Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

29 липня 2022 року до Нетішинського міського суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Нетішинський професійних ліцей, - про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачем - [PERSON] зазначено: на підставі Рішення спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Нетішинського професійного ліцею (Протокол №5 від 29 березня 2007 року) відповідачеві [PERSON] та членам сім`ї останнього було надано згоду на реєстрацію/прописку в гуртожитку Нетішинського професійного ліцею, по [ADDRESS] , 20 грудня 2021 року, у відповідності до Договору найму житлової площі, житлового приміщення в гуртожитку Нетішинського професійного ліцею за №61-6 від 20 грудня 2021 року, - вона, як наймач, з родиною, що складається з колишнього чоловіка - [PERSON] та їх спільної дитини - сина [PERSON] (Довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №32 від 21 липня 2022 року) - отримала у строкове, платне користування житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , приблизно з серпня 2021 року відповідач [PERSON] , у зв`язку з погіршенням подружніх стосунків, почав проживати окремо, тобто, не за місцем реєстрації - по [ADDRESS] , що, в подальшому, слугувало ухваленням відповідного рішення суду про розірвання шлюбу (Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 квітня 2022 року), у відповідності до Актів не проживання особи за місцем реєстрації від 31 грудня 2022 року, від 31 січня 2022 року, від 28 лютого 2022 року, від 31 березня 2022 року, від 19 квітня 2022 року, від 31 травня 2022 року та від 30 червня 2022 року - відповідач [PERSON] , за відсутності будь-яких перешкод в користуванні житловим приміщенням, за адресою: [ADDRESS] , - не проживає, у зв`язку з чим, вважає за необхідне визнати відповідача [PERSON] - втративши право користування житловим приміщенням, оскільки, реєстрація відповідача [PERSON] по [ADDRESS] , за відсутності фактичного проживання у зазначеному житловому приміщенні, є підставою щомісячного нарахування плати за житлово-комунальні послуги на кількість зареєстрованих осіб, та безпосередньої оплати зазначених рахунків з боку позивача, тобто, і за відповідача. 11 серпня 2022 року - Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 11 серпня 2022 року - у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Нетішинський професійних ліцей, - про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - відкрито загальне позовне провадження з призначенням по справі підготовчого засідання. Відповідач - [PERSON] у строк, встановлений судом в Ухвалі про відкриття провадження у справі, - відзив на позовну заяву не надав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Нетішинський професійних ліцей, - у строк, встановлений судом в Ухвалі про відкриття провадження у справі, - пояснень на позовну заяву не надав. Позивач [PERSON] , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце проведення судового засідання, до суду - не з`явилась, надавши відповідну заяву, щодо можливості проведення судового засідання за її відсутності, підтримавши позовні вимоги у повному обсязі та наполягаючи на задоволенні останніх. Відповідач [PERSON] , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, до суду - не з`явився, надавши відповідну заяву, щодо можливості проведення судового засідання за його відсутності, визнавши позовні вимоги, та - не заперечуючи щодо задоволення позову в повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Нетішинський професійний ліцей, - [PERSON] , будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, до суду - не з`явився, надавши відповідну заяву, щодо можливості проведення судового засідання за його відсутності, та, поклавшись у вирішенні справи на розсуд суду. У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України - фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено: на підставі Рішення спільного засідання адміністрації та профспілкового комітету Нетішинського професійного ліцею (Протокол №5 від 29 березня 2007 року) відповідачеві [PERSON] та членам сім`ї останнього, до складу якої входили: позивач [PERSON] , 1981 року народження (дружина), та [PERSON] (син), - було надано згоду на реєстрацію/прописку в гуртожитку Нетішинського професійного ліцею, по [ADDRESS] , 20 грудня 2021 року, у відповідності до Договору найму житлової площі, житлового приміщення в гуртожитку Нетішинського професійного ліцею за №61-6 від 20 грудня 2021 року, - позивач [PERSON] , як наймач, зі своєю родиною, у складі 3-х чоловік, - отримала у строкове, платне користування житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №32 від 21 липня 2022 року - по [ADDRESS] зареєстровано - позивач [PERSON] , відповідач [PERSON] , та спільний син останніх [PERSON] , на підставі Рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 квітня 2022 року - про розірвання шлюбу - шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, факт не проживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , - в період часу з 15 грудня 2021 року до 30 червня 2022 року підтверджується Актами не проживання особи за місцем реєстрації від 31 грудня 2022 року, від 31 січня 2022 року, від 28 лютого 2022 року, від 31 березня 2022 року, від 19 квітня 2022 року, від 31 травня 2022 року та від 30 червня 2022 року, у відповідності квитанцій №0.0.2407151940.1 від 07 січня 2022 року, №0.0.2446972585.1 від 07 лютого 2022 року, №0.0.2508247230.1 від 04 липня 2022 року, №0.0.2536529773.1 від 06 травня 2022 року, №0.0.2568852127.1 від 07 червня 2022 року - плату за проживання по [ADDRESS] - здійснено позивачем [PERSON] . Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси - у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є - справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист - є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України). Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору - на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, при цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст.ст. 12, 81 ЦПК України). Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Таким чином, суд, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, а також, беручи до уваги позицію учасників судового процесу, зокрема, визнання позову з боку відповідача [PERSON] та не заперечення щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, що, на думку суду, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, і на які кожна сторона посилається, як на підставу своїх вимог, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що позов [PERSON] - про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - підлягає задоволенню, оскільки, в судовому засіданні не встановлено підстав для збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім відповідачем [PERSON] . Так, у відповідності до положень діючого законодавства - кожен має право на житло, що означає, перш за все, право особи мати житло для власного проживання та для проживання членів її сім`ї, і ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений в праві користування жилим приміщенням, інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом, що безпосередньо закріплено у ст.47 Конституції України і кореспондується з положеннями ст.9 ЖК України. Тож, існує декілька способів реалізації права на житло, одним серед яких є надання житла в користування за договором найма (оренди), який укладається в письмовій формі, на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією, а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією, і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер, і користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється, відповідно до договору найма жилого приміщення (ст.61 ЖК України). Водночас, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї - є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб, оскільки, є уособленням охорони законом права на житлову площу в житловому приміщенні за тимчасово відсутніми наймачами та членами їх сімей. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, і причини відсутності не мають значення, якщо така відсутність продовжувалась саме до шести місяців, водночас, у разі перебільшення цього строку необхідно з`ясувати причини, при цьому, якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом (ст.71 ЖК України). Тож, ст.71 ЖК України закріплює вичерпний перелік причин відсутності громадянина понад шість місяців, що є підставою для збереження житла за тимчасово відсутніми наймачами або членами його сім`ї в державному житловому фонді, і у випадках, передбачених ст.71 п.п.1-7 ЖК України - право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті, що повністю узгоджується з положеннями Постанови Пленуму ВС України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України». У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті - договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття, і, якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття (ст.107 ч. 2 ЖК України), що закріплено у Постанові Пленуму ВС України №2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», де зазначено, що - наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Тож, на переконання суду, позовні вимоги [PERSON] - про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - суд вважає обґрунтованими, вмотивованими та переконливими, і, відповідно, беручи до уваги вищевикладене, підлягаючими задоволенню, скільки, у судовому засіданні доведено відсутність відповідача [PERSON] понад шість місяців - по [ADDRESS] , а також, не встановлено підстав, за наявності яких жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад встановлені строки. Крім того, суд вважає за необхідне, ухвалюючи остаточне рішення за справою, вирішити питання про розподіл судових витрат, з урахуванням вимог ст.ст.141-142 ЦПК України, повернувши позивачу [PERSON] 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, з державного бюджету, а саме, - 496 гривень 20 копійок, у зв`язку з визнанням позову відповідачем [PERSON] - оскільки, відповідно до положень ст.142 ч.1 ЦПК України - у разі … визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, у відповідній ухвалі чи рішенні, у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Водночас, суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, з урахуванням положень ст.ст.141-142 ЦПК України, відповідно до яких - суд, за заявою позивача, присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем, після пред`явлення позову (ст.142 ч.3 ЦПК України), - вважає за необхідне - решту судового збору, сплаченого позивачем - [PERSON] при зверненні до суду з позовом, що становить 496 гривень 20 копійок, залишити за позивачем [PERSON] , відповідно до волевиявлення останньої у поданій до суду заяві. На підставі ст.ст. 71, 72, 107 ЖК України,

Outcome: approved