Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

19 серпня 2022 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом за адресою [ADDRESS] . Позивач посилається на те, що квартира за зазначеною адресою належить їй та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] . Відповідач [PERSON] є вітчимом [PERSON] . Починаючи з 2018 року відповідач фактично проживає на території Автономної Республіки Крим, має паспорт громадянина РФ та реєстрацію за адресою [ADDRESS] . Однак до теперішнього часу відповідач не знявся з реєстрації у квартирі за адресою [ADDRESS] . Згідно доданої до позовної заяви копії свідоцтва про право власності на житло від 12 грудня 2000 року, квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Співвласники квартири мають рівні з позивачем права на володіння та користування цим майном, рішення суду стосуватиметься реалізації цих прав, тому ухвалою від 26 серпня 2022 року [PERSON] та [PERSON] залучені до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Відзиву на позов не надійшло. Сторонами не подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, також не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Тому відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Доданими до позовної заяви документами підтверджується, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири за адресою [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 12 грудня 2000 року Відділом по обліку та розподілу житлової площі (а.с.22). Згідно з довідкою про реєстрацію та склад сім`ї № 3783 від 23 травня 2022 року за адресою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с.4). Як зазначає позивач, [PERSON] є вітчимом [PERSON] . Доданими до позовної заяви документами, зокрема копією паспорта громадянина РФ [PERSON] з відміткою про реєстрацію місця проживання (а.с.16-18) підтверджується, що відповідач з квітня 2021 року проживає за адресою [ADDRESS] . Однак до теперішнього часу відповідач не знявся з реєстрації у квартирі за адресою [ADDRESS] , в якій він фактично не проживає. За змістом статей 317, 319,\~321 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. З матеріалів цивільної справи видно, що відповідач [PERSON] не є співвласником квартири за адресою [ADDRESS] , фактично у квартирі не проживає, однак не знявся з реєстрації, чим чинить перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні своїм майном. Суду не надано відомостей про те, що між позивачем та відповідачем існувала домовленість щодо користування квартирою. Тому суд приходить до висновку про наявність у позивача права, передбаченого статтею 391 ЦК України, вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування своїм майном шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп, що підтверджується квитанцією (а.с.1). Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved