Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

В серпні 2022 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про усунення перешкод у спілкуванні з донькою та визначення способів участі батька у її вихованні, в обґрунтування якого вказав, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. 28.09.2020 року за рішенням Чемеровецького районного суду шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з матір`ю. Вказує, що весь цей час намагається налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати доньку всім необхідним для нормального розвитку та становлення, однак відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, а саме не дозволяє бачитись з дитиною, вчиняє суперечки, які шкодять інтересам дитини. Його права як батька сьогодні є порушеними, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися з позовом до суду та просить визначити способи його участі у вихованні дитини у запропонованому у позові варіанті. Позивач в судове засідання з`явився, позов підтримав та просить задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання з`явилася, позовні вимоги визнала, вказала, що жодних перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] не чинить, просила суд не забирати дитину на довгий період за місцем проживання позивача, і визначити способи зустрічей з урахуванням бажань дитини. Представник третьої особи в судове засідання з`явилася, при розгляді справи покладається на погляд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28.09.2020 року розірвано. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 24.11.2020 року рішення Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 28.09.2020 року залишено без змін. Від спільного шлюбу у сторін народилась [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.01.2015 року. З часу розірвання шлюбу донька проживає з відповідачем. Згідно судового наказу виданого 10.09.2020 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області, з [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.09.2020 року та до повноліття дитини. Згідно довідки №3106 від 29.07.2022 року виданої Чемеровецьким відділом державної виконавчої служби у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів [PERSON] на користь [PERSON] станом на 29.07.2022 року відсутня. Відповідно до довідки характеристики №227 від 03.08.2022 року виданої Чемеровецькою селищною радою Хмельницької області та характеристики від 05.08.2022 року виданої АТ «Оператор газорозподільної системи» «Хмельницькгаз», [PERSON] характеризується виключно з позитивної сторони. Як вбачається із довідки №01-58/247 від 03.08.2022 року виданої Чемеровецьким ліцеєм №1, що [PERSON] дійсно навчається в 3-А класі Чемеровецького ліцею №1 Чемеровецької селищної ради Хмельницької області. Батько [PERSON] відвідує дитину під час перебування дитини в школі. Він спілкується з педагогами, які навчають доньку, цікавиться шкільним життям дитини. Згідно довідки від 10.08.2022 року виданої Вівсянського ЗДО «Вишенька», вбачається, що батько [PERSON] коли в закладі відбувалися свята разом з мамою був присутній на виставі, також батько балував дочку різними смаколиками. З долученого стороною відповідача висновку психолога №50/01-06 від 07.09.2022 року виданого Хмельницьким обласним центром соціально-психологічної допомоги Хмельницької обласної державної адміністрації вбачається, що за результатами обстеження у [PERSON] діагностується рівень агресії та тривоги в межах норми, аналізуючи прихильність дитини до кожного з батьків, для дитини авторитетом та значимою особою є мама. До кола своєї родини дівчинка включає себе, маму та вітчима, з яким у неї налагодилися теплі стосунки, батька до кола своєї родини дитина не включає, також у дитячо-батьківських стосунках [PERSON] та батька відсутній тісний емоційний контакт. Дівчинка ображається на батька та проявляє до нього недовіру. Помешкання батька, як колишнє помешкання дитини, викликає у неї негативні спогади. Враховуючи існуючі між батьком та донькою стосунки, необхідно планувати їх зустрічі на вихідні дні, у денний період доби, за місцем проживання дитини та без ночівлі у будинку батька. Як один із можливих варіантів можна запропонувати графік, а саме 1 та 3 субота і 2 та 4 неділя місяця з 12:00 до 16:00, зустрічі у святкові дні та канікулярний період планувати за домовленістю. При плануванні поточних зустрічей обов`язково враховувати бажання та стан здоров`я дитини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , вказали, що [PERSON] не чинить перешкод у спілкуванні [PERSON] з дитиною [PERSON] .. Крім того, судом була заслухана думка дитини [PERSON] , яка відмовилася їхати за місцем проживання батька [PERSON] .. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною першою статті 3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно статті 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У статті 7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Згідно із статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування. В дослідженому судом висновку щодо визначення способів участі у вихованні малолітньої [PERSON] , [INFO] , її батьком - [PERSON] , орган опіки та піклування Закупненської селищної ради вважає за доцільне рекомендувати батькові [PERSON] налагодити емоційний контакт з донькою [PERSON] ; призначити години побачень [PERSON] із малолітньою донькою - [PERSON] , [INFO] , за наступним графіком: з 14.10 години по 16.00 години щовівторка та з 15.45 години по 17.00 години щосереди на нейтральній території, перші зустрічі в присутності матері, а подальші - без присутності матері; побачення з дитиною у святкові дні та день народження за домовленістю сторін; при плануванні зустрічей обов`язково враховувати бажання та стан здоров`я дитини; за погодженням сторін корегувати графік побачень в залежності від життєвих обставин. Зважаючи на те, що виховання дитини відповідно до ст.ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» має спрямовуватися на розвиток її особистості та підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, а спілкування не може перешкоджати її нормальному вихованню, враховуючи малолітній вік дитини, висновок органу опіки, у якому враховуються перш за все інтереси дитини, суд вважає за можливим позов задовольнити частково. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі зміни обставин, з врахуванням яких суд визначив способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною, сторони, враховуючи передусім інтереси дитини, можуть змінити вказані способи, а у разі недосягнення згоди звернутися за вирішенням спору до суду. На підставі наведеного та

Outcome: partial