Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

АТ КБ «ІІРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому вказав, що відповідач, відповідно до укладеного договору б/н від 03.01.2018 року, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який згодом було збільшено до 51000 грн. Відповідач ознайомлений із «Умовами та правилами надання банківських послуг». КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав кредит. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 26.01.2022 року має заборгованість в 43241,82 грн., яка складається з: 39197,78 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4044,04 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на норми ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. 03.03.2022 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, був повідомлений про час та місце розгляду справи, у тому числі і шляхом розміщення на офіційному веб-порталі суду оголошення про час і місце розгляду справи, причину неявки не повідомив, будь яких заяв не надав. Матеріали справи містять посилання представника позивача про розгляд справи за його відсутності, з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до наданих суду документів, [PERSON] , 03.01.2018 року у ПАТ КБ «ІІРИВАТБАНК», правонаступником якого виступає АТ КБ «ІІРИВАТБАНК», оформив анкету заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку на кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Як доказ укладення договору з відповідачем, банк надав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»(«Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна, CONTRACT», «Універсальна, GOLD»), витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, копію паспорту споживчого кредиту, довідку про видачу карток, виписку по рахунку, довідку про зміну умов користування. Позивачем надано розрахунок заборгованості, в якому зазначено, що станом на 26.01.2022 року у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.01.2018 року в розмірі 43241,82 грн., яка складається з: 39197,78 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4044,04 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Правовим висновком Великої Палати Верховного Суду (постанова Палати від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) визначено, що роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не містить даних щодо домовленості сторін договору про сплату конкретних відсотків за користування кредитними коштами. Також, матеріали справи не містять доказів про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, що містяться в матеріалах справи, визнавались відповідачем як беззаперечні умови кредитного договору, більш того зазначені документи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви. Додана до позовної заяви підписана сторонами роздруківка інформації та контактні дані кредитодавця, судом розцінюється як паспорт споживчого кредиту, містить відомості по двох типах кредитного продукту: Універсальна та Універсальна Голд. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Даний правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду (постанова Палати від 23 травня 2022 року, справа № 393/126/20, провадження № 61-14545сво20). За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, що встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Підписана сторонами заява не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, беручи до уваги правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 03.01.2018 року, підписана сторонами, не містить як відомостей, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, так і відомостей про погашення нарахованих процентів за рахунок кредиту. А отже підстави для збільшення кредиту за рахунок погашення нарахованих процентів відсутні. Тобто, за своєю суттю заборгованість за тілом кредиту, на яке вказує АТ КБ «ПриватБанк» у своїй позовній заяві, є завуальованими відсотками за користування кредитними коштами, адже до нього входить плата за користування кредитом, а не, власне, надані позичальнику в користування кошти. З розрахунку заборгованості, виписки по рахунку, наданого АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що заборгованість відповідача в 43241,82 грн. включає в себе заборгованість за простроченими відсотками в 4044,04 грн., а заборгованість за простроченим тілом кредиту вказана в 39197,78 грн. Також вказано, що за період користування кредитними коштами відповідачем погашено(автоматичне списання з рахунку) заборгованість по нарахованим відсоткам в 6090,4 грн., та заборгованість по простроченим відсоткам в 20039,7 грн., суд вважає, що вказані суми утворилася внаслідок включення відсотків за користування кредитними коштами, розмір яких не було передбачено узгодженими умовами договору. Отже, сума заборгованості за простроченим тілом кредиту є різниця між заявленою сумою в 39197,78 грн. і сумою коштів, внесених(автоматичне списання з рахунку) відповідачем на погашення заборгованості по нарахованим відсоткам, та заборгованість по простроченим відсоткам, і що становить 13067,68 грн. (39197,78 грн. 6090,4 грн. 20039,7 грн. = 13067,68 грн.). Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст.\~625,\~1048 ЦК України,\~позивач не пред`явив. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial