Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] , третя особа: Кременчуцька міська рада Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. У поданій до суду заяві [PERSON] просить визнати за [PERSON] ( РНОКПП- [NUMBER] ) в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно: на 3/10 частки житлового будинку [ADDRESS] та на 3/10 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки-5310137000:18:008:0137, що за життя належали на праві приватної власності [PERSON] , після смерті якого [INFO] спадкове майно успадкував його син, її чоловік, [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину, але не оформив свої спадкові права з-за смерті, яка сталася [INFO] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що у вересні 2020 року вона звернулася до четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом на майно померлого [INFO] чоловіка, [PERSON] , який прийняв, але не оформив спадкове майно після смерті батька - [PERSON] . 14 вересня 2020 року державний нотаріус четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) Піцул В.Ю. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті чоловіка - [PERSON] , за підставами: не надані документи, що посвідчують право власності на спадкове майно, відсутня реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, проведена без видачі документа, що посвідчує таке право за спадкодавцем. Ухвалою суду від 05.10.2021 року відкрито провадження у справі. 20.12.2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де остання просила відмовити в задоволенні позовних, посилаючись на те, що є не належним відповідачем у справі. 30.12.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, де позивач позов підтримала, просила задовольнити. З`ясувавши обставини справи, вивчивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з положеннями\~ст.5 ЦПК України\~суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до положень частини першої\~статті 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі\~статтею 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою\~статті 8 Конституції України\~передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша\~статті 129 Конституції України). Статтею 15 ЦК України\~встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже,\~стаття 15 ЦК України\~визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Матеріалами справи встановлено, що у вересні 2020 року [PERSON] звернулася до четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про на спадщину за законом на майно померлого [INFO] чоловіка, [PERSON] , який прийняв, але не оформив спадкове майно після смерті батька - [PERSON] . Постановою державного нотаріуса четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) Піцул В.Ю. від 14.09.2020 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті чоловіка - [PERSON] , відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, за підставами: не надані документи, що посвідчують право власності на спадкове майно, відсутня реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, проведена без видачі документа, що посвідчує таке право за спадкодавцем. Так згідно постанови 14 вересня 2020 року до державного нотаріуса четвертої кременчуцької державної нотаріальної контори Піцул В.Ю., звернулась [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [INFO] чоловіка, [PERSON] , 1954 року народження, який прийняв спадщину, але не оформив після померлого [INFO] батька - [PERSON] , що складається з 3/10 (три десятих) часток житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] та 3/10 (три десятих) часток земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 5310137000:18:008:0137. Згідно спадкової справи №22/08, заведеної Четверто кременчуцькою державною нотаріальною конторою після померлого [INFO] [PERSON] , спадкоємцем є його дружина - [PERSON] , [INFO] , дочка померлого - [PERSON] , відмовилась від прийняття спадщини, інших спадкоємців, що своєчасно прийняли спадщину, не має. Відповідно до матеріалів спадкової справи №419, заведеної після померлого [PERSON] , копія якої витребувана від першої полтавської державної нотаріальної контори, встановлено, що після його смерті спадщину, своєчасно, прийняв син - [PERSON] , але не оформив та дочка - [PERSON] , яка оформила спадщину на належну ій частку До складу спадкового майна входить 3/5 (три п`ятих) частки житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , що належали померлому на підставі: 1/6 (одна поста) частка - свідоцтва про право на спадщину за законом, видане першою полтавською державною нотаріальною конторою 06.02.1973 року за р.№3-166; 13/30 (тринадцять тридцятих) часток - договору дарування, посвідченого першою полтавською державною нотаріальною конторою 28.03.1973 року за р.№1-2314; 3/5 (три п`ятих) частки земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки - 5310137000:18:008:0137, що належала померлому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №669033, виданого виконавчим комітетом Полтавської міської ради 30.01.2007 року та рішення Октябрського районного суду міста Полтави №2-4706/07 від 12.12.2007 року про визначення частки у праві спільної сумісної власності. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, отриманої четвертою кременчуцькою державною нотаріальною конторою шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 14.09.2020 року за №223833375, інформація про право власності померлого на вищевказане нерухоме майно, відсутня. 12.08.2020 року на адресу місця реєстрації [PERSON] (станом на 20.04.2010 року, [ADDRESS] ) направлений лист з проханням повідомити про наявність або відсутність документів, що посвідчують право власності на спадкове майно, який не вручений ій під час доставки. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.\~1220,\~1222,\~1270ЦК). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з частиною третьою статті 1272\~ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Як роз`яснюється у п. 24 Постанови ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність пропуску строку для прийняття спадщини, а суди відкривають провадження у справі про продовження строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також: за відсутності інших спадкоємців, які б могли дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також: відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов висновку про можливість задоволення даного позову. Відповідно до\~ст.82 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved