Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця. В обґрунтування позовних вимог зазначив таке. [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 20.01.2011. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які відповідно до заяви отримані позичальником для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6200,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Таким чином, Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Але в процесі користування кредитним рахунком позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Позивач зазначає, що спадкоємці позичальника мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з [INFO] по 25.08.2019. У даному випадку спадкоємицею, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідачки, де адреса реєстрації зазначена: [ADDRESS] . Позивачем 10.04.2020 була направлена претензія кредитора до Костянтинівської державної нотаріальної контори. Позивач вважає, що відповідачка прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки відповідачка не відмовилась від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. 12.06.2020 до спадкоємиці позичальника було направлено лист-претензію, відповідно до яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 20.01.2011 становить 285310,70 грн., яка складається з такого: 5941,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5941,52 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 13946, 60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 265422,58 грн. - нарахована пеня. Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 285310,70 грн. за кредитним договором № б/н від 20.01.2011, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Належно повідомлена відповідачка у судове засідання не з`явилась з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за її відсутності суду не надала. Суд розглядав справу на підставі ст.ст.280-283 ЦПК України заочно, у зв`язку з чим постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, дійшов такого висновку. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 20.01.2011. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а позичальнику надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 6200,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується копією актового запису про смерть №16 від 25 лютого 2019 року, яка наявна в матеріалах справи. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на час смерті позичальника [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 20.01.2021 становить 285310,70 грн., яка складається з: 5941,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5941,52 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 13946, 60 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 265422,58 грн. - нарахована пеня. Із копії паспорта [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області від 27 квітня 1996 року, яка наявна в матеріалах справи, вбачається, що з 03.11.2005 року він був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідачка [PERSON] , [INFO] , з 03.11.2005 року також зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що також підтверджується копією паспорта відповідачки серії [NUMBER] , виданого Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області від 03.09.2002, яка наявна в матеріалах справи. В той же час, з відповіді Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області від 15.09.2022 вбачається, що [PERSON] станом на [INFO] був зареєстрований за місцем проживання з 09.08.2016 року за адресою: [ADDRESS] . Відомості про зареєстрованих фізичних осіб за місцем проживання станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS] , відсутні. За інформацією Торецької міської військової адміністрації Бахмутського району Донецької області від 04.02.2022 вбачається, що [PERSON] станом на 15.02.2022 зареєстрована за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] . Установлено, що АТ КБ «Приватбанк» 10.04.2020 направило на адресу Костянтинівської державної нотаріальної контори претензію кредитора до спадкоємців померлого позичальника [PERSON] . 15.04.2020 Костянтинівська державна нотаріальна контора направила на адресу АТ КБ «Приватбанк» повідомлення №692/01-16, в якій зазначено, що згідно з алфавітною книгою обліку спадкових справ відсутня інформація щодо заведення спадкової справи після [PERSON] , який помер [INFO] , коло спадкоємців невідомо. Також заявнику було роз`яснено, що для проведення перевірки заведених спадкових справ та виданих свідоцтв про право на спадщину шляхом отримання інформації зі Спадкового реєстру необхідно сплатити плату за отримання інформації та заповнити відповідний запит. 28.05.2020 АТ КБ «Приватбанк» направив на адресу [PERSON] лист-претензію щодо сплати заборгованості за кредитом спадкодавця [PERSON] . Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Частиною першою статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першою, другою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Згідно зі статтею 1282 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво у порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи, її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника у зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника, і вирішуються у порядку, визначеному статтею 1282 ЦК України. Відповідно до статті 1281 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Встановлені статтею 1281 ЦК України строки є преклюзивними, а тому їх недотримання позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Зазначене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №522/407/15-ц (провадження №1453цс18). Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 20.01.2011 року, відповідно до якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом, визначених умовами договору із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки - жовтень 2014 року. Зважаючи на те, що кредитор АТ КБ «Приватбанк» не знав та не міг знати про смерть позичальника [PERSON] , він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги, тобто до 31.10.2015. З матеріалів справи установлено, що АТ КБ «Приватбанк» скористався своїм правом кредитора заявити про вимогу до спадкоємиці боржника через нотаріуса, направив 10.04.2020 претензію кредитора до Костянтинівської державної нотаріальної контори та 12.06.2020 направив на адресу спадкоємиці [PERSON] лист-претензію щодо сплати заборгованості за кредитом спадкодавця [PERSON] . Отже, у даному випадку АТ КБ «Приватбанк», який не знав та не міг знати про відкриття спадщини, пред`явив вимоги до спадкоємців поза межами строків, встановлених частиною третьою статті 1281 ЦК України (в редакції що діяла на час виникнення спірних правовідносин), тобто понад один рік з дня настання строку вимоги, тому в силу приписів частини четвертої статті 1281 ЦК України, банк позбавлений права вимоги до спадкоємця, оскільки відповідальність спадкоємця за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статей 1281,1282 ЦК України, які ним не дотримані. З огляду на вказане, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки банк як кредитор спадкодавця, не пред`явив вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину у строки, встановлені частинами другою статті 1281 ЦК України, а тому позбавляється права вимоги до спадкоємців.

Outcome: dismissed