Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до ТОВ «ФК «Кредит-капітал», вказавши, що між позивачем та ТОВ «Комерційний банк «Дельта» 23.11.2007 року укладено договір №004-07994-231107 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Відповідно до укладеного договору, позивач отримала кредит в сумі 5000 гривень у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок за сплатою відсотків та інших платежів та строком дії кредитування рахунку в межах кредитної лінії протягом 364 календарних днів. 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованість за кредитним договором №004-07994-231107 від 23.11.2007 року в сумі 17976,25 гривень. Вказуючи, що нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості за договором, який не був нотаріально посвідченим, а сам виконавчий напис вчинений за межами строку позовної давності, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. 15.06.2021 року за №19037. Ухвалою суду від 18.02.2022 року заяву представника позивача адвоката Шумейка І.П. про забезпечення позову [PERSON] до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», треті особі без самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Проценко Д.Ю., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення. Ухвалою суду від 08.04.2022 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Клопотання представника позивача про витребування доказів залишене без задоволення. 12.04.2022\~року представник\~позивача долучив\~додаткові докази\~до матеріалів\~справи. Ухвалою суду від 17.08.2022 року закрите підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача направив до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, наполягаючи на задоволенні позову, не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач не з?явився, представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлявся згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, судовою повісткою, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив. Треті особи, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України судом справу розглянуто в заочному порядку, про що постановлено відповідну ухвалу. В ході розгляду справи були задоволені клопотання представника позивача про участь в судових засіданнях в режимі відеоконференції. При дослідженні матеріалів справи судом встановлено наступне. 23.11.2007 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта» та [PERSON] укладено договір №004-07994-231107 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, відповідно до якого банк надав позивачеві кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 гривень, та на день укладення цього договору встановлено кредитний ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 5000 гривень. Кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів. 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 19037, про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №004-07994-231107 від 23.11.2007 року, укладеним з АТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами №2271/К від 25.06.2020 року є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», заборгованості за кредитним договором №004-07994-231107 від 23.11.2007 року. Строк платежу настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення проводиться за період з 25.06.2020 року по 07.04.2021 року. сума заборгованості становить 16776,48 гривень, що складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 12054,89 гривень, простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 4721,59 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати зі стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість боржника становить 17976,25 гривень. Виконавчий напис набирає законної чинності з дати його реєстрації в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, а саме з 15.06.2021 року та може бути пред`явлений до примусового виконання протягом 3 років з моменту вчинення виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. від 24.01.2022 року відкрите виконавче провадження №68328142 з виконання виконавчого напису №19037 виданого 15.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-капітал» заборгованості в сумі 17976,25 гривень. 24.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Д.Ю. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти боржника [PERSON] . Представником позивача адвокатом Шумейком І.П. направлялись адвокатські запити до ТОВ «ФК «Кредит-капітал», приватному нотаріусу Данич О.Ф. та приватному виконавцю Проценку Д.Ю. з метою отримання копії виконавчого напису нотаріуса, копій документів на підставі яких вчинено виконавчий напис нотаріусом та інформацію про фактично стягнуті кошти в межах виконавчого провадження. 17.02.2022 року ТОВ «ФК «Кредит-каптіл» надало відповідь на адвокатський запит, до якої долучено копію заяви ТОВ «ФК «Кредит-капітал» до приватного нотаріуса Данич О.Ф. про вчинення виконавчого напису від 19.05.2021 року, відповідно до якої відповідач просив вчинити виконавчий напис про стягнення з [PERSON] на свою користь заборгованості за кредитним договором №004-07994-231107 від 23.11.2007 року в сумі 16776,48 гривень. Також було надано копію виписки з особового рахунку за кредитним договором №004-07994-231107 від 23.11.2007 року, згідно з якою датою укладення договору є 23.11.2007 року, строк погашення заборгованості 20.11.2015 року, сума кредиту 5000 гривень, сума заборгованості становить 16776,48 гривень. Дата відправки вимоги про погашення заборгованості 07.04.2021 року. Під час розгляду справи суд виходить з таких норм законодавства. Згідно з ч.1,3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За загальним правилом ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст.50 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів міститься у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку. Так, згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп.2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п.п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису, як нотаріальна дія, полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку оперативно реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Однак, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не може обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16-ц, пр. 14-84цс19). Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Вчинення виконавчого напису нотаріусом відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, згідно з постановою ВС від 23.01.2018 року по справі №310/293/15. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом\~15.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.\~Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Суд також погоджується з доводами позивача про те, що нотаріусом вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості, яка виникла вже після закінчення строку дії договору. Згідно з п.п. 3.3. п. 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України зазначається, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Як зазначала ВП ВС у постанові від 02.07.2019 року №916/3006/17, кредитним договором не встановлений інший строк позовної давності, а отже до вказаних правовідносин застосовується загальна позовна давність три роки з дня виникнення права вимоги. За таких обставин при вчиненні виконавчого напису нотаріусом стягнуто заборгованість, яка утворилась після закінчення строку дії договору, а рівно і поза межами строку позовної давності. Отже, на переконання суду, правових підстав для вчинення нотаріусом виконавчого напису не було, кредитний договір не був нотаріально посвідченим, виконавчий напис вчинено після закінчення строку позовної давності, тому суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Представником позивача в обґрунтування підстав для стягнення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 27.01.2022 року, звіт №1 про виконання договору про надання правової (правничої) допомоги від 27.01.2022 року на загальну суму 4800 гривень, з яких 500 гривень за вивчення документів та надання консультації щодо захисту прав [PERSON] , 500 гривень за складання і надсилання адвокатського запиту приватному виконавцю Проценку Д.Ю., 500 гривень за складання і надсилання адвокатського запиту ТОВ «ФК «Кредит-капітал», 500 гривень за складання і надсилання адвокатського запиту приватному нотаріусу Данич О.Ф., 2000 гривень за складання позовної заяви та 800 гривень за складання заяви про забезпечення позову. Також долучено рахунок №1 від 08.02.2022 року відповідно до якого [PERSON] сплатила 4800 гривень на користь адвоката Шумейка І.П. за договором про надання правової (правничої) допомоги від 27.01.2022 року. Відповідно до ст. 137 ч. 1-6 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, адже такі послуги були надані. При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд вбачає підстави для стягнення суми 4800 гривень, оскільки понесені позивачем витрати підтверджені долученими доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved