Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

До Чернівецького районного суду Вінницької області надійшов позов від АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09.02.2011 між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов`язалась сплачувати банку заборгованість за кредитом, відсотки за його користування, по перевищенню кредитного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах, передбачених договором. Відповідач порушив умови кредитного договору, що призвело до виникнення заборгованості. Дані обставини стали підставою для звернення з даний позовом про стягнення з позичальника заборгованості по кредитному договору станом на 30.04.2022 в розмірі 13217,72 грн., а саме: 392,11 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 12645, 61 грн. заборгованості за простроченими відсотками; 180,00 грн. нарахованої пені. Ухвалою Шаргородського районного суду Вінницької області від 22 червня 2022 року дану позовну заяву передано на розгляд розгляду до Чернівецького районного суду Вінницької області. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.07.2022 року справа передана судді Кушнір Б.Б. Ухвалою Чернівецького районного суду Вінницької області від 13.07.2022 року відкрито провадження у справі і призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 09.08.2022 року розгляд даної цивільної справи було відкладено, на підставі поданого відповідачем клопотання (Вх.№1424 від 10.08.2022) про надання можливості врегулювання спору. Представник позивача в судові засідання не з`явився, клопотав провести розгляд справи у його відсутність та зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судові засідання 13.09.2022 та 28.09.2022 не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, хоча відповідно до ст.187 ЦПК України, була належним чином поінформована про місце, час та дату розгляду даної цивільної справи, як шляхом розміщення оголошення про виклик до судового засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України (а.с.81), так і шляхом надіслання на адресу її фактичного проживання судових повісток, ухвал суду та копії позовної заяви, а також наявними в матеріалах справи розписками про повідомлення дати судового засідання (а.с.73, 75,78). Ухвалою суду від 28.09.2022 року вирішено розгляд справи проводити заочно. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору у даній справі, суд враховує наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2011 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, отримавши кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.17). Згідно до умов договору, відповідач 09.02.2011 року отримала кредитну картку «Кредитка «Універсальна» та кредитні кошти у гривнях на умовах «55 днів пільгового періоду» зі встановленим кредитним лімітом 300грн., який 09.02.2011 було збільшено до 400грн., а 06.11.2019 зменшено до 0,00гривень (а.с.15). У заяві зазначено, що відповідач ознайомлена та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім того, 09.02.2011 року [PERSON] підписано довідку про умови кредитування, в якій зазначено порядок повернення кредиту щомісяця до 25 числа поточного місяця, а також визначено базову відсоткову ставку за користування кредитом у розмірі 2,5%, розмір щомісячних платежів 7% від заборгованості, але не менше 50грн. і не більше залишку заборгованості, строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним, розмір комісій за зняття готівкових коштів, розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості та розмір штрафу на порушення термінів платежів по договору, більше ніж на 30 днів (а.с.18). З матеріалів справи вбачається, що на підставі кредитного договору, банком надано відповідачу кредитну картку, що підтверджується довідкою про видані картки (а.с.16). Відтак, [PERSON] підписала анкету-заяву та довідку про умови кредитування, ознайомилась з Умовами та Правилами надання батьківських послуг в Ат КБ «ПриватБанку», отримала платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації, а також їй було відкрито картковий рахунок. На підтвердження користування відповідачем кредитними коштами та частковою оплатою обов`язкових платежів, позивачем також було надано виписку по картковому рахунку відповідача (а.с.12-14). В подальшому, після одруження [PERSON] змінює прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією паспорта (а.с.45-47). Згідно з\~наданим\~банком\~розрахунком,\~заборгованість\~\~ [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 30.04.2022 становить 15607,56грн., а саме: 392,11грн. заборгованості за тілом кредиту; 12645,61грн. заборгованості за простроченими відсотками; 2569,84грн. нарахованої пені. Однак, позивачем заявлено до стягнення заборгованість у розмірі 13217,72 грн., а саме: 392,11грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 12645,61грн. заборгованості за простроченими відсотками; 180,00 грн. нарахованої пені. Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступні положення чинного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. З матеріалів справи вбачаться, що на виконання умов кредитного договору (підписаної заяви та довідки про умови кредитування), позивачем надано відповідачу кредитні кошти, що підтверджується випискою по особовому картковому рахунку позичальника та довідкою про зміну умов кредитування. Однак, відповідач не виконав умови кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та відсотків, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 13217,72грн., що складається з 392,11грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 12645,61грн. заборгованості за простроченими відсотками; 180,00грн. нарахованої пені, а тому позов слід задоволити повністю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір за розгляд позовної заяви покладається на відповідача.

Outcome: approved