Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

21 грудня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" забезпечує надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] вказаного будинку є [PERSON] . Окрім нього споживачем послуг є [PERSON] .. Зважаючи на те, що останні не здійснювали оплату за отримані послуги, у них утворилася заборгованість, яка становить 33915, 16 грy, та яку позивач просить стягнути на свою користь у судовому порядку. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи № 753/25908/21 між суддями від 21 грудня 2021 року головуючим суддею обрано Шаповалову К.В. Фактично справу було передано судді 22 грудня 2021 року. Ухвалою суду від 28 грудня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. На виконання вищевказаної ухвали, позивачем було подано клопотання від 02 лютого 2022 року (вх.7302) про усунення недоліків та подано до суду уточнену позовну заяву. 09 лютого 2022 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідачів. Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 12 квітня 2022 року на 10:00 год. Судове засідання призначене на 12 квітня 2022 року не відбулось оскільки, відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Згодом судове засідання було призначено на 12 липня 2022 року на 15:30 год. 12 липня 2022 року до суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог (вх. №28510). Крім того, 12 липня 2022 року від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки у зв`язку з воєнним станом в України він перебуває у Львівській області. У судовому засіданні 12 липня 2022 року судом було прийнято заяву про збільшення позовних вимог як таку, що подана з дотриманням норм ЦПК України. Судове засідання було відкладено на 22 серпня 2022 року в тому числі за клопотанням відповідача. Судове засідання призначене на 22 серпня 2022 року було відкладено на 18 жовтня 2022 року у зв`язку із неявкою сторін. 30 серпня 2022 року до суду надійшло клопотання відповідача, датоване 17 серпня 2022 року, в якому відповідач знову просив з тих самих підстав відкласти судове засідання, призначене на 22 серпня 2022 року. У судове засідання призначене на 18 жовтня 2022 року сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява (вх. №48163) про розгляд справи за його відсутності. Від відповідача [PERSON] втретє надійшла аналогічна заява про відкладення розгляду справи (вх. №46921), яка аргументована тим, що відповідач хоче брати безпосередню участь у розгляді справи, однак не може бути присутнім в судовому засідання, оскільки у зв`язку із воєнними діями, що проходять на території України, змушений був виїхати з міста Києва до Львівської області. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв з процесуальних питань суду не подавала. Копії позовних заяв та ухвали суду про відкриття провадження у справі, про відкладення розгляду справи, судові повістки надсилались відповідачам за зареєстрованим місцем проживання. Інформація про стан розгляду справи викладалась у відповідних процесуальних документах - ухвалах суду, які, відповідно до приписів Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень України оприлюднювались у цьому Реєстрі. Обізнаність, зокрема відповідача [PERSON] про знаходження у проваджені суду позовної заяви про стягнення з нього заборгованості за комунальні послуги підтверджується його заявами про відкладення судових засідань. Поряд з цим, відповідач не подавав відзиву на позов, не зазначав про причини неможливості його подання, письмових пояснень чи інших заяв з процесуальних питань, хоча не був позбавлений можливості та права на вказане. Судом 18 жовтня 2022 року розглянуто чергове клопотання відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи та ухвалено відмовити у його задоволенні, оскільки відповідач не був позбавлений можливості заявити клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції та безпосередньо мати можливість надати пояснення в судовому засіданні, окрім того, відповідач мав право подати до суду письмові пояснення у справі та відзив на позовну заяву. Отже, враховуючи те, що судове засідання неодноразово відкладалося, в тому числі за клопотаннями відповідача [PERSON] , відповідачі не скористалися своїм правом щодо подання відзиву на позов, з огляду на час перебування справи у провадженні суду, а також враховуючи норми ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності осіб, які не з`явились. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідачі не скористалися своїм процесуальним правом та не направили суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, вивчивши доводи позивача, викладені у письмових заявах, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації «Про закріплення за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва» від 30.01.2015 р., № 33, за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» закріплено на праві господарського відання об`єкти комунальної власності територіальної громади м. Києва, що перебувають у сфері управління Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, зокрема будинок [ADDRESS] . З матеріалів справи вбачається, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» забезпечує надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування квартири від 11 грудня 2002 року (а.с. 6). Згідно відомостей електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА в даній квартирі до 11 вересня 2019 року була зареєстрована [PERSON] , яка також була споживачем житлово-комунальних послуг за даною адресою (а.с.43). З матеріалів справи вбачається, що договір про надання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій опубліковано в газеті «Хрещатик» від 14.07.2015 року № 99(4695). Відповідно до частини першої статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно з частини першої статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, статтею 10 ЖК України встановлено, що громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію, а стаття 66 ЖК України передбачено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно із пунктом 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно до пункту 1 частини четвертої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні житлово-комунальні послуги» встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Звертаючись із позовом, позивач зазначає, що у відповідачів виник борг зі сплати коштів за комунальні послуги за період з 1 травня 2015 року по 31 травня 2022 року року у сумі 32 861,17 грн. Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Звертаючись із позовом до суду, враховуючи заяву про збільшення позовних вимог, позивач зазначає, що у період з 1 травня 2015 року по 31 жовтня 2021 року відповідачі не сплачували за комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 29435,06 грн. Не зважаючи на звернення із позовом до суду, відповідачі продовжували не сплачувати за вказані послуги, а тому станом на 31 травня 2022 року заборгованість збільшилась до 32861,17 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачів солідарно. Відповідно до розпорядження від 30 квітня 2015 року № 442 про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинку і споруд прибудинкової території для Дарницького району міста було встановлено тариф оплати послуг після 20 числа місяця за 1 кв. м загальної площі для квартири крім 1 поверху - 3,82 грн, а квартир першого поверху - 3,17 грн. Згідно із розпорядженням від 6 червня 2017 року № 668 про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинку і споруд прибудинкової території для Дарницького району міста було встановлено тариф оплати послуг після 20 числа місяця за 1 кв. м загальної площі для квартири крім 1 поверху - 6,75 грн, а квартир першого поверху - 5,79 грн. Відповідно до договору дарування квартири від 11 грудня 2002 року загальна площа квартири, за адресою: [ADDRESS] - 68,70 кв. м. Розрахунок заборгованості за внескам на утримання будинку та прибудинкової території був перевірений судом та покладається в обґрунтування рішення як об`єктивний і належний доказ, що містить відомості щодо розміру нарахованих відповідачу сум, і здійснений на основі затверджених в установленому порядку тарифів та пропорційно до загальної площі належної відповідачу квартири. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів 3% річних в розмірі 1297,56 грн. та інфляційні втрати в розмірі 3153,61 грн., що утворилися з 01 травня 2015 року по 16 березня 2020 року, тобто до запровадження на території України карантинних заходів. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Перевіривши розрахунок інфляційного збільшення та 3% річних, наданий позивачем, судом встановлено вірність здійсненого нарахування. Вказаний розрахунок суд покладає в обґрунтування рішення, оскільки він виконаний за вірними формулами, з урахуванням статистичних даних про індекси інфляції за період прострочення і не спростований відповідачем. Відповідачем не надано доказів на спростування обставин та розрахунків наданих позивачем. Споживачі зобов`язані оплатити послуги, якщо вони фактично користувались ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 308/10167/15-ц. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Стосовно вимоги позивача про стягнення заборгованості з відповідачів у солідарному порядку, суд зазначає таке. Позивач просив суд стягнути з відповідачів заборгованість, починаючи з травня 2015 року по 31 травня 2022 року. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] , а отже була споживачем послуг (протилежного суду зазначено не було) до 11 вересня 2019 року, заборгованість за несплату коштів за житлово-комунальні послуги у період з травня 2015 року по вересень 2019 року слід стягувати з відповідачів солідарно. Інша частина заборгованості, згідно розрахунку, необхідно стягувати лише з відповідача [PERSON] , як власника квартири, по якій виникла заборгованість за несплату комунальних послуг. Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені положення Закону, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 141 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судовий збір у сумі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved