Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №53. Від даного шлюбу у сторін є діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з матір`ю. Позивач зазначає, що шлюбні відносини між сторонами припинились, внаслідок протилежних поглядів на шлюб та сім`ю, нехтування сімейними цінностями з боку відповідача, відсутності поваги до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої атмосфери, що призводило до постійних конфліктів, під час яких відповідач в присутності дітей принижував позивача як жінку та мати . Позивач вказує, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, порушує інтереси її та неповнолітніх дітей. 05.08.2022 року ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву на позовну заяву, однак подав клопотання, відповідно до якого просив позов задовольнити. На підставі положень ст.ст.274-279 ЦПК України, за відсутності заперечень відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд розглядає справу без виклику сторін, на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 26.01.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис №53. Від даного шлюбу у сторін є діти - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На час розгляду справи неповнолітні діти проживають разом з матір`ю. Частиною 2 ст.104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Як визначено у ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явленим одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільне господарство та не пов`язані спільним побутом. Подальше існування сім`ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім`ї. Шлюб існує формально. Обставин, які б вказували на бажання сторін примиритися, відновити сумісний побут, піклуватися одне про одного, проживати разом, вести спільне господарство, судом не встановлено. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім`ї є неможливим в зв`язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім`я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний, оскільки подальше його збереження суперечило б інтересам сторін. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та, з огляду на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у справі, що складаються з судового збору, покладаються на відповідача.

Outcome: approved