Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. Позивачка просить визначити частку майна померлої [INFO] матері [PERSON] , що належало їй на праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,25 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5621682000:04:002:0027 за адресою: [ADDRESS] , у розмірі Ѕ частини. В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що після смерті матері відкрилась спадщина на належне їй майно: житловий будинок та земельні ділянки. За життя [PERSON] розпорядилася належним їй майном та згідно зповіту від 07.11.2012, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області Лотоцькою К. П., заповіла належну їй Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] [PERSON] . Згідно даних технічного паспорта на вказаний житловий будинок його власниками є батько позивачки [PERSON] та її мати [PERSON] . Згідно рішення Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області № 597 від 13.02.2018 передано у спільну сумісну власність гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , жителям [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови Іваннівської сільської ради, що знаходяться в межах населеного пункту Іваннє території Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області по [ADDRESS] . 23.05.2022 позивачка та відповідач звернулися до приватного нотаріуса Коника Богдана Михайловича із заявами про прийняття спадщини. Нотаріусом заведено спадкову справу № 59/2022, проте 08 червня 2022 року листом роз`яснено, що відповідно до ст. 1226 Цивільного кодексу Укарїни предметом спадкування є частка у праві спільної сумісної власності, яка для спадкування підлягає визначенню та виділу в натурі. Згідно ст. 370 Цивільного кодексу України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 Цивільного кодексу України, а саме шляхом укладення письмового нотаріально посвідченого договору про виділ частки. Приймаючи до уваги, що один із співвласників, [PERSON] , померла, укласти договір та виділити у такий спосіб частки неможливо. Невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє її можливості належним чином оформити свої спадкові права, тому змушена звернутись до суду з даною позовною заявою. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі Представник позивача адвокат Бондарчук В.Ю., згідно поданої заяви просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги повністю підтримує і просить задовольнити (а.с. 79-81). Відповідачі подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують (а.с.43-50). Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] в м.Дубно Рівненської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28 лютого 2022 року Привільненською сільською радою Дубенського району Рівненської області (а.с.11), мати позивачки [PERSON] , згідно її свідоцтва про народження та про шлюб (а.с.9, 10). Згідно заповіту від 07.11.2012, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області Лотоцькою К. П., на випадок смерті [PERSON] робить таке розпорядження: належну їй Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] заповідає дочці [PERSON] . Даний заповіт зареєстровано в реєстрі за № 83 (а.с.12). Згідно заповіту від 25.06.2013, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області Лотоцькою К. П., на випадок смерті [PERSON] робить таке розпорядження: земельні ділянки площею 3,2175 га та 0,4947 га, що розміщені в с. Іваннє згідно Витягів із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАЕ № 174067 та серії ЕАЕ № 174091 заповідає дочці [PERSON] . Даний заповіт зареєстровано в реєстрі за № 42 (а.с.13). Право власності [PERSON] на 1/2 частку житлового будинку підтверджується витягом №29874884 від 06.05.2011 та технічним паспортом на житловий будинок по [ADDRESS] , згідно якого його власниками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.17-21). Згідно рішення Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області №597 від 13.02.2018 передано у спільну сумісну власність гр. [PERSON] та гр. [PERSON] , жителям [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель житлової та громадської забудови Іваннівської сільської ради, що знаходяться в межах населеного пункту Іваннє території Іваннівської сільської ради Дубенського району Рівненської області по [ADDRESS] . Право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку з кадастровим номером 5621682000:04:002:0027 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №116666407 від 12.03.2018 (а.с.15, 16). Приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Коником Б.М. заведено спадкову справу № 59/2022, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69005474 від 23.05.2022 та її копією. Спадкоємцем майна покійної [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину (а.с.14,58-78). 08.06.2022 приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Коник Б.М. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадок, оскільки відповідно до ст. 1226 Цивільного кодексу Укарїни предметом спадкування є частка у праві спільної сумісної власності, яка для спадкування підлягає визначенню та виділу в натурі. Один із співвласників, [PERSON] , померла, укласти договір та виділити у такий спосіб частки неможливо. З цієї причини, для встановлення та виділу частки померлої [PERSON] у праві власності на земельну ділянку, належності права власності на успадковану частку земельної ділянки, пропонує звернутись до суду (а.с.22). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», пунктом 3.4 зазначено, що відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Отже, резолютивну частину судового рішення в цій категорії справ має бути викладено наступним чином: "Визначити, що частка померлого (П.І.Б.) в праві спільної сумісної власності на квартиру (будинок, садибу) становила -1/2". Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною першою ст.1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до пунктів 4 та 6 глави 1 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після визначення (виділення) частки померлого у спільному майні. Тому при спадкуванні таких часток істотне значення має встановлення їх розміру, що може бути зроблено як за життя спадкодавців, так і після відкриття спадщини. Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Приписами ч.2 ст.370 ЦК України визначено, що у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У відповідності до ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно ст. 89 Земельного кодексу України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Згідно із пунктом 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07.02.2014 р. частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Оцінивши в сукупності подані докази, враховуючи визнання позову відповідачами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Покійна [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі та під час шлюбу придбали нерухоме майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки не визначені, а отже відповідно до вимог закону вважаються рівними, тобто по Ѕ частці кожному. Свою частку покійна [PERSON] заповіла дочці - позивачці по справі [PERSON] . Невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє [PERSON] можливості належним чином оформити свої спадкові права на майно, що належало її матері на праві спільної сумісної власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved