Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з вищенаведеним позовом. Позовні вимоги позивачка мотивує тим, що 15 липня 2001 року між позивачкою [PERSON] , [INFO] та відповідачем [PERSON] , [INFO] , був укладений шлюб, який зареєстрований у виконкомі Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, про що складено актовий запис №12. Свідоцтво про шлюб видано повторно 11.08.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області. Від шлюбу у сторін народилася одна дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина на даний час повнолітня. Сторони прожили у спільному шлюбі 22 роки, вели спільне господарство та будували сімейні відносини. Однак все вище вказане стосувалося більше перших років їхнього спільного життя. Останні 5-6 років між ними часто відбуваються конфлікти, сварки, зазвичай із підстав подружньої зради зі сторони чоловіка та зловживання ним алкогольними напоями. Вони не можуть виконувати сімейні обов`язки, постійно сперечаються. Сторони неодноразово протягом останніх років намагалися говорити один з одним про їхні особисті сімейні проблеми, спокійно вирішувати їх, проте ніяких результатів це не дало. В сімейних стосунках нічого не змінювалося, хоча вони прикладали до цього максимум зусиль. Позивачка звертала увагу свого чоловіка, що його подружня невірність призведе до розірвання шлюбу між ними. Однак відповідач ігнорував її зауваження. Позивачка часто буває закордоном, оскільки там працює і допомагає їхній доньці по догляду за дитиною. Після її останнього приїзду додому позивачка зрозуміла, що в їхньому житловому будинку, де вони проживають разом, тривалий час проживала інша жінка, носила її одяг, взуття. Чоловік пояснення цьому надати не міг. Для неї така ситуація є ненормальною і неприйнятною. За цих обставин сторони віддалилися один від одного, їхні відносини стали дуже напружені, навіть нестерпні. Сторони припинили спільне проживання, перестали спілкуватися. В результаті цього позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них вести спокійне життя та зберегти нормальне відношення до батьків їхньої дитини. Позивачка в судове засідання не прибула, представник позивача адвокат Марціновська Д.М., на електронну адресу суду надіслала заяву у якій просила слухати справу без їхньої участі, зазначила, що не заперечують проти заочного розгляду справи. Позовні вимоги позивачки [PERSON] , підтримують повністю, просять шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованим повідомленням при матеріалах справи. Дії позивача не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Передбачених ч.2 ст.\~223\~ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що 15 липня 2001 року виконкомом Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що 15.07.2001 складено відповідний актовий запис № 12, після реєстрації шлюбу прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] . Від шлюбу у сторін є дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . На даний час є повнолітньою. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст.\~3\~СК України\~сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст.\~21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК України. Статтею 55\~СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.\~104\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112\~Сімейного Кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач в судове засідання не прибув для дачі особистих пояснень, тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.\~113\~Сімейного кодексу\~України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку із реєстрацією шлюбу відповідач змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Зважаючи на прохання позивачки після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] », суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114\~Сімейного Кодексу\~України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 3, 19, 21, 24, 36, 55, 56, 104, 112-114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved