Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

В липні 2022 року позивач приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі ПрАТ СК «АРКС») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що 20\~листопада 2020\~року у\~м.\~Кривий Ріг\~сталася дорожньо-транспортна\~пригода за\~участю автомобіля\~«BMW»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~під керуванням\~водія [PERSON] \~та автомобіля\~«Toyota»,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~внаслідок якої\~автомобілі отримали\~механічні пошкодження.\~Постановою Саксаганського\~районного суду\~м.\~Кривого Рогу\~від 25\~жовтня 2021\~року \~ [PERSON] \~було визнано\~винним у\~вчиненні адміністративного\~правопорушення передбаченого\~ст.\~124\~КУпАП. На момент ДТП майнові інтереси власника автомобіля\~«Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , були застраховані в ПрАТ СК «АРКС». Страхувальник за договором добровільного страхування наземного транспорту звернувся до позивача із заявою\~про виплату\~страхового відшкодування.\~Позивач на\~підставі зазначеної\~заяви здійснив\~виплату страхового\~відшкодування в\~загальному розмірі\~41467\~грн.\~85\~коп. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] , що є власником автомобіля «BMW», була застрахована в ТДВ «СК «АЛЬФА ГАРАНТ», у зв`язку з чим ТДВ «СК «АЛЬФА ГАРАНТ» сплатило на користь ПрАТ СК «АРКС» суму страхового відшкодування за полісом в розмірі 29882 грн. 74 коп. (сума страхового відшкодування із врахуванням зносу складових автомобіля «Toyota», д.н.з. [NUMBER] ), таким чином до позивача перейшло право вимоги різниці між фактичним розміром шкоди і сплаченим страховим відшкодуванням. Посилаючись на викладене, просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування, у розмірі 11585 грн. 85 коп. та судові витрати в розмірі 2481 грн. 00 коп. Ухвалою суду від 18 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов 15 днів з дня вручення ухвали. 10 серпня 2022 року розгляд справи було відкладено через неявку в судове засіданні всіх учасників справи. 10 серпня 2022 року від представника відповідача адвоката Лисенко О.А. у справі надійшов відзив, в якому зазначено, що з позовної заяви не зрозумілим є походження та складові проведених страхових виплат, а також докази, якими підтверджується розмір заподіяної шкоди. Належним відповідачем у справі вважає страховика відповідача ТВД СК Альфа-Гарант, оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована вказаною страховою компанією на підставі страхового полісу, строк дії якого встановлений з 16.07.2022 року по 15.07.2021 року з встановленим лімітом відповідальності по майновій шкоді в розмірі 130\~000 грн. Позивачем не було пред`явлено вимоги до страхової компанії про стягнення матеріальної шкоди в межах ліміту відповідальності страховика, тому правові підстави для стягнення шкоди з відповідача як заподіювача шкоди є передчасними. Крім того, в позові міститься розбіжність між ціною позову та заявленою вимогою страхового відшкодування. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. 30 серпня 2022 року на адресу суду надійшла від представника позивача відповідь на відзив у якій представник позивача просив позовні вимоги задовольнити з підстав викладених у позові, вважає, що саме відповідач повинен нести витрати щодо сплати різниці між загальною оплатою завданого збитку та сумою сплаченою за полісом, тобто в розмірі 11585,11 грн. У судове засіданні представник позивача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані сторонами докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20.11.2020 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та автомобіля «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок якої автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.10.2021 року провадження про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] було закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. (а.с. 4) Автомобіль «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. (а.с.7). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Toyota» [PERSON] , реєстраційний номер [NUMBER] , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ СК «АРКС» на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 8192а0дк від 17.01.2020 року, термін дії з 18.01.2020 по 17.01.2021 року (а.с. 5-12). 20.11.2020 року власник автомобіля «Toyota» [PERSON] , реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до ПрАТ СК «АРКС» із заявою про настання страхового випадку та про виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу страхового відшкодування, що підтверджується наявною в матеріалах справи Заявою (а.с. 15) 24.11.2020 року було складено Акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) транспортного засобу «Toyota» RAV-4, реєстраційний номер [NUMBER] , з описом пошкоджень автомобіля (а.с. 16). Згідно копії рахунку № КС-01943 від 02.12.2020 року ремонт автомобіля «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , складає 44182,75 грн. (а.с.17 ) Відповідно до ремонтної калькуляції № 1.003.20.0 від 11.12.2020 року ремонт автомобіля «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , склав 41467,85 грн. (а.с. 19) Відповідно до копії страхового акту № ARX2679344 від 11.12.2020 року та копії Розрахунку сума страхового відшкодування власнику автомобіля «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі розрахунку вартості відновлювального ремонту (за вирахуванням фарбування переднього бамперу) склала 39400,30 грн. (а.с. 21,22) Також, відповідно до копії страхового акту № ARX2682381 від 18.12.2020 року та копії Розрахунку додаткового страхового відшкодування за Договором № 8192ф0дк від 17.01.2020 року відносно автомобіля «Toyota», реєстраційний номер [NUMBER] , сума додатково страхового відшкодування склала 2067,55 грн. Згідно з копіями платіжних доручень № 731304 від 14.12.2020 року та № 733535 від 10.03.2021 року позивачем було здійснено перерахунок коштів страхового відшкодування на рахунок ТОВ «Алмаз Сістем» на суму 39400,30 грн. та 2067,55 грн. відповідно. (а.с. 23, 26) Згідно Договору Добровільного страхування наземного транспорту «Пряме врегулювання до автоцивілки» №06-TR/EP-200613019 від 15.07.2020 та Полісу №200613019 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ТДВ СК «Альфа-Гаран» страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить 130\~000 гривень. Забезпечений транспортний засіб «BMW» 5351 н.з. [NUMBER] . Строк дії Договору з 16.07.2020 по 15.07.2021 (а.с.59-60) Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою. За загальними правилами, зазначеними вище, тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Положення ч. 6 ст. 82 ЦПК України фактично позбавляють особу, вину якої встановлено вироком у кримінальному провадженні або постановою у справі про адміністративне правопорушення, можливості спростувати наявність такої вини. За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія [PERSON] вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «BMW» 5351 н.з. [NUMBER] , внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі наданої заяви та документів було розраховано розмір страхового відшкодування, який складає 41467,85 грн. Згідно з частинами 1-2 статті 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частинами 1, 2 статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як установлено судом, з вини відповідача [PERSON] , який, керуючи транспортним засобом, порушив Правила дорожнього руху, автомобіль «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , був пошкоджений. Таким чином, внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки з вини [PERSON] було завдано майнової шкоди [PERSON] . Вказаний автомобіль «Toyota», державний реєстраційний номер [NUMBER] , був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту, страховиком у якому виступило ПрАТ СК «АРКС». Водночас, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховиком у якому виступило ТДВ СК «Альфа-Гарант». Отже, між [PERSON] і відповідачем [PERSON] і ТДВ СК «Альфа-Гарант» виникло деліктне зобов`язання із завдання шкоди внаслідок ДТП. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України). Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Отже, між страхувальником [PERSON] і страховиком ПрАТ СК «АРКС» існувало договірне зобов`язання за договором добровільного майнового страхування. Водночас, між відповідачем [PERSON] існувало договірне зобов`язання за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отже, у цій справі деліктні правовідносини поєднуються з правовідносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вимога страховика потерпілої у ДТП особи до завдавача шкоди не є регресною та заснована на інших приписах законодавства. Зокрема, відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц. Оскільки цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована, то страховик потерпілого (за договором добровільного майнового страхування) звернувся до страховика винуватця ДТП (за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності), і отримав виплату страхового відшкодування. Однак, виплачене страхове відшкодування не в повній мірі покрило фактичні витрати страховика потерпілого на виплату потерпілому страхового відшкодування за договором добровільного майнового відшкодування. Загальним принципом цивільних правовідносин із відшкодування шкоди є принцип повного відшкодування завданої шкоди. Так, відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з статтею 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Оскільки до позивача, як до страховика потерпілого, на підставі норм статей 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» перейшло право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, зокрема, право на отримання різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), то відповідач зобов`язаний спалити таку різницю позивачу на підставі норм статті 1194 Цивільного кодексу України. Таким чином, оскільки страховик відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоди особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, то різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує саме особа, яка завдала збитків. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі № 922/1436/17. За змістом статті 9 Закону України «Про страхування» страхова сума це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом. Страхове відшкодування це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (частина 2 статті 1192 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Матеріали справи не містять доказів того, що розрахунок страхового відшкодування, яке ПрАТ «СК «АРКС» виплатило [PERSON] , був здійснений з порушенням умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу або з порушенням норм чинного законодавства, яке регулює питання виплати страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування. Так, у матеріалах справи наявний акти огляду пошкодженого транспортного засобу, страховий акт №АRХ2679344 від 11.12.2020 та №АRХ2682381 від 18.12.2020 за Договором страхування наземного транспортного засобу, ремонтної калькуляції №1.003.20.0 від 11.12.2020 розрахунок суми страхового відшкодування складає 41467,85 грн., що відповідає вартості ремонтних робіт. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач помилково посилається на норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які не підлягають застосуванню до спірних правовідносин сторін. До вказаних правовідносин підлягають застосуванню норми Закону України «Про страхування» і норми статей 993 і 1194 Цивільного кодексу України. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, на підставі викладених мотивів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю і стягнути з відповідача на користь позивача 11585,11 грн, що становить різницю між виплаченим позивачем на користь потерпілого страховим відшкодуванням і отриманим ним страховим відшкодуванням від страховика винуватця ДТП. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого ним судового збору 2481,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved