Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] через представника адвоката Замшу Дмитра Дмитровича звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позов позивач зазначив, що з 18.02.2020 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Також до укладення шлюбу у сторін народилась спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дітей в даний час не виникало. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. У зв`язку з цим тривалий час як припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, мати спільний бюджет, фактично проживають за різними адресами. Вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім`ї неможливе, шлюб носить формальний характер. Підстави для вжиття заходів примирення відсутні, а тому просить суд їх не застосовувати. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 14.09.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника позивача адвоката Замши Дмитра Дмитровича про витребування доказів (а.с.21-22). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив, що позивач наполягає на розірвання шлюбу та категорично заперечує проти примирення з відповідачем. Крім того пояснив, що позивач з 2016 року проходить військову службу в Збройних Силах України. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстровано 18.02.2020 року Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис №2, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00036890115 від 19.09.2022 року (а.с.29-30). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.07.2021 року (а.с.7) та копією рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.03.2021 року по справі №383/120/21 (а.с.8-10). Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують сімейних відносин та не ведуть спільного господарства, з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] . Нині шлюб має формальний характер, збереження сімейних відносин між сторонами є неможливим, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача , підстав для вжиття заходів примирення суд не вбачає, оскільки шлюбні відносини припинені та позивач не бажає їх поновлювати, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, враховуючи, що позивач відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій, звільнений від сплати судового збору при поданні до суду позову у справах, пов`язаних з порушенням його прав.

Outcome: approved