Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на 1/8 житлового будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те що вона від свого народження та по теперішній час проживає за адресою [ADDRESS] . По вказаній адресі вона проживала з матір`ю [PERSON] , батьком [PERSON] . 21.02.1996 помирає її батько не залишаючи після себе заповіту, та на момент його смерті спадкоємцями першої черги, які фактично прийняли спадщину були вона та її матір [PERSON] . ЇЇ батькам належав на праві власності будинок за адресою: [ADDRESS] . Так як після смерті батька частка, котра належала йому, повинна бути розподілена між спадкоємцями, котрі вступили в спадкові права, спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном прийняли її матір та вона так як фактично проживали з ним на день смерті батька [PERSON] . Фактично з моменту смерті її батька у неї виникло право на спадкування 1/2 частки майна, котрим володів її батько. Вона не зверталась до нотаріуса із проханням видачі свідоцтва про право спадщини за батьком у зв`язку із відсутністю потреби в такій реєстрації, так як безперешкодно проживала в спірному будинку та проти її права власності заперечень від родичів не було. Влітку 2021 р. всупереч до її прав на спадкове майно по смерті батька її брат, відповідач по справі [PERSON] зажадав її виселення з батьківського будинку. Вона звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті батька до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Момот М.О.. У зв`язку з тим, що перед нею до Дрогобицької державної нотаріальної контори після смерті батька зверталася моя покійна матір [PERSON] то по смерті батька спадкова справа уже відкривалась та перебуває в архіві Дрогобицької державної нотаріальної контори. З цих підстав її заява та долучені документи були передані для розгляду до Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.01.2022 державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної кантори було відмовлено у вдачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на заявлене майно. Вказує, що спірний будинок належав до колгоспного двору, при цьому такими, що не втратили право на частку в майні колгоспного двору були [PERSON] (її батько), [PERSON] (її матір), [PERSON] (її брат) - відповідач [PERSON] (її брат) - відповідач [PERSON] (її брат), а відтак, частки кожного у майні колгоспного двору становили по 1/4 його частині. [PERSON] , якому на день смерті належала 1/4 частка в майні колгоспного двору, помер [INFO] . Спадкова справа після його смерті нею не заводилася, спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном прийняли дружина спадкодавця - [PERSON] її мати, та вона як його донька, які фактично проживати з ним на день смерті. Оскільки, після смерті батька вона не подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини то вона успадкувала після нього 1/8 спірного будинковолодіння ( 1/4 : 2). Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, про що повідомити сторони, встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Призначено підготовче судове засідання на 17.03.2022. Підготовчі судові засідання 17.03.2022, 31.03.2022, 05.05.2022, 17.05.2022, 08.06.2022 відкладались у зв`язку з неявкою позивача та її представника, за клопотаннями представника позивача. 17.05.2022 відповідач [PERSON] подав суду письмове заперечення відносно позовних вимог позивача, яке долучено до матеріалів справи. 17.05.2022 ухвалою суду заяву позивача [PERSON] про залучення до участі в справі в кості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів старосту с. Нагуєвичі та с. Унятичі задоволено. 08.06.2022 ухвалою суду заяву представника позивача про виключення залучену третю особу у даній цивільній справі старосту с.Нагуєвичі та с.Унятичі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів задоволено, залучено на стороні відповідачів Дрогобицьку міську раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 14.06.2022 протокольною ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду на 27.06.2022. 02.09.2022 від представника третьої особи Дрогобицької міської ради надійшло клопотання про розгляд даної справи без їхньої участі за наявними у справі матеріалами, при вирішенні справи покладається на думку суду. Ухвалою суду від 19.09.2022 клопотання представника позивача про витребування доказів у даній цивільній справі задоволено, витребувано у Дрогобицької міської ради копію заяви та долучених до неї документів, на підставі яких було прийнято рішення виконкому Нагуєвицької сільської ради від 23.02.2007 року № 11 про оформлення права власності на житловий будинок [ADDRESS] за [PERSON] та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, виданого 25.04.2007 року виконавчим комітетом Нагуєвицької сільської ради [PERSON] на будинок [ADDRESS] . 05.10.2022 від представника Дрогобицької міської ради поступила заява в якій зазначено, що перелічені в ухвалі суду від 19.09.2022 копії документів відсутні в розпорядженні Дрогобицької міської ради та виконавчого комітету. Оскільки в судові засідання, які призначались судом на з`являлись відповідачі [PERSON] , [PERSON] і як з`ясовано судом, що останні перебувають за межами України, проти розгляду справи у їх відсутності не заперечили особи, які беруть участь у справі, судом було прийнято рішення про розгляд даної справи у їх відсутності. Одночасно судом було прийнято рішення про розгляд справи у відсутності представника третьої особи Дрогобицької міської ради, так як остання виклала свою позицію у поданому клопотанні та просила розглядати справу у її відсутності. В судовому засіданні представник позивача адвокат Щербан Н.Т. позовні вимоги своєї довірительки підтримала в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, просила позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти вимог позовної заяви з підстав які ним викладені в письмовому запереченні, в яких вказав, що 14 липня 2021 року Верховним судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного го суду було винесено постанову у справі №442/7960/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на частину майнако лишнього колгоспного двору. В рамках розгляду вказаної вище справи, Верховним Судом встановлено: [INFO] помер [PERSON] , який був його батьком та позивача по даній справі. Після його смерті, на підставі рішення Нагуєвицької сільської ради від 23 лютого 2007 року, право власності на спірний житловий будинок [ADDRESS] було оформлено на його дружину - [PERSON] . [PERSON] , яка була його матір`ю та позивача [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , право власності на спадщину за заповітом, а саме на спірний житловий будинок [ADDRESS] було зареєстровано за ним [PERSON] . В листопаді 2017 року позивач [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] , Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору, а саме житлового будинку [ADDRESS] . Постановою Верховного Суду у справі №442/7960/17 від 14 липня 2021 року в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено. Зазначена постанова набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. Вказав, що частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, ще якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відзначив, що він [PERSON] є єдиним власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом на право спадщини за заповітом, видане приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Радзієвською О.В. від 11 травня 2016 року, зареєстровано в реєстрі за № 204. Просив у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на частку будинку в порядку спадку відмовити в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] померла [INFO] . У відповідності до довідки Нагуєвицької сільської ради № 1195 від 04.10.2017 згідно по господарських книг у вищевказаному будинку станом на 1991 були зареєстровані [PERSON] , голова будинку, [PERSON] , дружина, [PERSON] , син, [PERSON] , син, [PERSON] , донька, [PERSON] , зять та [PERSON] , внук. Відповідно до постанови державного нотаріуса Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Кушніра О.І. від 04.01.2022 вбачається, що заявником, позивачем по справі [PERSON] не було подано документу, що посвідчує право власності спадкодавця на заявлене майно, а саме житлового будинку [ADDRESS] . Згідно довідки БТІ заявлене майно перебуває у власності іншої особи. Згідно даних державного реєстру речових прав заявлене майно не перебуває у власності спадкодавця, а тому нотаріусом було відмовлено позивачу у даній справі [PERSON] у видачі свідоцтва про на спадщину. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 11.05.2016, яке посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького нотаріального округу Радзієвською О.В., спадкоємцем зазначеного в заповіті майна [PERSON] , 1932 року народження, яка померла [INFO] є її син, відповідач по справі [PERSON] , [INFO] . Спадщина на яке видано свідоцтво складається з житлового будинку з відповідними господарськими будівлями розташованого в [ADDRESS] , який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 25.04.2007 виконавчим комітетом Нагуєвицької сільської ради на підставі рішення від 23.02.2007 за № 11, право власності зареєстроване Дрогобицьким державно-комунальним міжміським бюро технічної інвентаризації 25.04.2007, реєстраційний номер 18652392. З матеріалів справи вбачається, що постовою Львівського апеляційного суду від 13.11.2020, апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності в порядку спадкування на частку в спадковому майні після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , скасовано, ухвалено в цій частині нову постанову, якою ці позовні вимоги [PERSON] задоволено. Визнано за [PERSON] право власності на 1/8 ідеальну частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 11 травня 2016 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Радзієвською О.В. у спадковій справі №29/2015 [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в [ADDRESS] , та державну реєстрацію речового права в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вказаний будинок за [PERSON] скасовано. В решті рішення суду залишено без змін. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.07.2021 касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 квітня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 13 листопада 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення у справі. У задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Нагуєвицької сільської ради Дрогобицького району Львівської області про визнання права власності на частину майна колишнього колгоспного двору відмовлено. Постановою Верховного Суду у складі колегії Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.07.2021 встановлено, що позивачка [PERSON] є дочкою, а відповідач [PERSON] сином, [PERSON] та [PERSON] . З довідки Нагуєвицької сільської ради від 04 жовтня 2017 року вбачається, що згідно з погосподарськими книгами будинок [ADDRESS] станом на 01 січня 1991 року належав до колгоспного двору; будинок збудовано у 1952 році. У будинку були зареєстровані: [PERSON] (голова будинку), [PERSON] (дружина), [PERSON] (син), [PERSON] (син), [PERSON] (дочка), [PERSON] (зять), [PERSON] (онук) (а. с. 1113, т. 1). [PERSON] помер [INFO] . На підставі рішення Нагуєвицької сільської ради від 23 лютого 2007 року оформлено право власності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 86,7 кв. м, житловою площею 51,3 кв. м, на [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] . Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 травня 2016 року [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями на [ADDRESS] . Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною першою статті 261\~ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). У постановах від 16 червня 2020 року у справі № 372/266/15-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. У постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 662/1922/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 308/3775/14-ц, міститься правова позиція про те, що позовна давність може бути з астосована лише, якщо вимоги про захист порушених прав або інтересів є обґрунтованими, у разі необґрунтованості таких вимог, вони не підлягають задоволенню за необґрунтованістю, а не у зв`язку з пропуском строку позовної давності. З матеріалів справи вбачається, що заперечуючи проти позову, [PERSON] 17.05.2022 року подав до суду заяву в якій заперечив проти позовних вимог позивача [PERSON] та покликався на частину 4 ст. 82 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, ще якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вказав, що відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Суд сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснював особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджував про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України. Таким чином, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог позивача [PERSON] про визнання права власності на частку в будинку в порядку спадкування слід відмовити.

Outcome: dismissed