Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до Приморського районного суду\~м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, що зареєстрований 15 січня 2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач з відповідачем мають різні погляди на життя та різні характери, спільне життя не вдалося, а тому, подальше збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини між ними припинені з 19 квітня 2022 року. Спільне господарство між [PERSON] та [PERSON] не ведеться. Від шлюбу у подружжя [INFO] народилася дитина- [PERSON] . Спору з приводу місця проживання дитини немає. Спору з приводу поділу спільного майна подружжя між позивачем та відповідачем немає. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 липня 2022 року було відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 01 вересня 2022 року. У судове засідання 01 вересня 2022 року з`явився [PERSON] , позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Розгляд справи відкладено на 17 жовтня 2022 року. У судове засідання 17 жовтня 2022 року учасники справи не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився. У своїй заяві-відзиві від 01 вересня 2022 року, [PERSON] зазначає, що вона не має змоги з`явитися у судове засідання, проти задоволення позовних вимог заперечує. [PERSON] вказує, що у них з відповідачем від шлюбу є неповнолітня донька - [PERSON] [INFO] , тож до досягнення нею повноліття, відповідач не має наміру розлучатися, спільного майна між подружжям та спору, щодо його поділу немає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 15 січня 2011 року Першим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, зареєстровано шлюб, актовий запис № 14, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Подружнє життя у сторін не склалось. Спільного господарства між позивачем та відповідачем не ведеться. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю, немає. Від шлюбу у позивача та відповідача є спільна дитина [PERSON] [INFO] . Спору з приводу визначення місця проживання дитини між подружжям немає. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення, тож позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими.

Outcome: approved