Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в порядку регресу в сумі 95 295,09 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 01.10.2019 року близько 08 год.30 хв. по вул. М. Малиновського в місті Києві з вини відповідача, [PERSON] , який керував автомобілем «TOYOTA» д.н.з. [NUMBER] сталася дорожьо-транспортна пригода, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Audi» д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] . Вина відповідача підтверджується постановою Київського апеляційного суду від 10.01.2020 року. На час скоєння даної ДТП, водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 02.10.2019 року потерпілий звернувся до МТСБУ з заявою про отримання страхового відшкодування, яку позивач задовольнив та здійснив виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 94 345,09 грн. У зв`язку із залученням аварійного комісара МТСБУ понесло витрати у розмірі 950 грн. З цих підстав, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в порядку регресу в сумі 95 295 гривень та судові витрати в розмірі 2 102,00 грн. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову. Зазначав про відсутність в його діях порушень правил дорожнього руху України, які б знаходилися в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 01.10.2019 року, що підтверджується висновком судового експерта Кирієнка Володимира Георгійовича №53/210 від 20.11.2019 року, а також відповідач не погоджується з розміром завданих збитків, визначених спеціалістом ФОП [PERSON] в звіті №2505 від 28.10.2019 року та не погоджується із розміром відшкодування в порядку регресу витрат у сумі 95 295 грн., оскільки вказана сума є значно завищеною, та наданий позивачем Звіт №2505 від 28.10.2019 року складений з порушенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/1159 від 24.07.2009 року. Відповідач не отримував повідомлення про дату та час проведення такого огляду, у зв`язку з чим був позбавлений можливості особисто переконатись в наявності зазначених в акті огляду технічного стану від 12.10.2019 року пошкоджень. Крім того, до калькуляції ремонту спеціалістом було включено до калькуляції обсяг пошкоджень, які не підлягали зміні, оскільки не були пов`язані з ДТП, яке відбулося 01.10.2019 року. З підстав зазначених у позові просив в задоволені позовних вимог - відмовити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи судом повідомлявся належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що постановою Оболонського районного суду м. Києва від 14.11.2019 року у справі №756/13628/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постановою Київського апеляційного суду від 10.01.2020 року у справі №756/13628/19 апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову судді Оболонського районного суду м. Києва щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП залишено - без змін. Як вбачається з вказаних судових рішень, 01.10.2019 року о 08 год. 30 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Toyota», д.н.з. [NUMBER] , у м. Києві по вул. Маршала Малиновського, 27/23, був не уважним, не врахував дорожньої обстановки, при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю марки «Audi», моделі «A6», д.н.з. [NUMBER] , який рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку [PERSON] мав намір перестроїтися, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Audi», д.н.з. [NUMBER] , що спричинило пошкодження вищевказаних транспортних засобів. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.3(б), 10.3 Правил дорожнього руху України. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З огляду на викладене та відповідно до положення ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені вищезазначеною постановою яка набрала законної сили. Отже, з огляду на викладене вина відповідача [PERSON] у скоєній дорожньо-транспортній пригоді є доведеною. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.10.2019 року, був пошкоджений автомобіль «Audi», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] цивільно-правова відповідальність якого, була застрахована в АСК «ОМЕГА» на підставі полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АО/0012436 (а.с. 14). На час скоєння даної ДТП водій [PERSON] не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до Наказу МТСБУ від 30.01.2020 року сума у розмірі 94 345,09 грн. була виплачена [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням №8500023 від 20.01.2020 року (а.с. 24, 25). Позивачем були сплачені послуги для здійснення оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] , у розмірі 950 грн., що підтверджується квитанцією про сплату цих послуг (а.с.23). Ухвалою суду від 22.09.2021 року клопотання відповідача [PERSON] про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи для встановлення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Audi» д.н.з. [NUMBER] на момент ДТП, яка сталась 01.10.2019 року було задоволено та призначено автотоварознавчу експертизу проведення якої, доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Розмір матеріального збитку, завданий власнику автомобіля «Audi», д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , на момент ДТП, яка сталась 01.10.2019 року склала: 86 242,74 грн., що підтверджується висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №416/22-54 від 11.07.2022 року за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи у цивільній справі 756/407/21 (а.с. 99-109). Відповідно до п.22.1 ст 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст.29 вказаного Закону, передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законодавством. Статтею 1191 ЦК України та п. п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Статтею 1166 ЦК України передбачає обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи викладене, суд вважає вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди такими, що підлягають задоволенню частково у розмірі 86 242,74 грн., що відповідає розміру збитків, визначених експертом у зазначеному вище висновку. Станом на момент вирішення справи відповідачем сплачено позивачу в рахунок погашення своїх зобов`язань 20000 грн., які суд відносить в рахунок погашення боргу. Тобто на момент вирішення справи залишок боргу відповідача перед позивачем становить 66 242,74 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 102 грн.

Outcome: partial