Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , державного підприємства «СЕТАМ», треті особи: [PERSON] приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу, Скрипник Володимир Леонідович приватний виконавець, ТОВ "АНСУ" про\~визнання договору\~купівлі-продажу\~недійсним, скасування\~реєстрації права\~власності на\~майно, уточнивши позовні вимоги, просила суд визнати електронні торги проведені 11 березня 2019 року державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України, про реалізацію нежитлового приміщення (перукарні), загальною площею 14,6 кв.м, розташованого в [ADDRESS] , не дійсними. Скасувати свідоцтво приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., відповідно до ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження» на підставі акта про проведення електронних торгів, виданого приватним виконавцем Полтавської області Скрипником В.Л. від 04.06.2019 року, що [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з : нежилого приміщення (перукарня), загальною площею 14,6 кв.м, розташоване в [ADDRESS] . Скасувати реєстрацію права власності на майно - нежитлове приміщення (перукарня), загальною площею 14,6 кв.м, розташоване в [ADDRESS] , за [PERSON] 1985 р.н., паспорт серія [NUMBER] , виданий Миргородським МРВ УМВС України в Полтавській області , 17.07.2002 р., проживаючий [ADDRESS] , інд.код [NUMBER] , здійснену приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу 05.06.2019 року Дробітько В.В. В обгрунтування позову вказувала, що приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу 05.06.2019 року Дробітько В. В. було проведено реєєстрацію права власності на нерухоме майно за [PERSON] - нежитлові приміщення (перукарня), місцезнаходження: [ADDRESS] загальною площею 14,6 кв. м., реалізоване на публічних торгах 11.03.2019 р. Державним підприємством «СЕТАМ». Позивач не погоджується із наведеними вище обставинами стосовно реєстрації права власності на нерухоме майно та на підтвердження наводить наступні доводи. Приватним виконавцем Скрипником В. Л. 19.11.2018 р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (у відповідному рєєстрі значиться за № 57717121). 18.01.2019 р. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника за виконавчим провадженням по виконавчому листу № 2/554/39/2013 виданим 01.08.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства « Імексбанк » заборгованості за Кредитним договором № 302 від 19.04.2007 р. в розмірі 14 431,45 доларів США, що в еквіваленті становить 115 072,05 грн., витрати по оплаті державного мита в сумі 1 150,72 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 116 342,77 грн. Вказано, що залишок заборгованості по кредиту складає 11 320,55 доларів США. Зазначено, що боржнику ( [PERSON] ) на праві приватної власності належить перелічене в постанові нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення (перукарня), місцезнаходження: [ADDRESS] загальною площею 14,6 кв. м. На описане майно було накладено арешт та встановлено заборону відчуження цього майна. [PERSON] не була належним чином повідомлена про вчинення виконавчих дій та була позбавлена можливості оскаржити перелічені діяння у встановленому законом порядку, оскільки перебувала і до теперішнього часу перебуває за кордоном. Тобто той факт, що по даному виконавчому листу відкрито 2, а не 1 виконавче провадження [PERSON] не знала та мала всі підстави справедливо вважати, що виконавче провадження здійснюється у Шевченківському ВДВС ГТУЮ м. Полтава. Жоден правочин у вигляді кредитного договору за № 302 від 19.04.2007 р. [PERSON] не укладала. На підтвердження цього зазначила, що між Акціонерним комерційним банком «Імексбанк» в особі Філії Акціонерного комерційного банку « Імексбанк » в м. Полтаві та нею, [PERSON] , [INFO] був укладений договір кредиту № 534. Згідно свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] від 12.07.2016р. тодішнє прізвище позивача « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором кредиту між АКБ «Імексбанк» в особі Філії АКБ «Імексбанк» в м. Полтаві та її чоловіком - [PERSON] укладено договір іпотеки № 534 від 18.04.2007 р. посвідчений Державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Підгайною Оленою Іванівною 18.04.2007 р., зареєстрованим в реєстрі за № 1-996. Згідно вказаного вище договору, в іпотеку банку була передана квартира [ADDRESS] . На зазначений об`єкт нерухомого майна у Державному реєєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вчинено запис про заборону відчуження на нерухоме майно, який зареєстрований за № 1-997. Згідно з п. 3.3.8 Договору кредиту, [PERSON] зобов`язувалася повернути кредит в повному обсязі з нарахованими відсотками за фактичний час його використання та можливими штрафними санкціями згідно з графіком, визначеним п. 1.1. цього Договору кредиту. [INFO] чоловік позивача - [PERSON] - помер. Опинившись в скрутному матеріальному становищі, позивач був позбавлений можливості повернути кредит у відповідності до умов графіку, визначеним п.1.1. цього Договору, а тому, між нею та Акціонерним комерційним банком « Імексбанк » в особі Філії Акціонерного комерційного банку «Імексбанк» в м. Полтаві 29.05.2013 р. було укладено новий графік здійснення щомісячних платежів по кредитному договору № 534 від 19.04.2007 р., за яким термін здійснення погашень кредиту обраховувався щомісячно до 28 числа з загальною сумою 115 650,00 гри.(копія графіку від 29.05.2013 р. додається). Виконуючи умови графіку від 29.05.2013р., відповідно банківським квитанціям про внесення платежів від 17.06.2013; 24.07.2013; 20.08.2013; 18.09.2013; 17.10.2013; 25.11.2013; 23.12.2013; 21.01.2014; 21.02.2014; 25.03.2014; 25.04.2014; 19.05.2014; 16.06.2014; 23.07.2014; 22.08.2014; 25.09.2014; 21.10.2014; 28.09.2015, [PERSON] повернуто Акціонерному комерційному банку «Імексбанк» в особі Філії Акціонерного комерційного банку « Імексбанк » в м. Полтаві 115 650,38 грн., що свідчить про виконання нею зобов`язань за договором кредиту № 534 від 19.04.2007р. Вказане свідчить також і про те, що на момент продажу майна з публічних торгів ДП « СЕТАМ » не пересвідчилося у тому, що майно, котре виставлено на публічні торги не являється предметом іпотеки, але всупереч зазначеному вище договору іпотеки, на нежитлові приміщення (перукарню), місцезнаходження: [ADDRESS] загальною площею 14,6 кв. м. було звернено стягнення та реалізовано вказане майно. Предметом іпотеки у даному випадку є наступне нерухоме майно: квартира [ADDRESS] та має загальну площу 79,60 кв. м. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12.03.2013 року у цивільній справі № 1622/13706/2012 за позовом публічного акціонерного товариства « Імексбанк » до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства « Імексбанк » заборгованість за кредитним договором № 534 від 19.04.2007 року в сумі 14 431,45 доларів США, що в еквіваленті становить 115 072,05 грн., витрати по оплаті державного мита в сумі 1 150,72 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., всього - 116 342,77 грн. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 17.04.2013 року, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.03.2013 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства « Імексбанк » до [PERSON] відмовлено повністю. В частині стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства « Імексбанк » 116 342 грн. 77 коп. рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.03.2013 року залишено без змін. На виконання рішення суду позивачу видано виконавчий лист № 2/554/39/2013 виданий 01.08.2013 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» надало 03.05.2018 року до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа. виданого Октябрським районним судом м. Полтави на підставі рішення суду по справі № 1622/13706/2012 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства « Імексбанк » з ПАТ « Імексбанк » на його правонаступника ТОВ « АНСУ ». Державне підприємство « СЕТАМ », належним чином було повідомлено про існування перелічених вище обставин, що унеможливлювали здійснення реалізації майна, а саме: нежитлових приміщень (перукарні), місцезнаходження: [ADDRESS] загальною площею 14,6 кв. м., проте всупереч цьому зазначене майно все ж було реалізоване. Після отримання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 17.04.2013 року по справі, № 2/554/39/2013, вона звернулася до банку і там з представником банку, провідним фахівцем УРПЗ АТ « Імексбанк » був складений графік щомісячних погашень по кредитному договору № 534 від 18.04.2007 року. Виконуючи графік погашення відповідно до банківських квитанцій нею були внесені суми і повністю сплачений кредит. Крім цього вона вважає, що торги були проведені з порушенням законодавства, так як в першу чергу, борг по кредитній угоді погашено повністю, що підтверджується квитанціями про сплату банку. Що стосується кредитного договору відповідно якого була виставлена на торги моя перукарня, в акті про електронні торги зазначено, заборгованість за договором № 302 від 19.04.2007 року, слід зазначити, що договір № 302 від 19.04. 2007 року позивач ніколи не заключала з ПАТ « Імексбанк », вона укладала кредитну угоду № 534 від 19.04.2007 р, відповідно до цього договору і провела всі платежі згідно укладених графіків. 18.04.2007 року під договір кредиту був укладений договір іпотеки № 534, який забезпечував вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору. Предметом іпотеки по даному договору було нерухоме майно, квартира [ADDRESS] , загальною площею 79,60 кв.м. Відповідно до п.3.1.4 договору іпотеки, у випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим договором, або не виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, іпотеко держатель має право на звернення стягнення на предмет іпотек, реалізувати його, і отримані кошти використати на погашення кредиту. Приватний виконавець Скрипник В.Л. не оформив і не перевірив належним чином об`єкт, який виставив на торги, а саме при отриманні витягу з Державного реєстру речових прав, то підтягується інформація, що в даному об`єкті, а саме нежилому приміщенні, за адресою Пушкіна б.15, 19,1 кв.м. належить [PERSON] . Даний об`єкт не розділений і не визначений порядок користування. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 02.08.2019 року відкрито провадження у справі. 28.08.2019 року від третьої особи приватного виконавця Скрипника В.Л. надійшли пояснення, згідно яких останній просив відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] про визнання електронних торгів, акта про проведення електронних торгів, свідоцтва приватного нотаріуса від 05.06.2019 р. недійсними та скасування реєстрації права власності на майно. В обґрунтування пояснень вказував згідно відповідей з реєструючих установ, а також ПФУ та ДФС встановлено, що грошові кошти або рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення у позивача не виявлено звернення стягнення проводилось на нерухоме майно - нежитлове приміщення, оскільки в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Таким чином виконавцем дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо дотримання черговості звернення стягнення на майно та кошти боржника. Вказав, що позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували, що будь-які дії приватного виконавця чи ДП «СЕТАМ» вплинули на результати електронних торгів та порушили при цьому права [PERSON] 17.09.2019 року від відповідача державного підприємства «СЕТАМ» надійшов відзив на позовну заяву, де останні просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог, в обгрунтування відзиву посилались на те, що вважають вимоги позивача незаконними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Вказували, що перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби. Зазначали, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. 08.02.2022 року від представника третьої особи ТОВ "АНСУ" надійшли пояснення по справі, де останні просили у задоволенні позову відмовити, в обгрунтування вказували, що приватний виконавець під час примусового виконання згаданого виконавчого листа, виданого на підставі рішення суду, керувався положеннями чинного законодавства. Тому і арешт на майно [PERSON] , і подальша його реалізація на торгах була спрямована саме на покриття суми всієї заборгованості, визначеної у доларах США. Крім того, позивачем у позовній заяві не зазначено, які конкретно норми Закону були порушені приватним виконавцем під час здійснення виконавчого провадження. Тому посилання позивача на те, що діями приватного виконавця порушуються права боржника, не можуть бути прийняті як підстави для задоволення позову, оскільки вищевказані дії виконавця фактично спрямовані на виконання рішення суду, та в цілому узгоджується з вимогами Закону України «Про виконавче провадження». У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, заявлені за обставинами, викладеними у позовній заяві. Зазначав, що права позивача були порушені, позивач був безпідставно позбавлений права власності. У судовому засіданні відповідач та представник відповідача з позовом не погодились, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача - Державного підприємства «СЕТАМ» не з`явився, у поданій відповіді на відзив, що міститься в матеріалах справи, просили розглянути справу без участі представника ДП «СЕТАМ». У судовому засіданні третя особа [PERSON] , з позовом не погодився, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У судове\~засідання \~третя особа [PERSON] приватний\~нотаріус Полтавського\~міського нотаріального\~округу не з`явилась. У судове\~засідання представник\~третьої особи ТОВ "АНСУ" не з`явився. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно з вимогами\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, доводи викладені відповідачами, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного. Відповідно до\~статті 55 Конституції України\~права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Частиною 1\~ст. 2 ЦПК України\~передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 650 ЦК України\~особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. Згідно із\~ст. 655 ЦК України\~за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ч. 4 ст. 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Судом встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12.03.2013 року у цивільній справі № 1622/13706/2012 за позовом публічного акціонерного товариства « Імексбанк » до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, стягнуто з [PERSON] , [PERSON] в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства « Імексбанк » заборгованість за кредитним договором № 534 від 19.04.2007 року в сумі 14 431,45 доларів США, що в еквіваленті становить 115 072,05 грн., витрати по оплаті державного мита в сумі 1 150,72 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., всього - 116 342,77 грн. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 17.04.2013 року, рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.03.2013 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства « Імексбанк » до [PERSON] відмовлено повністю. В частині стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства « Імексбанк » 116 342 грн. 77 коп. рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12.03.2013 року залишено без змін. На виконання рішення суду позивачу видано виконавчий лист № 2/554/39/2013 виданий 01.08.2013 року. Так на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. перебував виконавчий лист Октябрського районного суду м. Полтави Полтавської області № 2/554/39/2013 від 01.08.2013 р. про стягнення з [PERSON] на користь публічного акціонерного товариства « Імексбанк » (згідно ухвали Октябрського районного суду м. Полтави № 1622/13706/2012 від 11.06.2018 р. стягувача замінено на ТОВ "АНСУ") заборгованості за кредитним договором № 302 від 19.04.2007 р. в сумі 14 431,45 доларів США, що в еквіваленті становить 115 072,05 грн. витрати по оплаті державного мита в сумі 1 150,72 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього -116 342,77 грн. Згідно заяви стягувача про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2018 р. залишок заборгованості по кредиту складає 11 320, 55 доларів США. (ВП № 57717121). 19.11.2018 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 19.11.2018 року винесено постанову про арешт майна боржника. 21.01.2019 р. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та залучено ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» для визначення вартості описаного та арештованого майна, а саме нежитлові приміщення (перукарня) розташовані за адресою: [ADDRESS] . 11.03.2019 р. ДП «СЕТАМ» проведені електронні торги за лотом № 333330 з реалізації нежитлових приміщень ( перукарні), загальною площею 14,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу 05.06.2019 року Дробітько В.В. було проведено реєстрацію права власності на нерухоме майно за [PERSON] нежитлові приміщенням ( перукарня), місцезнаходження: [ADDRESS] загальною площею 14,6 кв.м., реалізоване на публічних торгах 11.03.2019 р. Державним підприємством «СЕТАМ». Відповідно до ч. 2 ст.\~16, ч. 1 ст.\~215 ЦК України\~одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, встановлених чч. 1-3, 5, 6\~ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину\~ЦК України\~та іншим актам цивільного законодавства. З точки зору закону реалізація майна на аукціоні полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення аукціону. Складання за результатами їх проведення Акту про проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на торгах, а відтак є правочином. Враховуючи, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1- 3 та частинами 5, 6\~статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину\~ЦК України\~та іншим актам цивільного законодавства (частина 1\~статті 215 цього Кодексу). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 24 жовтня 2012 у справі № 6-116цс12, і яка, відповідно до ч.4\~ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом при вирішенні спору, для застосування наслідків недотримання вказаних вимог при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. За змістом ч.1\~ст. 215 ЦК України\~\~ підставами недійсності укладеного за результатами торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами торгів, то підставами для визнання таких торгів недійсним є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених вище приведеними нормативними актами. Частинами 2, 5,6\~ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах; у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження(ч.3\~ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»). Постановами про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 19.11.2018 р. було накладено арешт на все майно, що належить боржнику. Пунктами 1,2 частини 1ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження»\~серед інших заходів примусового виконання рішень передбачено: звернення стягнення на кошти та інше майно(майнові права) боржника,\~у тому числі якщо вони перебувають\~в\~інших\~осіб\~або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника. Визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до\~Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем(ч.ч.1,3\~Закону України «Про виконавче провадження»). Відповідно доч.ч.1,3ст.62 Закону України «Про виконавче провадження»\~реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій\~статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах,аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними\~статтею 58 цього Закону. Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів передбачено вимоги щодо проведення таких торгів, а саме: правила, які визначають процедуру підготовки до проведення електронних торгів; порядок реєстрації учасників електронних торгів; правила, які регулюють сам порядок проведення електронних торгів; правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів електронних торгів, тощо. Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином. Наведене узгоджується з нормами ч. 4ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей203,215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим порядком. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 22 лютого 2017 року у справі 6-2677цс16. В Постанові Верховного Суду від 02.05.2018р. по справі №910/10136/17 також зазначено, що, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином. Цей висновок узгоджується і з нормами ст. ст.650,655та ч. 4 ст.656 Цивільного кодексу України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів.Т аким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1 - 3 та 6ст. 203 Цивільного кодексу України(ч. 1ст. 215 ЦК України). У постанові від 18 листопада 2015 року (справа № 6-1884цс15) Верховний Суд України зазначив, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, установлених частиною першоюст.215 ЦК України. Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням. Таким чином, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Проте, сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких недійсними. Головна умова,яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України висловленої у справі № 6-116цс12, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі - продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином. Вирішуючи спір про визнання прилюдних торгів недійсними суду необхідно встановити такі факти: чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку чи інших норм при проведенні прилюдних торгів; чи вплинули ці порушення на результати торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, які оспорюють результати торгів. Таким чином, враховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст.203,215 ЦК України). Позивач при зверненні до суду з позовом стверджує, що після отримання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 17.04.2013 року звернулася до банку і там з представником банку, провідним фахівцем УРПЗ АТ « Імексбанк » був складений графік щомісячних погашень по кредитному договору № 534 від 18.04.2007 року. Виконуючи графік погашення відповідно до банківських квитанцій нею були внесені суми і повністю сплачений кредит. Зазначала, що торги були проведені з порушенням, законодавства так як в першу чергу, борг по кредитній угоді погашено повністю, що підтверджується квитанціями про сплату банку. Предметом іпотеки по даному договору було нерухоме майно, квартира [ADDRESS] , загальною площею 79,60 кв.м., а не нежитлове приміщення ( перукарні), загальною площею 14,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п.3.1.4 договору іпотеки, у випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань за цим договором або не виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором , іпотекодержатель має право на звернення стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його, і отримані кошти використати на погашення кредиту. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України\~підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою,п`ятою та шостою\~статті 203цього Кодексу. Частиною 1\~ст. 203 ЦК України\~передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відповідного органу державної виконавчої служби. За таких обставин суд вважає, що державним виконавцем був порушений порядок реалізації майна, відповідно до якого на державного виконавця покладені обов`язки, а саме формування відповідної заявки на реалізацію майна та пакету документів на неї. Заявка на реалізацію арештованого майна не відповідала вимогам законодавства. Порушення вимог законодавства у виконавчому провадженні виконавцем, в тому числі неповідомлення позивача про відкриття виконавчого провадження, призвело до порушення прав у даному виконавчому провадженні. Позивачка стверджує в позові, що внаслідок неправомірних дій приватного виконавця, проведено електронні торги з реалізації нерухомого майна (лот №333330), а саме нежитлового приміщення ( перукарні), загальною площею 14,6 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивачка пов`язує неправомірність дій приватного виконавця, які вплинули на результати торгів. Отже, суд доходить до висновку, що неправомірні дії приватного виконавця вплинули на результати електронних торгів, внаслідок чого законні інтереси позивача порушені під час торгів, тому вимоги позову в цій частині є обгрунтованими. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності заборгованості [PERSON] перед банком, так само не встановлено в процесі виконання її точної суми, в разі якщо вона і була, що унеможливило вирішити питання про співмірність вартості реалізованого майна сумі невиконаних зобов`язань. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вищезазначені обставини в сукупності вплинули на результат прилюдних торгів і зміст самого правочину, оскільки майно було реалізовано без належного повідомлення про це боржника, зокрема, наслідком чого було позбавлення її права на оскарження дій державного виконавця щодо накладення арешту на спірне майно та передачу на реалізацію з публічних торгів належного їй приміщення, стартової ціни реалізації майна, а тому прилюдні торги необхідно визнати недійсними. На підставі вищевикладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до положень статті 15 Цивільного кодексу України(далі -ЦК) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначено статтею 16 ЦК, згідно з пунктами 2, 4, 10 частини 2 якої є визнання правочину недійсним; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових чи службових осіб. Наслідком визнання результату прилюдних торгів, яким фактично є оформлений у вигляді протоколу про результати торгів договір купівлі-продажу, недійсним є повернення сторін договору купівлі-продажу\~продавця і покупця - до первісного стану. Згідно із ч.ч. 1, 5, 6, 7\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Частиною 1\~ст. 76 ЦПК України\~встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням обставин встановлених судом на підставі наданих сторонами доказів, оцінивши ці докази у відповідності до вимог\~ст. 89 ЦПК України, суд робить висновок про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову.

Outcome: approved