Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини. В позовній заяві посилався на те, що з 19 вересня 2014 року перебував у шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27 липня 2022 року. [INFO] у них народився син [PERSON] . Ще до розірвання шлюбу відносини між позивачем та відповідачем вкрай погіршились. Відповідач перестала приділяти достатньо уваги сім`ї, доглядом та вихованням сина не займалась. Син постійно був то у матері позивача, то у батьків відповідача. Відсутність уваги до сина з боку відповідача стала причиною того, що син віддалився від неї, а коли стало питання про те з ким він буде проживати після розірвання шлюбу, син категорично відмовився проживати з відповідачем. Позивач повністю взяв на себе обов`язки по вихованню сина та разом з ним переїхав на проживання до своєї матері, де вони проживають на теперішній час. Лише після цього відповідач трохи оговталась та стала проявляти інтерес до сина, намагається привернути увагу сина до себе, однак це їй не вдається. Безумовно такий вибір сина не сподобався відповідачці, вона усілякими способами намагається його забрати. Однак позивач вважає, що є син повинен проживати разом з ним, бо саме він приділяє йому достатньо любові та уваги. Відповідач з березня 2021 проживає у квартирі, яка належить їй на праві приватної власності за адресою [ADDRESS] . Позивач з сином проживають по [ADDRESS] у своєї матері. Отже з березня 2021 року син проживає разом з позивачем. Батько займається вихованням та утриманням дитини. З цього часу відповідач намагається забрати у нього сина, однак щоразу отримує супротив дитини. Таким чином між батьками виник спір щодо визначення місця проживання дитини. Тому позивач просив суд визначити місце проживання дитини, [PERSON] , [INFO] , разом з батьком - [PERSON] . Ухвалою судді Київського районного суду м.Полтави від 15 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с. 13). Відповідач [PERSON] відзиву на позов не надала. Ухвалою суду\~від 31\~серпня 2022\~року задоволено\~клопотання позивача\~та зобов`язано виконавчий\~комітет Київської\~районної у\~м.Полтаві\~ради як\~орган опіки\~та піклування\~надати суду\~письмовий висновок\~щодо розв`язання\~спору та\~наявності або\~відсутності підстав\~для визначення\~місця проживання\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~з батьком\~ [PERSON] \~(а.с.20). Інші заяви по суті справи та клопотання сторони суду не надали. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. В заяві також зазначив, що позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] також звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. У заяві також зазначила, що позовні вимоги визнає. Третя особа - Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради в судове засідання свого представника не направив, звернувшись до суду з клопотанням про розгляд справи за відсутності його представника. При цьому Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування за місцем проживання дитини надав висновок щодо розв`язання спору, визначення місця проживання дитини. Враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст. 223 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що в засідання не з`явились. Суд, дослідивши докази у справі, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони, [PERSON] та [PERSON] , з 19 вересня 2014 року перебували зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27 липня 2022 року (а.с. 9). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Київським районним у м.Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (а.с. 10). Після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] дитина проживає з батьком, [PERSON] . При цьому між батьками виник спір щодо визначення місця проживання дитини, [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.5\~ст.19 СК України\~орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виконавчий комітет Київської районної у м.Полтаві ради як орган опіки та піклування надав суду письмовий висновок, затверджений рішенням Виконавчого комітету Київської районної у м.Полтаві ради від 13 вересня 2022 року «Про затвердження висновку щодо визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] », у якому зазначив, що під час проведення обстеження житлово-побутових умов встановлено, що дитина проживає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] , де для дитини створені необхідні умови. Малолітній має окрему кімнату, де є місце для сну, відпочинку та навчання. Матір дитини [PERSON] написала пояснення на адресу служби у справах дітей, у якому зазначила, що не заперечує проти того, щоб дитина надалі проживала за батьком. Своє рішення мотивує тим, що вважає, що сину буде краще проживати з батьком, оскільки він може забезпечити дитину всім необхідним. Також зазначила, що син йде у перший клас у м. Полтаві, а матір збирається виїздити за кордон. Тому орган опіки та піклування вважає за доцільне затвердити висновок про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] (а.с. 26, 27). Підстави для відхилення даного висновку органу опіки та піклування судом не встановлені. Також відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, на яку як на підставу своїх вимог посилається позивач за первісним позовом, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків коли є виняткові обставини, буди розлучена зі своєю матір`ю. З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що дитина проживає з батьком [PERSON] , який створив для виховання дитини, її навчання та догляду необхідні умови. Але між батьками виник спір щодо місця проживання дитини. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком відповідає найвищим інтересам дитини. Тому позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дитини необхідно задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved