Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

У серпні 2022 року представник позивачки адвокат Волосенко В.І. звернувся до суду з даним позовом. Вказував, що 29 травня 2019 року набрало законної сили рішення суду, за яким відповідач мав сплатити позивачці 369799 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями органів державної влади, службових осіб при здійсненні ними свої повноважень щодо притягнення позивачки до кримінальної відповідальності. З огляду на те, що відповідач виконав судове рішення лише 01 липня 2022 року представник позивачки просив стягнути з нього три проценти річних від простроченої суми, що за його розрахунками становить 30365,51 грн. Відповідач позов не визнав, посилаючись на безпідставність заявлених вимог, зважаючи на те, що релевантне законодавство не встановлює строку, протягом якого має бути виконано рішення суду про стягнення шкоди. Такі виплати здійснюються в установленому порядку з урахуванням бюджетного фінансування відповідних витрат. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін) за наявними у справі матеріалами. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Позов задоволенню не підлягає з огляду на таке. Судове рішення, у зв`язку з виконанням якого виник цей спір, ухвалено на підставі положень Закону України від 01.12.1994 р. № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі Закон № 266/94-ВР). Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ст. 4 Закону № 266/94-ВР відшкодування моральної шкоди у випадках, передбачених цим Законом, провадиться за рахунок коштів державного бюджету. Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначається Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845. Відповідно до пункту 35 Порядку № 845 (розділ «Безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам») Казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації): 1) шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, органу прокуратури або суду; 2) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень; 3) шкоди, заподіяної органом державної влади у сфері нормотворчої діяльності; 4) різниці між сумою коштів, що надійшли до державного бюджету від реалізації конфіскованого або зверненого судом у дохід держави майна, іншого майна, у тому числі валютних цінностей, що переходять у власність держави, та сумою, встановленою у судовому рішенні; 5) шкоди, заподіяної фізичній особі внаслідок кримінального правопорушення. Пунктом 36 Порядку № 845 передбачено, що у разі здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку стягувачі подають документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства за місцезнаходженням органу державної влади, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності якого заподіяно шкоду. Орган Казначейства повідомляє зазначеному органу протягом п`яти робочих днів після надходження документів про їх надходження. Згідно з пунктами 38, 39 Порядку № 845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється Казначейством за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету. У разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 35 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом одного місяця з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на зазначену мету. Безспірне списання коштів державного бюджету здійснюється з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України або рішенням про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету. Відповідно до пункту 47 (розділ «Безспірне списання коштів державного бюджету за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів») безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей. Згідно з пунктом 48 Порядку № 845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей. За змістом пункту 49 Порядку № 845 у разі коли для здійснення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктами 47 і 50 цього Порядку необхідні додаткові кошти понад обсяг відповідних бюджетних призначень, Казначейство подає протягом 10 днів з дня надходження виконавчих документів Мінфіну пропозиції щодо необхідності внесення змін до закону про Державний бюджет України. Казначейство відкладає безспірне списання коштів державного бюджету та поновлює його з дати набрання чинності законом про внесення змін до закону про Державний бюджет України. Судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 28.10.2020 року у справі №303/3973/17 змінено постанову Закарпатського апеляційного суду від 29.05.2019 року та рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.10.2018 року, внаслідок чого частково задоволено позов [PERSON] до держави України в особі Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконним засудженням. Стягнуто з державного бюджету України на користь позивача 344\~779 гривень на відшкодування моральної шкоди та 25\~000 гривень витрати на правову допомогу. 22.01.2021 року судом на виконання вищезазначеної постанови видано виконавчі листи. 25.01.2021 року до ДКС надійшла та була зареєстрована за № В-11-348 заява представника позивачки від 22.01.2021 року про стягнення коштів. На виконання пункту 36 Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845 (далі - Порядок № 845), листом від 09.02.2021 року виконавчий документ скеровано до органу Казначейства за місцем розташування заподіювача шкоди (органів МВС і прокуратури у Закарпатській області). 22.03.2021 року пакет документів, передбачений Порядком № 845 надійшов до Казначейства та з цієї дати був включений до виконання за бюджетною програмою КПКВК 3504030 «Відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, відшкодування громадянинові вартості конфіскованого та безхазяйного майна стягнутого в дохід держави, відшкодування шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі незаконними рішенням, діями чи бездіяльністю органів державної влади, їх посадових і службових осіб». 30.06.2022 року на користь позивача здійснено безспірне списання коштів державного бюджету у справі №303/3973/17 за КПКВК 3504030. Таким чином, дії ДКС з виконання судового рішення щодо стягнення з державного бюджети грошових коштів на користь позивачки відповідали вимогам чинного законодавства, а твердження її представника про те, що Закон № 266/94-ВР покладає на ДКС обов`язок протягом трьох місяців з моменту виправдання особи відшкодувати їй усі завдані збитки не ґрунтується на нормах цього закону. Інші доводи представника позивачки ґрунтуються на хибному трактуванні положень цивільного законодавства. Обов`язок держави відшкодувати шкоду (за Законом № 266/94-ВР) виникає з правовідносин, суть яких можна охарактеризувати як деліктні, а вид юридичної відповідальності цивільно-правовий. У цих правовідносинах боржником є держава, яка реалізує свій обов`язок щодо відшкодування шкоди (на підставі судового рішення) через ДКС. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачена статтею 625 ЦК України відповідальність боржника за порушення грошового зобов`язання у виді інфляційних нарахувань і компенсації в розмірі трьох відсотків річних може виникати тільки у договірних правовідносинах і не стосується правовідносин, що виникають у зв`язку із заподіянням шкоди та її подальшого відшкодування. Судове рішення про стягнення моральної шкоди покладає на боржника зобов`язання її виплатити. Однак таке зобов`язання має іншу правову природу, аніж договірні відносини, адже судове рішення про стягнення шкоди і є підставою для притягнення боржника до цивільно-правової відповідальності. З огляду на наведене, висновки судів попередніх інстанцій в частині є правильними.

Outcome: dismissed