана скарга була направлена до Дніпропетровської обласної державної адміністрації для вжиття заходів усунення порушених прав позивача передбачених Законом України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» 17.04.1991 року за № 962-ХІІ. Проте Дніпропетровська обласна державна адміністрація перенаправила скаргу позивача до Кам`янської міської ради Дніпропетровської області. Позивач отримала відповідь Управління культури, національностей і релігії Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 13.01.2020 року №67/0/161-20, якою позивача проінформували, що «...згідно з рішенням діяльності міської ради від 04.10.2019 року №1554-36/VII «Про внесення змін до рішення міської ради від 29.01.2016 року №39-054/VІІ «Про структуру виконавчих органів Кам`янської міської ради VII скликання, загальної чисельності апарату міської ради та її виконавчих органів» з 15 січня 2020 року буде змінено структуру виконавчих органів міської ради та їх повноваження, в тому числі і внесено зміни до установчих документів управління соціальної політики Кам`янської міської ради, на базі якого утворюється Департамент соціальної політики Кам`янської міської ради шляхом приєднання управлінь соціального захисту населення адміністрації районів. Після утворення департаменту, який буде визначено відповідальним за питання соціального захисту реабілітованих осіб, будуть проведені відповідні заходи і запрошено позивача для отримання посвідчення.» Позивач знову звернулась з заявою про видачу їй посвідчення реабілітованої. Листом від 06.03.2020 року №Б-166 заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради Загородньою Т.Ж. позивача було проінформовано, що станом на 06.03.2020 року на засіданні комітету міської ради, яке відбулося 28 лютого поточного року, позитивно розглянуто питання стосовно виділення коштів з міського бюджету для придбання бланків посвідчень реабілітованим. Після виготовлення бланків посвідчень позивача буде запрошено до Південного управління соціального захисту населення департаменту соціальної політики міської ради. Проте, позивача не було повідомлено про виготовлення належних бланків і не запрошено для отримання посвідчення реабілітованої. 19.05.2020 року позивач вкотре звернулась з заявою на ім`я голови Кам`янської міської ради Дніпропетровської області стосовно отримання посвідчення. Листом від 12.06.2020 року №Б-3246 голови Кам`янської міської ради Дніпропетровської області позивача проінформували, що для вирішення питання в правовому полі, підготовлені та направлені 27.05.2020р. листи до Міністерства юстиції та Міністерства соціальної політики України. В подальшому, Департамент соціального політики Кам`янської міської ради вкотре звернувся до Українського інституту національної пам`яті про визнання [PERSON] потерпілою від репресій і повторно просив Український інститут національної пам`яті надати правову оцінку з цього питання. У своїх роз`ясненнях від 07.12.2020 року №3245/08-09-20 Український інститут національної пам`яті зазначив, що особа вказана як «реабілітована», її статус в Україні не змінюється і вона має такі ж пільги та соціальні гарантії, як реабілітована за українським законодавством особа. Також повідомив, що Законом України від 13.03.2018 року №2325-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» вносились зміни в Закон України від 17.04.1991 року №962-XII «Про реабілітацію жертв політичних репресій України», тому формування статті 6 Закону «Реабілітованим громадянам відповідно до цього Закону» не означає, що право на пільги, зазначені в статті, мають лише особи, що були визнані реабілітованими після 05.05.2018. На всі звернення позивача на ім`я голови Кам`янської міської ради щодо видачі їй посвідчення та призначення пільг передбачених Законом України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» вона отримувала відмови Департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради: від 22.10.2020 року №Б-8057, від 30.11.2020 року Б-9038, від 12.03.2021 року №Б-3890, 19.03.2021 року №Б-4191, в яких зазначено, що

Outcome: partial