Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача АТ «ТАСКОМБАНК» (позивач) подало до суду позов до [PERSON] (відповідач) в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Кредитним договором №7044965881 від 25 вересня 2020 року, що в частині тіла кредиту, річних процентів та щомісячних процентів станом на 15.06.2022 становить 146\~617 гривень 03 копійок, з яких заборгованості по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 67\~835 гривень 01 копійок; заборгованість по річних процентах (в т. ч. прострочена) 8 гривень 39 копійок; заборгованість по щомісячних процентах (в т. ч. прострочена) 78\~773 гривень 63 копійок та судові витрати у розмірі 2\~481,00 грн. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, зокрема, що 25.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» (далі\~ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень») та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредитні кошти в розмірі 74 000, 00 гривень зі строком користування 36 місяців та зі сплатою річних процентів в розмірі 0,01 % від суми боргу за договором та щомісячних процентів в розмірі 6,00 % від суми кредиту. Відповідач підтвердив свою згоду на отримання кредиту та інших послуг, що підтверджується його підписом у заяві-анкеті. Відповідно до п. 2.2. кредитного договору цей договір, паспорт кредиту № [NUMBER] та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» в редакції від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір. 11 січня 2022 року [PERSON] письмово повідомлений про те, що між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги, у відповідності до умов якого та витягу з Реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором №7044965881 від 25 вересня 2020 року. Кредитор свої зобов`язання виконав у повному обсязі та належним чином шляхом безготівкового перерахування коштів у спосіб, зазначений у п. 4 кредитного договору. Проте, відповідач умови вищезазначеного кредитного договору не виконав, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернув, у зв`язку з чим станом на 15.06.2022 виникла заборгованість у розмірі 146 617 грн. 03 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що слугувало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі. Відповідач правом на подання відзиву не скористався, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у належний спосіб шляхом розміщення (оприлюднення) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судові засідання по справі № 451/684/22 у якості відповідача (а.с.73, 75, 81). У судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання, подані учасниками справи Представник позивача у прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю (а.с.8). 04.10.2022 представник позивача надав на розгляд суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.76-77). Процесуальні дії у справі Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 17.08.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.2-3). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 21.09.2022 розгляд справи відкладено (а.с.74). 11.10.2022 судове засідання не відбулось у зв`язку із повітряною тривогою на території Львівської області з 08:53 год до 12:50 год. Справу знято з розгляду у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (а.с.80). Судове засідання призначено на 19.10.2022. Ухвалою судового засідання від 19.10.2022 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.82). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 25.09.2020 між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було підписано Кредитний договір № 704496588 та Заяву-анкету на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР» (а.с.13-14). Згідно паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 4965881 від 25.09.2020 позичальнику надано грошові кошти, останній зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту, який є невід`ємною частиною цього Договору (а.с.11-12). Згідно платіжного доручення № 1237200590 від 25.09.2020 [PERSON] проведено переказ до запитання в сумі 50 000 грн (надання кредиту зг. КД № 7044965881 від 25/09/2020)(а.с.34). 17 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було підписано договір факторингу №171221, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові Права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначеними договором. У відповідності до умов договору та витягу з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № 171221 від 17.12.2021 позивач є новим кредитором боржника [PERSON] за кредитним договором №7044965881 від 25.09.2020(а.с.19-24, 25, 26,27,28-29,31). 11 січня 2022 року АТ «Таскомбанк» надіслано [PERSON] лист-вимогу про дострокове повернення кредиту у зв`язку з виникненням заборгованості станом на 11.01.2022(а.с.57-57, 60-61). Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 15.06.2022 заборгованість відповідача становить 146 617,03 грн, з яких: 67835,01 грн заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена); 8,39 грн заборгованість по річних процентах; 78773,63 грн заборгованість по щомісячних процентах (а.с.38-39). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань перед кредитодавцем за Кредитним Договором, внаслідок чого утворилась заявлена до стягнення сума заборгованості. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень»). Умови договорів приєднання розробляються товариством, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим товариство має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг товариства) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між товариством та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року N 1023-XII "Про захист прав споживачів" (далі - Закон N 1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону N 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року N 543/96-В "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі N 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Згідно вимог позовної заяви позивач просить стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором №7044965881 від 25.09.2020 у розмірі 146\~617 гривень 03 копійок. У підтвердження розміру заявленої до стягнення суми позивачем надано суду, зокрема: 1) копію заяви-анкети на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» від 25.09.2020; 2) копію кредитного договору № 7044965881 від 25.09.2020; 3) копію паспорту кредиту від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» №4965881; 4) копію Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» в редакції від 04.05.2020; 5) копію розрахунку заборгованості по кредитному договору №7044965881 від 25.09.2020. Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь АТ «Таксомбанк» нарахованої заборгованості за річними та щомісячними процентами, позивач посилається на Паспорт кредиту № 4965881, як на невід`ємну частину кредитного договору. При цьому, що в заяві-анкеті від 25.09.2020 та в кредитному договорі №7044965881 від 25.09.2020 відсутні положення щодо можливості нарахування річних відсотків від суми боргу за договором та щомісячних відсотків від суми кредиту у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Згідно частини 4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) дійшла висновку про те, що «під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту». З огляду на викладене, наданий позивачем Паспорт кредиту не є договором споживчого кредиту, а лише передує укладенню самого договору, та містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту та максимальний строк, на який надається кредит. За таких обставин, саме по собі підписання відповідачем Паспорту кредиту не може свідчити про погодження сторонами розміру відсотків, а також порядку їх нарахування. Таким чином, на переконання суду, позивачем не доведено, що сторонами погоджено умови кредитного договору, зокрема, в частині сплати річних та місячних відсотків, а тому позовні вимоги у вказаній частині не підлягають задоволенню. Разом з тим, з наданих позивачем доказів вбачається, що [PERSON] висловив однозначне бажання скористатися запропонованими позивачем банківськими послугами, що слідує з підписаної ним заяви-анкети та кредитного договору від 25.09.2020. Відповідно до п. 1.2. кредитного договору від 25.09.2020 сума кредиту становить 74 000 грн. За змістом умов п. 1.4. кредитного договору від 25.09.2020 підписавши цей договір, позичальник доручає кредитодавцю сплатити за рахунок отриманого кредиту 50 000 грн АТ «Таксомбанк» (призначення платежу переказ до запитання на користь [PERSON] згідно кредитного договору № 7044965881) та 19\~000 грн ПАТ «СК «ТАС» (призначення платежу оплата страхового платежу за договором страхування № 7044965881-ЛО від 25.09.2020). Проте, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про укладення між ПАТ «СК «ТАС» та відповідачем 25.09.2020 договору страхування та як наслідок, відповідач доручив ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» перевести кошти у розмірі 19\~000 грн на користь страхової компанії, а також відсутні докази у підтвердження перерахування позивачем вказаної суми коштів. Таким чином, доводи позивача про отримання [PERSON] кредитних коштів у сумі 19\~000 грн не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Схожі за змістом висновки викладені в постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 552/1471/19 (провадження № 61-22760 св 19). Разом з тим, згідно платіжного доручення №І237200590 від 25.09.2020 [PERSON] було переказано грошові кошти в сумі 50 000 грн. З урахуванням викладеного в сукупності суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 50 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Розподіл між сторонами судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням вказаних правових норм з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 846,08 грн (50 000,00 х 2481,00 : 146\~617,03) у відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі статей 3, 6, 11, 207, 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial