Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу кредитором спадкодавця, мотивуючи позовні вимоги тим, що [PERSON] , помер [INFO] , та на дату смерті мав заборгованість за кредитним договором б/н від 09.03.2011 року у розмірі 73813,80 грн, яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредита 2262,22 грн, заборгованості за простроченим тілом кредита 2262,22 грн, заборгованість за простроченими відсотками 4319,60 грн та нарахована пеня - 67231,98 грн. Позивач просить стягнути зазначену суму заборгованості з відповідача [PERSON] , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначено: [ADDRESS] . При цьому, посилається на ч.3 ст.1268 ЦК України, в якій зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Виходячи із вищевикладеного,вважає, що спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 22.12.2017 року по 22.06.2018 року. Зазначив, що в даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , оскільки відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі кредитні зобов`язання померлого позичальника та спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так, як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. Разом з тим, позивач зазначив, що згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 24.03.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист - претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. На підставі вищевикладеного просив задовольнити позовні вимоги та стягнути заборгованість. Ухвалою судді від 08.06.2022 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, задоволено клопотання представника позивача та витребувано докази. 22.06.2022 року на виконання ухвали Маловисківською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області надано копію спадкової справи №147/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 22.08.2022 року позивачу судом направлено лист, в якому повідомлено про надходження копії спадкової справи та про наявність спадкоємця, який отримав свідоцтво про право на спадщину, крім того, повідомлено про можливість заявляти клопотання та знайомитися з матеріалами справи. Представник позивача додала до позовної заяви клопотання про розгляд справи у відсутність представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] \~у судові\~засідання призначені\~на 25.07.2022,\~22.08.2022\~та 30.09.2022\~року не\~з`явився,\~про дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином\~в розумінні\~положень п.\~2\~ч.\~7,\~п.\~4\~ч.\~8,\~ст.\~128\~ЦПК України,\~судова повістка\~направлялась за\~зареєстрованим місцем\~проживання,\~про що\~свідчать повідомлення\~про вручення\~поштового відправлення\~(а.с.108,\~113). Про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, зустрічний позов, будь-які клопотання, заяви чи докази, від нього не надходили. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. З огляду на зазначене, відзначається, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень, заявлення клопотань та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст. 12 та ст. 13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, на підставі чого суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 09.03.2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк ПриватБанк, правонаступником прав та обов`язків якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та позичальником [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг, шляхом підписання останнім анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк. При цьому, позичальник погодився з тим, що зазначена заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Як вбачається з матеріалів справи позичальник [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис за №12 від 26.12.2017 року. На підставі чого державним виконавцем Маловисківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції, була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку зі смертю боржника (а.с.56). Позивач АТ КБ «ПриватБанк», пред`являючи позов до спадкоємця позичальника [PERSON] , на обґрунтування своїх вимог зазначив, що свої зобов`язання за Договором він (позивач) виконав в повному обсязі, а саме: надав позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, в свою чергу, позичальник, не належним чином виконувала взяті на себе за Договором зобов`язання, у зв`язку з чим, у позичальника перед ним (позивачем) виникла заборгованість за Договором від 09.03.2011 року, яка станом на дату смерті позичальника становить 73813,80 грн, та яка складається із: заборгованості за тілом кредита - 2262,22 грн; заборгованості за простроченим тілом кредита - 2262,22 грн; заборгованості за простроченими відсотками - 4319,60; нарахованої пені 6231,98 грн. Крім того, встановлено, що 05.03.2021 року за вих.№SAMDN50000041729143 АТ КБ «ПриватБанк» направив відповідачу [PERSON] , як спадкоємцю позичальника [PERSON] лист претензію з вимогою сплатити заборгованість в розмірі 73813,80 грн, яка залишена без розгляду. Відповідно до статті 1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Відповідно до змісту статті 526\~ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. Згідно з приписами статті 610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Так,\~з копії\~спадкової справи\~№147/2018\~до майна\~померлого \~ [PERSON] ,\~яка заведена\~Маловисківською державною\~нотаріальною конторою\~№147/2018\~вбачається,\~що 22.05.2018\~року із\~заявою про\~прийняття спадщини\~ звернувся\~спадкоємець першої\~черги за\~законом -\~батько спадкодавця\~ [PERSON] , із заявою про відмову від прийняття спадщини звернулася [PERSON] , в подальшому згідно заяви [PERSON] від 22.08.2018 року йому видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається із земельної ділянки. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк», в свою чергу, вимог до спадкоємця першої черги за законом [PERSON] не пред`явлено. Інформація про інші заяви про прийняття спадщини, видані свідоцтва про право на спадщину в матеріалах спадкової справи, - відсутні. Крім того, судом встановлено та підтверджується довідкою №02/258/2 від 14.06.2022 року Злинської сільської ради, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] . Окрім того, згідно довідки №539 від 14.05.2018 року (на час відкриття спадщини) Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, згідно записів будинкової книги Плетеноташлицької сільської ради, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований та проживав в селі Плетений Ташлик Маловисківського району Кіровоградської області з 20.12.1995 року по день смерті, [INFO] . На день смерті спадкодавця за вищевказаною адресою проживала співмешканка, [PERSON] , [INFO] , з 29.10.2010 року по даний час. Даних, щодо фактичного проживання відповідача [PERSON] за вищевказаною адресою в листі не зазначено. На підставі вищевикладеного, доводи АТ КБ "ПриватБанк" про те, що [PERSON] є належним відповідачем, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, і не відмовився від прийняття спадщини, ґрунтуються на припущеннях, так як позивачем не надано достовірних та належних доказів проживання спадкодавця на час смерті разом з відповідачем [PERSON] , до якого позивачем пред`явлено позов. З клопотанням про заміну неналежного відповідача позивач до суду не звертався. Відповідно до ч.2,3 ст.51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Крім того, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи та без згоди позивача залучати іншого відповідача до участі у справі, та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно того відповідача, який зазначений в ньому. Окрім того, на переконання суду, не можуть бути визнані зазначені обставини лише на підставі інформації, що міститься у долученій позивачем копії паспорту відповідача [PERSON] та в анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк надання кредиту, щодо реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] - достатніми доказами того, що відповідач прийняв спадщину і є правонаступником прав та обов`язків позичальника. Відповідно до ст.263\~ЦПК України рішення суду ґрунтується на досліджених судом наявних у справі доказах. Відповідно до ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, як письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.77, ч.2 ст.78, ст.79\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Таким чином, надання доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними з метою підтвердження своїх вимог та заперечень є процесуальним обов`язком сторін у справі. Відповідно до ст.89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статті 1281\~ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, тобто, за змістом наведеної норми матеріального права до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості отриманого ними у спадщину майна, в той же час, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Крім того, аналіз вказаних вище норм права дає підстави вважати, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника та для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281\~ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто, позивач, звертаючись до суду, повинен довести належними доказами наявність порушення його прав та законних інтересів. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. При цьому, з матеріалів спадкової справи встановлено, що 15.07.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» в порядку ст.1281\~ЦК України направив в нотаріальну контору претензію кредитора за вих.№SAMDN50000041729143, за якою просив включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ; повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 73813,80 грн. Листом від 20.08.2020 року за вих. №810/02-14 Маловисківською районною державною нотаріальною конторою повідомлено АТ КБ «ПриватБанк», що претензія кредитора АТ КБ «ПриватБанк», до майна померлого [INFO] [PERSON] , прийнята та зареєстрована в журналі реєстрації вхідної документації 20.08.2020 року за №869/02-14. Як вбачається з копії постанови ВП №56435928 від 12.12.2018 року державного виконавця Маловисківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області в ході проведення виконавчих дій було встановлено факт смерті боржника [PERSON] , що підтверджено довідкою Плетеноташлицької сільської ради Маловисківського району від 28.11.2018 та довідкою Маловисківського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області від 05.12.2018 №1845-14.13-04-09, дата смерті [INFO] , актовий запис №12 від 26.12.2017 року,

Outcome: dismissed