Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, свої вимоги мотивував тим, що в лютому 2021 року позивачу стало відомо, що відносно нього приватним виконавцем Павлюк Н.В. відкрито виконавче провадження 64488063, стягувач ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС». Після ознайомлення 01.10.2021 року з матеріалами виконавчого провадження позивачу стало відомо, що відповідач звернувся до приватного виконавця Павлюк Н.В. про примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису нотаріуса зареєстрованого в реєстрі за № 368 від 01.02.2021 року. 11.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64488063. Підставою для відкриття провадження став виконавчий напис приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-франківської області Личук Тараса Володимировича № 368 від 01.02.2021 року. Відповідно до змісту виконавчого напису № 368 від 01.02.2021 року позивач є стороною за кредитним договором № 007-28201-250913 від 25.09.2013 року, укладеним з ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за яким відступлено до ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС», на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 2253/К від 02.06.2020 року. Сума заборгованості за кредитним договором складає 174425,80 грн. Зазначив, що кредитний договір № 007-28201-250913 від 25.09.2013 року на який посилається нотаріус як на підставі виникнення заборгованості датований 25.09.2013 року, зі строком погашення кредиту 48 місяців, тобто право вимоги щодо виконання умов кредитного договору подано з порушенням процесуальних строків. Проте, виконавчий напис було вчинено лише 014.02.2021 року, вже після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги, що свідчить про вчинення виконавчого напису з порушенням ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, при зверненні відповідачем до приватного нотаріуса з заявою про видачу виконавчого напису не було надано банківські виписки за період заборгованості, який зазначений в оспорюваному виконавчому напису, а також і розрахунок суми по відсотках за період заборгованості виконавчого напису № 368 від 01.02.2021 року, копія з ЄДОЮО, повідомлення про порушення основного зобов`язання, докази про належне повідомлення боржника щодо заборгованості, довідка про відсутність спору на момент звернення із заявою про вчинення виконавчого напису нотаріусу. Позивач не погоджується з сумою боргу вказаною у виконавчому написі, виписка з особового рахунку, яка б містила інформацію про видані позивачу кошти до виконавчого напису не надавалися, тобто між сторонами наявний спір. Тому просив суд: визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем, зареєстрований за № 368 від 01.02.2021 року, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павлюк Назаром Васильовичем відкрито 11.02.2021 року виконавче провадження № 64488063, про стягнення заборгованості в розмірі 17442,80 грн. з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» таким, що не підлягає виконанню; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» на користь [PERSON] судові витрати в розмірі 908,00 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.11.2021 року по справі відкрито провадження у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01.06.2022 року по справі закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. У судове засідання представник відповідача ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» не з`явився, по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. У судове засідання третя особа Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. не з`явився по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У судове\~засідання третя\~особа Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. не з`явився по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. За загальним правилом статей 15 та 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 лютого 2021 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем було видано виконавчий напис № 368 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» заборгованості на загальну суму 17442,80 грн. Вказаний виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору №007-28201-250913 від 25.09.2013 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги за яким перейшло на підставі Договору відступлення прав вимоги №2253/К від 02.06.2020 року до ТОВ Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС». Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича від 11.02.2021 року було відкрито виконавче провадження №64488063 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Тараса Володимировича №368 від 01.02.2021 року. Звертаючись до суду з даним позовом, позивач [PERSON] вказує, що оспорюваний виконавчий напис від 01.02.2021 року є таким, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки при його вчиненні приватним нотаріусом Личуком Т.В. не перевірено безспірність заборгованості за Кредитним договором, тому у останнього були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача, зазначений у вказаному вище виконавчому написі, є безспірним. Крім того, зазначив, що Кредитний договір наданий нотаріусу при вчиненні виконавчого напису не був нотаріально посвідчений, а виконавчий напис вчинено після спливу трьох років з дня виникнення вимоги. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02.09.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону та глава 16 розділу ІІ Порядку. Згідно зі статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений\~Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року. Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ вищевказаного Поряду для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у кредитора (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до підпункту 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.4, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ цього ж Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, а саме: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Встановлені обставини справи свідчать, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 01 лютого 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року по справі №826/20084/14. Так, п.п. 1, 1-1 вказаного вище Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами. Зокрема, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (п. 1 Переліку документів). У матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що укладений 25 вересня 2013 року року між ПАТ «Дельта Банк» і [PERSON] кредитний договір №007-28201-250913, який став підставою для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, був нотаріально посвідчений, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, відповідно до пункту 2-2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Таким чином, для вирішення питання щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мають бути встановлені: належність кредитору права вимоги за кредитним договором, правильність вимог, зазначених у виконавчому написі, а також необхідно встановити наявність (відсутність) об`єктивних обставин, коли виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню. Як вбачається із позовної заяви позивач вказує, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора та зазначає, що стягнута з нього вказаним вище виконавчим написом заборгованість, не є безспірною, а виконавчий напис вчинено після спливу трьох років з дня виникнення права вимоги. Сам же відповідач ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» не скористався своїм правом та не подав суду відзиву на позовну заяву та доказів, які б вказували на наявність заборгованості позивача [PERSON] за Кредитним договором №007-28201-250913 від 25.09.2013 року на суму, яка зазначена у виконавчому написі, та її безспірність, не спростував доводи позивача. За таких обставин, між сторонами існував та існує невирішений спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 04.03.2015 року в справі № 6-27цс15, від 11.03.2015 року в справі № 6-141цс14). За змістом частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Окрім того, вчинення даного виконавчого напису є таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» пропущено строк протягом якого останній міг звернутись із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису, так як право вимоги дострокового стягнення заборгованості за кредитом у банка виникло з 26.09.2016 року, а виконавчий напис було вчинено 01.02.2021 року. Суд вважає, що приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франкіської області Личуком Тарасом Володимировичем не надано жодної оцінки документам на підтвердження безспірності заборгованості, не перевірено факту надання стягувачем всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, що є порушенням при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог закону. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що при винесенні спірного виконавчого напису не було дотримано одну із умов для винесення напису, а саме - безспірність заборгованості. Таким чином, враховуючи викладене вище, в тому числі, і відсутність на момент розгляду справи належних та допустимих доказів, які б вказували на безспірність заборгованості позивача [PERSON] за Кредитним договором №007-28201-250913 від 25.09.2013 року перед ТОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» на суму 17442,80 грн., відсутність доказів того, що безспірність заборгованості була належним чином підтверджена відповідачем при подачі документів нотаріусу і що про таку заборгованість боржник достеменно знав, однак, проігнорував вимогу про її погашення, та, беручи до уваги, що відповідач не скористався своїм правом подати письмовий відзив на позов з обґрунтуванням його заперечень проти позовних вимог з посиланням на відповідні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франкіської області Личуком Т.В., про стягнення за кредитним договором з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ ФАЙНЕНС», таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді судового збору за подання позовної заяви у сумі 908 гривень.

Outcome: approved