Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

У липні 2022 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «НОВОБУДОВА» Климко А.Д. (а.с.26) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути заборгованість за послуги з охорони прилеглої прибудинкової території житлового будинку станом на 01.07.2022 року в сумі 3 453,58 грн.; 3% річних від простроченої суми заборгованості в сумі 54,43 грн.; 182,09 грн. витрат від інфляційних процесів та судовий збір в сумі 2 481,00грн. Позовні вимоги мотивувало тим, що відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» № 199 від 05.10.2005 року та авізо № 293 від 27.04.2006 року позивачу ТОВ «НОВОБУДОВА» передано в експлуатацію та обслуговування житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . 25.05.2009 року між ТОВ «НОВОБУДОВА» та співвласником будинку [PERSON] укладено договір про надання послуг з охорони (далі по тексту- Договір), згідно п.3.2.4 якого останній зобов`язувався вчасно сплачувати вартість послуг у термін, визначений п.4.2. Взяті зобов`язання за договором відповідачем здійснювались не систематично, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.07.2022 року становить 3 453,58 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 15.07.2022 року скасовано судовий наказ від 13.06.2022 року у справі № 755/3872/22 про видачу наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги (а.с.7,8). Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 01.08.2022 року позовну заяву залишено без руху (а.с.30,31). Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 18.08.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.39,40). На підставі ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Про розгляд справи сторони повідомлені. Відповідачем, з дотриманням положення ст.178 ЦПК України, подано відзив на позовну заяву. Відповідач у відзиві позовні вимоги не визнав та просив відмовити у позові. Відповідач зазначає, що пунктом 4.1 Договору визначено вартість послуг, яка визначена в додатку № 1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. Договір не містить істотної умови щодо розміру вартості послуг, а відтак вважається не укладеним. Пунктом 7.5 Договору визначено, що додаткові угоди, додатки до Договору укладаються і підписуються сторонами та скріплюється печаткою. Пунктом 3.1.8. позивач зобов`язаний своєчасно надавати квитанції про вартість послуг. Вартість послуг сторонами не узгоджувалось, квитанцій та актів про надані послуги не підписувалось. Відповідач вказує, що Договір містить пункти, які порушують права співвласників на вільне користування прибудинковою територією як спільною сумісною власністю, а відтак Договір є нікчемним. Звернення мешканців будинку щодо надання послуг з охорони прибудинкової території датовано 09.04.2009 року, а як вказано у Договорі п.1.1., послуги надаються на підставі рішення Загальних зборів співвласників будинку [ADDRESS] відповідно до Договору. Рішення загальних зборів співвласників будинку мало бути оформлено протоколом. Позивачем не надано протоколу загальних зборів співвласників будинку про прийняття рішення щодо охорони прибудинкової території. Отже, відповідач вказує, що додатків до Договору позивачем не підписувались, вартість послуг не узгоджувалась, відтак Договір є нікчемним. Заперечуючи проти доводів відповідача, позивач направив до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вказував, що відповідачу, як власнику квартири [ADDRESS] у будинку, протягом спірного періоду, починаючи з 01.01.2021 року по 01.02.2022 року, позивачем надавалась послуга з охорони прилеглої прибудинкової території житлового багатоквартирного будинку. За вказаний період вартість послуги змінювалась двічі, оскільки протягом цього періоду двічі підвищувався розмір мінімальної заробітної плати. Відповідачем не надано фактичних даних того, що в спірний період послуги зі сторони позивача не надавались, або надавались не в повному обсязі чи неналежної якості. На підставі ст.ст.274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов висновку, що надані позивачем та відповідачем докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням правління Акціонерного товариства Холдингова компанія «Київміськбуд» № 199 від 05.10.2005 року ТОВ «НОВОБУДОВА» передано на баланс, обслуговування і експлуатацію без права відчуження будинок [ADDRESS] . Відповідно до Авізо № 293 від 27.04.2006 року Холдингова компанія «Київміськбуд» передає ТОВ «НОВОБУДОВА» на баланс для зарахування в основні фонди за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9,10). Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить кв. [ADDRESS] , що підтверджено свідоцтвом, виданим Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради, від 10.02.2006 року № 206-С/КІ (а.с.11). Мешканцями будинку за вказаною адресою 09.04.2009 року подано прохання Генеральному директору ТОВ «НОВОБУДОВА» у сприянні організації охорони прибудинкової території ( а.с.14-16). 25.05.2009 року між ТОВ «НОВОБУДОВА» та [PERSON] , як власником кв. [ADDRESS] укладено Договір на надання послуг з охорони прилеглої прибудинкової території будинку (п.1.2 а.с.36,37). Пунктом 5.2 зазначеного Договору строк дії договору визначено 31.05.2010 року. Пунктами 5.3.,5.4 договору визначено, що після закінчення строку дії даний Договір вважається продовженим на той же період якщо одна із сторін не виявить бажання його розірвання з повідомленням про це за 1 місяць. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення. Пунктом 5.6 Договору зазначено, що договір може бути розірвано тільки за домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою до Договору. За матеріалами справи, генеральним директором ТОВ «НОВОБУДОВА» А.І. Гончаренко затверджено вартість послуг з охорони прилеглої прибудинкової території будинку за адресою: [ADDRESS] з 01.01.2021 року, 01.01.2022 року (а.с.20,21). Відповідно до розрахунку заборгованості за послуги з охорони прибудинкової території будинку, власнику особового рахунку № [NUMBER] (охор) [PERSON] , станом на 01.07.2022 року нарахована заборгованість у розмірі 3453,58 грн. Оплату нараховано у розмірі 8753,70 грн., сплачено - 5300,00 грн. (а.с.22). Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач частково здійснював оплату з охорони прибудинкової території у 2021 році та за січень 2022 року. Такі обставини свідчать про прийняття відповідачем умов договору з охорони прибудинкової території будинку. Здійснення оплата підтверджує, що відповідач користувався послугами з охорони прибудинкової території. Відповідно до ч. 1 ст.151 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що за рішенням співвласників багатоквартирного будинку (уповноваженого органу управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку), прийнятим відповідно до закону, договір про надання комунальної послуги укладається з виконавцем відповідної комунальної послуги, визначеним статтею 6 цього Закону: кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно (індивідуальний договір); від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою (колективний договір); об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір про надання комунальних послуг, як колективним споживачем. За змістом ст. 319, 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Відповідно за приписами ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» співвласниками багатоквартирного будинку можуть бути замовлені додаткові послуги крім тих, що зазначено у переліку житлово-комунальних послуг даної статті Закону. Як зазначено вище, мешканцями будинку було заявлено додаткові послугу з охорони прибудинкової території, що також відноситься до житлово-комунальних послуг відповідно до приписів вказаної статті Закону. Згідно розрахунку заборгованості за послугу з охорони прибудинкової території відповідача перед позивачем за період з січня 2022 року по липень 2022 року нарахована заборгованість у розмірі 3453,58 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що позивачем надаються послуги з охорони прибудинкової території. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком в сумі 3453,58 грн. Відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України розрахунок заборгованості не спростовано. Доводи відповідача стосовно того, що Договір не містить істотної умови щодо визначенні вартості послуг, що дає підстави вважати його нікчемним, а також і те, що позивачем не надано протоколу загальних зборів співвласників будинку про прийняття рішення щодо охорони прибудинкової території, до уваги судом не приймаються, виходячи з наступного. Відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів щодо оспорювання Договору у встановлений законом спосіб. Не вставилось перед позивачем питання щодо розірвання Договору; не оскаржувались у будь-який спосіб дії позивача щодо не надання протоколу загальних зборів; не надано даних про звернення до позивача із заявою з даного питання. Крім того, як зазначено вище, відповідач здійснював, хоча і частково, оплату за користування послугами з охорони прибудинкової території. Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних від суми боргу та інфляційні втрати за період з січня 2021 року до січня (включно) 2022 року, відповідно до наданого розрахунку 3% річних в сумі 54,43 грн., інфляційних втрат в сумі 182,09 грн. (а.с.23,24). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Оскільки, відповідач не виконує зобов`язання з наданих послуг, суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача заборгованість за послуги з охорони прибудинкової території. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 15.07.2022 року було відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «НОВОБУДОВА» до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.7,8). Відповідно до ч.2 ст.164 ЦПК України, разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Судовий збір позивачем сплачено в сумі 2481,00 (2232,10+248,10), що документально підтверджено виписками про зарахування судового збору до спеціального державного бюджету України від 14.02.2022 року, від 25.07.2022 року (а.с.28,29). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 2481,00 грн. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.76-81,141, 263-265, 273, 274-279 ЦПК України, суд,

Outcome: approved