Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

У вересні 2021 року на адресу Печерського районного суду м. Києва надійшов позов Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист честі, гідності, ділової репутації та визнання дій незаконними. В обґрунтування позову зазначається, що у липні 2021 року банком прийнято рішення про встановлення клієнту неприйнятно високого рівня ризику, заблоковано доступ позивача до системи для дистанційного керування банківськими рахунками Приват24, накладено арешти на рахунки позивача та заблоковано грошові кошти на рахунках позивача як фізичної особи. В серпні 2021 року банк повідомив позивача про розірвання в односторонньому порядку всіх договорів - з позивачем як фізичною особою.Позивач вважає такі дії відповідача протиправними. 9.11.2021р. подав заяву про зміну предмету позову та просив Визнати недійсним та незаконним односторонній правочин, вчинений АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д) щодо розірвання Договору банківського обслуговування, з приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ).Визнати незаконними дії АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д) по блокуванню доступу до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 для бізнесу та рахунків що відкриті на ім`я приватного виконавця виконавчого округу міста Києва [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д) усунути перешкоди приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) у доступі до послуг Банку шляхом: 1) розблокування доступу до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 для бізнесу; 2) відкриття поточних та спеціальних рахунків (в кількості, з призначенням та у всіх відповідних валютах, що були відкриті на ім`я приватного виконавця виконавчого округу міста Києва [PERSON], РНОКПП [NUMBER] станом на 27.07.2021 року); 3) зняття всіх обмежень (арешт, блокування видаткових операцій, тощо) по користуванню банківськими рахунками; 4) відновлення доступу в особистому кабінеті до виписок по всім рахункам (відкритим і закритим) за всі роки починаючи з моменту відкриття рахунків. Зобов`язати АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д) публічно спростувати інформацію про розрив ділових відносин з позивачем та публічно поінформувати назагал про відновлення операцій за рахунками позивача шляхом публікації в газеті «Голос України» або «Урядовий Кур`єр» оголошення наступного змісту: «АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570, місцезнаходження юридичної особи: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д) СПРОСТОВУЄ інформацію про розрив ділових відносин з приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та ІНФОРМУЄ про відновлення операцій за рахунками відкритими на ім`я останнього». Стягнути судовий збір. Представник відповідача надав відзив, просив відмовити в позові. Ухвалою Печерського районного суду від 24.09.2021р. позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Печерського районного суду від 29.09.2021 року відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою Печерського районного суду від 21.12.2021 року призначено до розгляду. Представник позивача подав заяву розглядати в відсутність. Представник відповідача повторно не з`явився, судом визнано можливим розгляд у відсутність. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного. В обґрунтування позову позивач зазначає та судом встановлено, що 15.06.2021 року [PERSON] отримано лист № 20.1.0.0.0/7-20210609/779 від 09.06.2021 року АТ КБ "ПРИВАТБАНК" про надання інформації та документів, на підставі яких здійснювались операції за період з 01.01.2021 року по рахунках/картках відкритих на ім`я останнього, зокрема надання інформації/документів щодо визначення фінансового стану: декларація про майновий стан та доходи з відміткою контролюючого органу про її отримання (для податкових резидентів України); декларація про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру; довідка Державної фіскальної служби України про суму сплачених податків з доходів фізичної особи; довідка про доходи опису характеру та економічної суті проведених операцій по картці/картках [NUMBER] ; інформації щодо джерел походження коштів (за що були отримані грошові кошти на вказані вище картку/карти в готівковій формі та надання документів що підтверджують джерела походження коштів співставно з обсягом надходжень); інформації про подальший рух коштів (з якою метою перераховувались грошові кошти на рахунки третіх осіб, що є підставою для співпраці, прохання також надати підтверджуючі документи). 14.06.2021 року [PERSON] до банку подано пояснення походження коштів, в якому останній посилався на те що здійснює незалежну професійну діяльність - приватний виконавець. Рахунки для ведення діяльності приватного виконавця відкриті позивачем у відповідача. Згідно податкової декларації за 2019 рік сума одержаного позивачем доходу складає 2 120 529,33 грн. Згідно податкової декларації за 2020 рік сума одержаного позивачем доходу складає 7 512 448,77 грн. Згідно виписки по рахунку [NUMBER] (рахунок для зарахування винагороди приватного виконавця) за період з 01.01.2020 року по 08.12.2020 року - сума надходжень складає 6 189 398,94 грн. Чистий оподаткований дохід (за відрахуванням оплат всіх податків та витрат) були перенаправлені позивачем на особисті рахунки (як фізичної особи) та в подальшому направленні на депозит в ПАТ «Приватбанк». Зазначені депозити закінчили термін своєї дії 21.12.2020 року та 25.12.2020 року. Відповідно, після їх закінчення, позивач вніс вказані грошові кошти на власну депозитну карту в АТ «Ощадбанк» та скерував на відкриті депозити. Так, 22.12.2020 року позивач поповнив депозитну карту на близько 1,6 млн. грн., а 28.12.2020 року близько на 700 тис. грн. Частина з зазначених коштів (1,2 млн. грн.) будуть зберігатись на депозитних рахунках до серпня 2021 року і в подальшому будуть направленні на оплату податків за 2020 рік. Загальний розмір капіталізації на рахунках в АТ «Ощадбанк» складає близько 9 млн. грн. Також зазначено та встановлено судом що за наявності власної потреби, позивач як фізична особа направляв кошти зі свого рахунку АТ «Ощадбанк» на карту Універсальна в Приват Банк, що має номер [NUMBER]. І в подальшому використовував на власні потреби. Таким чином операції по власних картках в Приват Банк відбувались виключно за рахунок власних коштів позивача, в межах ліміту отриманого доходу за минулі роки. Такі операції не мають відношення до підприємницької діяльності, оскільки всі операції діяльності провадяться по окремим рахункам (теж в Приват Банк). Поповнювались особисті картки позивача (як фізичної особи) виключно позивачем у банкоматах чи терміналах, або дружиною позивача [PERSON] . Операції між картками (на суми більше 100 тис. грн.) проводились виключно між позивачем та його дружиною [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, позивач просив забезпечити можливість безперешкодно та без часових затримок користуватись належним чином послугами відповідача та просив, у випадку наявності додаткових питань чи необхідності фінмоніторингу певних платежів, уточнити більш коректно питання та виокремити платежі за якими потрібно надати пояснення, оскільки надати пояснення на тисячі операцій по рахункам не є технічно можливим. Також до вказаних пояснень долучено декларації за 2019, 2020 роки та виписку по рахунку. 14.07.2021 року [PERSON] до банку подано запит про результати проведення перевірки фінмоніторингу від 14.07.2021 року. 03.08.2021 року [PERSON] від банку отримано повідомлення № 20.1.0.0.0/7-20210726/2269 від 26.07.2021 року про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку. Даним повідомленням банк вказав що за результатами здійснених заходів належної перевірки моніторингу ділових відносин та фінансових операцій, АТ КБ "ПРИВАТБАНК" 26.07.2021 року прийнято Рішення про відмову від підтримання ділових/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання договірних відносин/розірвання договору, у зв`язку з встановленням неприйнятно високого рівня ризику/ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей/неможливістю здійснення ідентифікації та/або верифікації, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників/подання недостовірної інформації/подання інформації з метою введення в оману Банк. Внаслідок прийнятого рішення про відмову достроково за ініціативою банку розриваються укладені договори банківського обслуговування/депозитні (вкладні) договори та договори з метою отримання інших банківських послуг (продуктів), що не передбачають відкриття поточних рахунків, та закриваються поточні/депозитні та інші рахунки після здійснення завершальних операцій. 26.07.2021 року відповідачем було заблоковано доступ позивача в систему для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24, накладено арешти на рахунки позивача та заблоковано грошові кошти на рахунках позивача як фізичної особи, позивача як фізичної особи-підприємця та позивача як суб`єкта незалежної професійної діяльності - приватного виконавця. 26.07.2021 року [PERSON] як суб`єктом незалежної професійної діяльності - приватним виконавцем до відповідача було подано скаргу № 2510 від 26.07.2021 року на незаконні дії посадових осіб АТ КБ «ПриватБанк». 26.07.2021 року [PERSON] як суб`єктом незалежної професійної діяльності - приватним виконавцем до Національного банку України подано скаргу № 2511 від 26.07.2021 року на незаконні дії посадових осіб АТ КБ «ПриватБанк». 26.07.2021 року [PERSON] як суб`єктом незалежної професійної діяльності - приватним виконавцем до Міністерства юстиції України та Голови ради приватних виконавців України подано Повідомлення № 2512 від 26.07.2021 року про безпідставне блокування посадовими особами АТ КБ «ПриватБанк» рахунків приватного виконавця. 28.07.2021 року [PERSON] як суб`єктом незалежної професійної діяльності - приватним виконавцем до відповідача подано Вимогу від 28.07.2021 року про негайне перерахування коштів на рахунки в інший банк. Вимога відповідачем не розглянута та не виконана. 30.07.2021 року [PERSON] як суб`єктом незалежної професійної діяльності - приватним виконавцем до відповідача подано Вимогу № 2580 від 29.07.2021 року про негайне перерахування коштів на рахунки в інший банк. Вимога відповідачем не розглянута та не виконана. 30.07.2021 року [PERSON] як суб`єктом незалежної професійної діяльності - приватним виконавцем до відповідача подано Вимогу № 2592 від 30.07.2021 року про надання інформації. Вимога відповідачем не розглянута та не виконана. 30.07.2021 року [PERSON] як суб`єктом незалежної професійної діяльності - приватним виконавцем до відповідача подано Повідомлення № 2593 від 30.07.2021 року. Повідомлення відповідачем не розглянуте та не виконане. 02.08.2021 року [PERSON] як суб`єктом незалежної професійної діяльності - приватним виконавцем до відповідача подано Заяву про надання копій виписок по рахункам та копій меморіальних ордерів по рахункам (з приміткою про ненадання згоди на закриття поточних рахунків та вчинення інших дій). Заява відповідачем не розглянута та не виконана. 03.08.2021 року [PERSON] як суб`єктом незалежної професійної діяльності - приватним виконавцем до Міністерства юстиції України та Голови ради приватних виконавців України подано Повідомлення № 2653 від 03.08.2021 року про безпідставне блокування посадовими особами АТ КБ «ПриватБанк» рахунків приватного виконавця. 04.08.2021 року [PERSON] як суб`єктом незалежної професійної діяльності - приватним виконавцем виставлено відповідачу платіжні вимоги № 65748571, 65748571/1, 65748571/2, 65748571/3 з метою перерахувати власні кошти на рахунок в інший банк. Вимоги відповідачем не виконані. 04.08.2021 року [PERSON] як фізичною особою до відповідача подано Заяву № 2662 про надання копій виписок по рахункам та копій меморіальних ордерів по рахункам (з приміткою про ненадання згоди на закриття поточних рахунків та вчинення інших дій). Заява відповідачем не розглянута та не виконана. 04.08.2021 року [PERSON] як суб`єктом незалежної професійної діяльності - приватним виконавцем до Національного банку України подано Скаргу № 2683 від 04.08.2021 року на незаконні дії посадових осіб АТ КБ «ПриватБанк». 05.08.2021 року [PERSON] до банку подано Додаткові пояснення походження коштів, в яких останній посилається на те що податкової декларації за 2019 рік сума одержаного позивачем доходу складає 2 120 529,33 грн., згідно податкової декларації за 2020 рік сума одержаного позивачем доходу складає 7 512 448,77 грн. Згідно виписки за 2021 рік по рахунку [NUMBER] (рахунок для зарахування винагороди приватного виконавця) сума надходжень складає 2 100 000,00 грн. Основна винагорода приватного виконавця - це фактично заробітна плата. Винагорода по іншому рахунку винагороди (в іншому банку) складає 730 852,37 грн. Крім того для купівлі квартири мною була взята позика в розмірі: 3 000 000,00 грн. Щодо видатків - в період з 01.01.2021 по теперішній час за наявності власної потреби, позивач направляє кошти зі свого рахунку АТ «Ощадбанк», Універсал банк, Укргазбанк та інші, на карту Універсальна в Приват Банк, що має номер [NUMBER]. І в подальшому використовує на власні потреби. Всі операції по рахунку проводились виключно за рахунок власних отриманих в прибуток (або позик) коштів. Операції відбувались виключно за рахунок власних коштів, в межах ліміту отриманого доходу за минулі роки. Такі операції не мають відношення до підприємницької діяльності, та НЕ були проведенні як розрахунок за товари чи послуги третім особам. Основні операції по даному рахунку проводились між позивачем та його дружиною [PERSON] . Також левова доля операцій проведена між позивачем та його мамою [PERSON] . Основні операції між позивачем та його дружиною [PERSON] (та і взагалі така аномальна активність по рахунку позивача в період лютого-травня 2021 року) проводились у зв`язку з тим, що позивач та його дружина [PERSON] уклали інвестиційний договір на будівництво квартири і мали сплачували відповідні інвестиційні внески. Вартість купівлі квартири складає 3 800 000,00 грн. Таку суму останні акумулювали для необхідності оплати за договором і відповідно сплатили цю суму від імені дружини позивача [PERSON] . Крім того в 2021 році позивач придбав автомобіль в США і оплатив відповідний рахунок зі своєї картки Приват Банк на суму 15 239 доларів США. Автомобіль прибув в Україну та був розмитнений мамою позивача - [PERSON] та сплачено відповідні платежі. Кошти на купівлю цього автомобіля і його розмитнення надав [PERSON] - позивач. Додатково кошти акумулював на рахунку для необхідності сплати податків і 21.05.2021 року сплачено перший платіж податків 500 000,00 грн. з карти універсальна [NUMBER]. Основні кошти мною акумулювались на депозитах в Приват Банк. Однак після зменшення відсоткової ставки, позивач почав кошти виводити з Приват банку в АТ «Ощадбанк». В подальшому після необхідності здійснити оплату за вищевказані квартиру та автомобіль, позивач почав повертати кошти з депозитів АТ «Ощадбанк» на карту універсальна в Приват банк. Тому фактично склалась ситуація, коли одна й та сама сума коштів ДВІЧІ пройшла по рахунку і відповідно сума руху коштів по рахунку подвоєна. Окремо позивач зазначив, що кошти вносились на його карту виключно ним як фізичною особою особисто через каси банкомату. Це каси банкомату в [ADDRESS] (де я маю зареєстровану на праві власності квартиру), в ТРЦ «МЕТРО» на Великій Кільцевій та у відділенні Приват банк на [ADDRESS] . Ці обставини додатково підтверджують, що кошти вносились через термінали позивачем особисто, а не сторонніми особами. Також позивач зазначив, що знімав особисті депозити виключно у відділенні Приват Банк на [ADDRESS] - протягом останніх 3-х років. Також зазначив, що в травні 2021 року позивач надавав аналогічні пояснення фінансового моніторингу в АО «Ощадбанк». За результатом моніторингу ризиковості клієнта - [PERSON] не виявлено. Таким чином, позивач максимально інтегрований власними фінансами в Приват банк як спеціальний субєк. Жодних платежів, які б мали на меті укривання доходів, фіктивні договори, приховування прибутку позивач не проводив ніколи і не має на меті проводити. Всі податки (1 356 567,76 грн.) сплачені в липні 2021 року до відповідних фіскальних органів (оплата також була проведена з карти універсальної), а тому позивач як клієнт банку не може мати високий ризик легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення. Враховуючи вищенаведене, позивач просив забезпечити можливість безперешкодно та без часових затримок користуватись належним чином послугами відповідача та просив, у випадку наявності додаткових питань чи необхідності фінмоніторингу певних платежів, уточнити більш коректно питання та виокремити платежі за якими потрібно надати пояснення, оскільки надати пояснення на тисячі операцій по рахункам не є технічно можливим. Також до пояснень долучено декларації за 2019, 2020 роки, платіжні доручення на підтвердження оплати податків за 2020 рік (ПриватБанк), виписку по рахунку - винагорода приватного виконавця за 2020 - 2021 рік (ПриватБанк), виписку по рахунку - винагорода приватного виконавця за 2021 рік (Укргазбанк), свідоцтво про шлюб ([PERSON]), свідоцтво про шлюб ([PERSON]), інвестиційний договір (витяг), технічний паспорт на ТЗ та документи на купівлю авто. 12.08.2021 року позивачем як фізичною особою від відповідача отримано лист № 20.1.0.0.0/7-210730/3583 від 10.08.2021 року, згідно якого вбачається що за результатами здійснення оцінки ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) банком виявлено критерії ризику, що не можуть бути прийняті. У зв`язку з чим 26.07.2021 року банком прийнято рішення про встановлення клієнту неприйнятно високого рівня ризику та відмовлено від встановлення ділових відносин/відкриття рахунку відповідно до вимог абз.3 ч.1 ст.15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризмі та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». 12.08.2021 року позивачем як фізичною особою від відповідача отримано ще один лист № 20.1.0.0.0/7-210726/12944 від 11.08.2021 року, згідно якого вбачається що за результатами здійснення оцінки ділових відносин (фінансової операції без встановлення ділових відносин) банком виявлено критерії ризику, що не можуть бути прийняті. У зв`язку з чим 26.07.2021 року банком прийнято рішення про встановлення клієнту неприйнятно високого рівня ризику та відмовлено від встановлення ділових відносин/відкриття рахунку відповідно до вимог абз.3 ч.1 ст.15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризмі та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення». 19.08.2021 року позивачем як суб`єктом незалежної професійної діяльності - приватним виконавцем до відповідача подано Заяву про закриття рахунку та перерахування залишків коштів. Також, позивач посилається на те що ним Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва [PERSON] жодних повідомлень від банку про те що в результаті його діяльності банком виявлено критерії ризику, що не можуть бути прийняті та йому як спеціальному суб`єкту відмовлено від встановлення ділових відносин/відкриття рахунку відповідно до вимог абз.3 ч.1 ст.15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризмі та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» - не отримувалось. З вищевикладеного вбачається що спір у справі стосується питання правомірності розірвання відповідачем договору банківського обслуговування в односторонньому порядку з ініціативи банку. Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, шо не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Згідно з частинами першою і другою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та визначив способи здійснення захисту цивільних права та інтересів судом. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ч.2 ст.1075 ЦК України, банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка, зокрема, у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та в інших випадках, встановлених договором або законим. Відповідно до ч.1 ст.10, ч.2 ст.11 Закону «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення фінансової операції у разі, якщо фінансова операція містить ознаки такої, що згідно з цим Законом підлягає фінансовому моніторингу; від встановлення (підтримання) ділових відносин (у т.ч. шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику. Оцінювання ризиків клієнтів суб`єктом первинного фінансового моніторингу здійснюється за відповідними критеріями, зокрема за типом клієнта, географічним розташуванням держави реєстрації клієнта або установи, через яку він здійснює передачу (отримання) активів, і видом товарів, послуг, які клієнт отримує від суб`єкта первинного фінансового моніторингу. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний також здійснювати переоцінку ризиків клієнтів, з якими встановлені ділові відносини, а також в інших випадках, встановлених законодавством, не рідше ніж один раз на рік з метою її підтримання в актуальному стані та документувати результати оцінки чи переоцінки ризиків. Суд відзначає, що у Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" від 06.12.2019 №361-IX (який був чинним станом на час складення повідомлення) питання відмови від встановлення (підтримання) ділових відносин, проведення фінансової операції врегульовано у ст. 15, згідно з якою суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі: - якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; - встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей; - подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу; - виявлення у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою; - якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення підозрілої фінансової операції. У випадках, передбачених цією частиною, суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний протягом одного робочого дня, але не пізніше наступного робочого дня з дня відмови, повідомити спеціально уповноваженому органу про спроби проведення фінансових операцій та про осіб, які мають або мали намір відкрити рахунок/встановити ділові відносини та/або провести фінансові операції або з якими розірвано ділові відносини (закрито рахунок) на підставі цієї статті, а також про проведення фінансових операцій щодо зарахування коштів, які надійшли на рахунок такого клієнта, та про фінансові операції, в проведенні яких було відмовлено. Згідно з п.п. 3.1.1.5.1, 3.1.1.6.2.1, 3.1.1.6.2.8 Умов та правил надання банківських послуг банк має право припинити відносини із клієнтом у разі встановлення йому неприйнятно високого ризику за результатами оцінки/переоцінки ризику відповідно до законодавства у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Банк може відмовити клієнту в обслуговуванні рахунку у випадках, передбачених чинним законодавством України, у т.ч. нормативно-правовими актами Національного банку і договором банківського обслуговування. Банк має право відмовитися: від проведення фінансової операції у разі, якщо фінансова операція містить ознаки такої, що згідно з цим Законом підлягає фінансовому моніторингу; від встановлення (підтримання) ділових відносин (у т.ч. шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику. Отже, в силу вимог законодавства про запобігання та протидію легалізації доходів банк наділений правом в односторонньому порядку відмовитися від ділових відносин з клієнтами з неприйнятно високим ризиком, в т.ч. шляхом розірвання договорів. Така ж позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14 червня 2018 року у справі № 910/14158/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 910/21320/17, від 27 березня 2019 року у справі № 922/2224/18. Також за змістом статті 11 Закону № 361-IX суб`єктам первинного фінансового моніторингу, що є фінансовими установами, забороняється відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки та встановлювати кореспондентські відносини з банками-оболонками, а також з банками та іншими фінансовими установами - нерезидентами, щодо яких відомо, що вони підтримують кореспондентські відносини з банками-оболонками. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати кожен із заходів належної перевірки. Обсяг дій при здійсненні кожного із заходів належної перевірки визначається суб`єктом первинного фінансового моніторингу з урахуванням ризик-профілю клієнта, зокрема рівня ризику, мети ділових відносин, суми здійснюваних операцій, регулярності або тривалості ділових відносин. Належна перевірка здійснюється у разі: - встановлення ділових відносин (крім ділових відносин, встановлених на підставі договорів страхування за видами страхування, що не передбачають здійснення страхової виплати в разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та/або досягнення застрахованою особою певного віку, визначеного в такому договорі, за якими клієнтом є фізична особа та загальний страховий платіж не перевищує 27 тисяч гривень або його сума еквівалентна зазначеній сумі, у тому числі в іноземній валюті; а також крім встановлення ділових відносин, які виникають на підставі договорів про участь в лотереї, за умови, що розмір ставки гравця не перевищує 5 тисяч гривень); - наявності підозри; - здійснення переказів (у тому числі міжнародних) без відкриття рахунка на суму, що дорівнює чи перевищує 30 тисяч гривень, або суму, еквівалентну зазначеній сумі, у тому числі в іноземній валюті, банківських металах, інших активах, одиницях вартості, але є меншою за суму, передбачену частиною першою статті 20 цього Закону; - проведення фінансової операції з віртуальними активами на суму, що дорівнює чи перевищує 30 тисяч гривень; - виникнення сумнівів у достовірності чи повноті раніше отриманих ідентифікаційних даних клієнта; - проведення разової фінансової операції без встановлення ділових відносин з клієнтами, якщо сума фінансової операції дорівнює або перевищує суму, визначену частиною першою статті 20 цього Закону. Залежно від рівня ризику проведення фінансової операції належна перевірка клієнта здійснюється також у разі проведення ним кількох фінансових операцій, що можуть бути пов`язані між собою, на загальну суму, що дорівнює або перевищує суму, визначену частиною першою статті 20 цього Закону. Ідентифікація та верифікація клієнта здійснюються до встановлення ділових відносин, вчинення правочинів (крім випадків, передбачених цим Законом), проведення фінансової операції, відкриття рахунка. З метою неперешкоджання звичайній діловій практиці верифікація клієнта може здійснюватися за необхідності під час встановлення ділових відносин. У такому разі здійснення верифікації має бути завершене якнайшвидше після першого контакту з клієнтом, за умови здійснення ефективного управління ризиками легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення. Верифікація клієнта також може бути здійснена після відкриття рахунка, але до проведення по ньому першої фінансової операції. Верифікація здійснюється також в інших випадках, установлених Національним банком України для суб`єктів первинного фінансового моніторингу, за якими він відповідно до цього Закону здійснює державне регулювання і нагляд. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а державні органи, державні реєстратори зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту надати відповідно до законодавства інформацію, що стосується здійснення належної перевірки. Зазначена інформація подається безоплатно. Порядок подання інформації визначається Кабінетом Міністрів України. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов`язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для здійснення належної перевірки, а також для виконання таким суб`єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу відповідно до законодавства зобов`язаний на підставі офіційних документів або інформації, отриманої з офіційних та/або надійних джерел (якщо інше не передбачено цим Законом), здійснювати верифікацію. Офіційні документи мають бути чинними (дійсними) на момент їх подання та включати всі необхідні ідентифікаційні дані. Копії офіційних документів, крім нотаріально засвідчених, на підставі яких суб`єкт первинного фінансового моніторингу здійснив верифікацію, засвідчуються в порядку, встановленому суб`єктом державного фінансового моніторингу, що відповідно до цього Законувиконує функції державного регулювання та нагляду за відповідним суб`єктом первинного фінансового моніторингу. Частиною 17 загаданої статті встановлено, що нормативно-правовими актами суб`єктів державного фінансового моніторингу, що відповідно до цього Закону виконують функції державного регулювання і нагляду за суб`єктами первинного фінансового моніторингу, визначаються: - порядок здійснення агентом ідентифікації та верифікації клієнтів; - порядок використання інформації щодо ідентифікації, верифікації клієнтів, встановлення їх кінцевих бенефіціарних власників та вжиття заходів з верифікації їх особи, а також інформації щодо мети та характеру майбутніх ділових відносин, отриманої від третьої особи, яка є суб`єктом первинного фінансового моніторингу відповідно до вимог цього Закону або вживає подібні за змістом заходи, підлягає відповідному нагляду відповідно до законодавства країни реєстрації такого суб`єкта та діє від свого імені. За змістом статті 12 Закону № 361-IX суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний здійснювати посилені заходи належної перевірки щодо клієнтів, ризик ділових відносин з якими (ризик фінансової операції без встановлення ділових відносин яких) є високим. Суб`єкти державного фінансового моніторингу, що відповідно до цього Закону виконують функції державного регулювання і нагляду за відповідними суб`єктами первинного фінансового моніторингу, можуть визначати обставини, за яких здійснюються посилені заходи належної перевірки, та дії, що повинні вживатися суб`єктами первинного фінансового моніторингу за таких обставин. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний, наскільки це можливо, проводити аналіз та вивчення підстав і цілей усіх фінансових операцій, що відповідають хоча б одній із таких ознак: є складними фінансовими операціями; є незвично великими фінансовими операціями; проведені у незвичний спосіб; не мають очевидної економічної чи законної мети. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу повинен підвищити ступінь і характер моніторингу ділових відносин з метою визначення, чи є такі фінансові операції або дії клієнта підозрілими. Відповідно до частини першої статті 15 Закону № 361-IX суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин/відмовити клієнту у відкритті рахунка (обслуговуванні), у тому числі шляхом розірвання ділових відносин, закриття рахунка/відмовитися від проведення фінансової операції у разі: - якщо здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників, є неможливим або якщо у суб`єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; - встановлення клієнту неприйнятно високого ризику або ненадання клієнтом необхідних для здійснення належної перевірки клієнта документів чи відомостей; - подання клієнтом чи його представником суб`єкту первинного фінансового моніторингу недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб`єкта первинного фінансового моніторингу; - виявлення у порядку, встановленому відповідним суб`єктом державного фінансового моніторингу, що банк або інша фінансова установа, з якою встановлені кореспондентські відносини, є банком-оболонкою та/або підтримує кореспондентські відносини з банком-оболонкою; - якщо здійснення ідентифікації особи, від імені або в інтересах якої проводиться фінансова операція, та встановлення її кінцевого бенефіціарного власника або вигодоодержувача (вигодонабувача) за фінансовою операцією є неможливим. Суб`єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися від проведення підозрілої фінансової операції. Згідно з пунктом 31 постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу» здійснення оцінки ризику передбачає встановлення рівня ризику клієнта з урахуванням таких основних складових ризику: ризику за типом клієнта, ризику послуги, яку клієнт отримує від банку, та географічного ризику. Відповідно до пункту 60 постанови Правління Національного банку України від 26 червня 2015 року № 417 «Про затвердження Положення про здійснення банками фінансового моніторингу`банк стосовно клієнтів високого ризику/неприйнятно високого ризику з метою зменшення виявлених ризиків зобов`язаний: 1) здійснювати поглиблену перевірку клієнта/представника клієнта [у тому числі щодо кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) клієнта]; 2) уточнювати інформацію в строки, визначені в пункті 62 цього розділу; 3) уживати інших заходів відповідно до Програми ідентифікації, верифікації та вивчення клієнтів банку і Програми управління комплаєнс-ризиком. У разі встановлення факту належності клієнтів банку - учасників, вигодоодержувачів фінансової операції до публічних осіб, до осіб близьких або пов`язаних з публічними особами, банк зобов`язаний забезпечити здійснення первинного фінансового моніторингу таких фінансових операцій у порядку, визначеному для клієнтів високого ризику. За приписами пункту 64 вказаної вище постанови банк зобов`язаний: визначити соціальний статус клієнта фізичної особи (працевлаштований/безробітний, пенсіонер, студент тощо); оцінити фінансовий стан клієнта; оцінити репутацію клієнта; встановити факт належності/неналежності клієнта - фізичної особи, до публічної особи, до особи близької або пов`язаної з публічними особами; визначити (виявити) ризик клієнта та здійснити його оцінку. Відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІ «Критеріїв ризику легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення» затверджених наказом Міністерства фінансів України від 08 липня 2017 року № 584 суб`єкт самостійно визначає та відображає у внутрішніх документах з питань фінансового моніторингу метод та порядок оцінки ризику з урахуванням вимог та рекомендацій, визначених суб`єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб`єкта. Суб`єкт періодично переглядає власні критерії ризику, а також заходи з управління ризиками з метою їх актуалізації та врахування змін, які відбулися в діяльності самого суб`єкта та в законодавстві у сфері протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. У пункті 1 розділу VІ Критеріїв передбачено, що критерії ризику для фінансових операцій, які можуть мати ризик легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, визначені у додатку 2 до цих Критеріїв. Суб`єкт самостійно може визначати додаткові критерії ризику для фінансових операцій з урахуванням вимог та рекомендацій, визначених суб`єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб`єкта. У разі виявлення суб`єктом фінансової операції, яка може мати ризик легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення, суб`єкт вживає всіх необхідних заходів для з`ясування, чи підлягає така фінансова операція внутрішньому фінансовому моніторингу. Суб`єкт самостійно визначає, які критерії ризику (крім критеріїв, передбачених Законом, нормативно-правовими актами відповідного суб`єкта державного фінансового моніторингу) використовуються ним під час встановлення ділових (договірних) відносин, а які - у процесі подальшого обслуговування клієнтів з урахуванням вимог та рекомендацій, визначених суб`єктом державного фінансового моніторингу, що здійснює державне регулювання та нагляд за діяльністю відповідного суб`єкта. Пункт 2 Додатку №2 Критеріїв передбачає, що критерії ризику для фінансових операцій, які можуть мати ризик легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення для суб`єктів, крім банків, при наданні клієнту будь-яких послуг, зокрема у випадках очевидної невідповідності вхідних/вихідних платежів дійсному призначенню платежу. Поряд із цим, суд зазначає, що право банку відмовитися від договірних відносин шляхом розірвання договору банківського рахунка з підстав встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику не є абсолютним, а умовним, таким, що залежить від настання певних визначених Законом обставин. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 року у справі №910/21320/17, від 29.04.2020 року у справі №910/3245/19. Водночас, за переконанням суду, надані відповідачем до суду документи жодним чином не підтверджують існування правових підстав для встановлення позивачу неприйнятно високого ризику та не підтверджують факт повідомлення позивача про відмову від встановлення ділових відносин/відкриття рахунку у відповідності до вимог закону. Інших доказів на підтвердження своє правової позиції Банком до суду не представлено. Таким чином суд приходить до висновку що відсутні підстави вважати, що позивач вчиняв платіжні операції, які містять ознаки здійснення ризикової діяльності у сфері фінансового моніторингу або наявності у банківських операціях позивача ознак відмивання доходів. В силу вимог чинного законодавства такі обставини не дають підстав для припинення (розірвання) банком договірних відносин з клієнтом в односторонньому порядку. Також згідно з ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1, 3 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Отже суд приходить до висновку, що одностороння відмова відповідача від договору банківського обслуговування укладеного з позивачем є незаконною, оскільки підстави для встановлення відповідного рівня ризику були відсутні, розірвання договору з позивачем у такий спосіб порушує його права, правочин з розірвання цього договору відповідно до вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України є недійсним. Також, позивач посилається на те що з 26.07.2021 року відповідачем було заблоковано доступ позивача в систему для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24, накладено арешти на рахунки позивача та заблоковано грошові кошти на рахунках позивача як фізичної особи, позивача як фізичної особи-підприємця та позивача як суб`єкта незалежної професійної діяльності - приватного виконавця. Відповідно до ч.1-3 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.1068 ЦК України, банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Відповідно до ст.1074 ЦК України, обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму чи фінансування розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.5 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», банки є суб`єктами первинного фінансового моніторингу. Відповідно до ч.1-3 ст.23 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суб`єкт первинного фінансового моніторингу, що здійснює або забезпечує здійснення фінансових операцій, має право зупинити здійснення таких операцій, якщо вони є підозрілими, та зобов`язаний зупинити такі фінансові операції у разі виникнення підозри, що вони містять ознаки вчинення кримінального правопорушення, визначеного Кримінальним кодексом України. У день зупинення фінансової операції суб`єкт первинного фінансового моніторингу повідомляє спеціально уповноваженому органу в установленому законодавством порядку про таку фінансову операцію, її учасників та про залишок коштів на рахунку клієнта, відкритому суб`єктом первинного фінансового моніторингу, який зупинив здійснення фінансової операції, та у разі зарахування коштів на транзитний рахунок суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на такому рахунку в межах зарахованих сум. Таке зупинення фінансових операцій здійснюється без попереднього повідомлення клієнта на два робочі дні з дня зупинення включно. Спеціально уповноважений орган може прийняти рішення про подальше зупинення фінансових операцій, здійснене відповідно до частини першої цієї статті, на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкта первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронні органи, уповноважені приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. Спеціально уповноважений орган у разі виникнення підозр може прийняти рішення про зупинення видаткових фінансових операцій на строк до семи робочих днів, про що зобов`язаний негайно повідомити суб`єкту первинного фінансового моніторингу, а також правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України. У такому разі суб`єкт первинного фінансового моніторингу зобов`язаний в день отримання, але не пізніше 11 години наступного робочого дня після отримання відповідного рішення, повідомити спеціально уповноваженому органу про залишок коштів на рахунку клієнта, фінансові операції (кошти) за яким були зупинені, та у разі зупинення фінансових операцій на транзитних рахунках суб`єкта первинного фінансового моніторингу - про залишок коштів на таких рахунках у межах зарахованих сум. Відповідно до абз.1-3 ч.9 ст.23 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», у разі прийняття рішення відповідно до частин другої і третьої цієї статті спеціально уповноважений орган протягом строку подальшого зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій проводить аналітичну роботу, збирає необхідну додаткову інформацію, обробляє, перевіряє, аналізує її та у разі, якщо за результатами перевірки: ознаки легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансування тероризму, або вчинення іншого кримінального правопорушення, не підтверджуються, спеціально уповноважений орган зобов`язаний негайно, але не пізніше наступного робочого дня, скасувати своє рішення про подальше зупинення відповідних фінансових операцій або зупинення видаткових фінансових операцій та повідомити про це суб`єкта первинного фінансового моніторингу; є мотивовані підозри, - спеціально уповноважений орган приймає рішення про продовження зупинення відповідних фінансових операцій (видаткових фінансових операцій), готує і подає відповідний узагальнений матеріал або додатковий узагальнений матеріал правоохоронним органам, уповноваженим приймати рішення відповідно до Кримінального процесуального кодексу України, та в день прийняття такого рішення інформує відповідного суб`єкта первинного фінансового моніторингу про дату закінчення строку зупинення відповідних фінансових операцій. Строк зупинення відповідних фінансових операцій продовжується спеціально уповноваженим органом з наступного робочого дня після подання відповідного узагальненого матеріалу або додаткового узагальненого матеріалу за умови, що загальний строк такого зупинення не перевищуватиме 30 робочих днів. Відповідно до абз.3 ч.12 ст.23 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», строки зупинення фінансових операцій суб`єктами первинного фінансового моніторингу та спеціально уповноваженим органом, зазначені у частинах першій - третій та дев`ятій цієї статті, є остаточними та продовженню не підлягають. Отже, правомірність блокування доступу до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 для бізнесу та рахунків що відкриті на ім`я приватного виконавця виконавчого округу міста Києва [PERSON] є можливою лише у випадку подальшого вчинення банком дій, визначених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму», а також за умови дотримання строків зупинення фінансових операцій та блокування картки. Враховуючи недотримання відповідачем вищевказаних вказаних вимог законодавства та дотримання позивачем законодавства, за наслідками яких було заблоковано його доступ до системи для дистанційного керування банківськими рахунками - Приват24 для бізнесу та рахунків що відкриті на ім`я приватного виконавця виконавчого округу міста Києва [PERSON], не зважаючи на неодноразові звернення позивача, відповідачем не було вчинено дій, направлених на відновлення доступу до вказаної системи та розблокування рахунків. Також суд констатує що відповідач не надав власну Програму управління комплаєнс-ризиком фінансового моніторингу, що містить критерії встановлення неприйнятно високого ризику, наявність якої передбачена Положенням про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України №417 від 26.06.2015 р. У матеріалах справи відсутнє рішення банку щодо встановлення неприйнятно високого ризику за результатами переоцінки ризику діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва [PERSON]. Також суд приймає до уваги той факт, що після блокування рахунків приватного виконавця виконавчого округу міста Києва [PERSON]. без завчасного повідомлення виконавця про таке блокування всі платежі то таких рахунках (надходження на рахунки) блокувалися зі сторони банку. Тривалий період часу (більше 3-х місяців) боржники по виконавчих провадженнях, які мали намір оплатити заборгованість по рахункам отримували відмову в банку про можливість здійснити платіж за такими реквізитами. Кожен стягувач, який мав намір сплатити авансовий внесок (або додаткову винагороду передбачену законом) виконавцю - був позбавлений можливості зробити це з підстав відмови банку в обслуговувані такого рахунку. Пенсійний фонд України (який здійснює відрахування по пенсіям боржників), ряд товариств та установ (які здійснюють відрахування заробітних плат боржників) не мали змоги тривалий час проводити такі платежі, оскільки незаконні дії відповідача перешкоджали цьому. Всі ці установи, організації та особи отримували єдину підставу відмови в проведені платежів - розрив ділових відносин з отримувачем платежу. Оскільки для відновлення обставин які існували на момент порушення права позивача, потрібно поінформувати велику кількість учасників виконавчого провадження, тому для відновлення порушеного права позивач потребує спеціального захисту - зобов`язання відповідача публічно спростувати інформацію про розрив ділових відносин з позивачем та публічно проінформувати про відновлення операцій за рахунками приватного виконавця. Публічне інформування (про відновлення операцій по рахункам) та спростування інформації (про розрив ділових відносин) можливо в друкованих засобах масової комунікації такі як Голос України та Урядовий Кур`єр . Відповідач жодними належними та допустимими доказами не довів обґрунтованості підстав вважати, що позивач вчиняв платіжні операції, які містять ознаки здійснення ризикової діяльності у сфері фінансового моніторингу та наражає на ризик застосування до банку відповідних заходів впливу. Зокрема, незаконними джерела походження коштів [PERSON] , інших його активів або прав на такі активи, а також не довів наявності у банківських операціях позивача ознак відмивання доходів та не надав доказів повідомлення позивача про розірвання ділових відносин. У силу вимог чинного законодавства такі обставини не дають підстав для припинення (розірвання) банком договірних відносин з клієнтом в односторонньому порядку. Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача в розмірі 4540 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved