Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даною позовною заявою до відповідачів, в позовній заяві вказавши, що [INFO] помер його дідо [PERSON] . Зазначає, що крім нього спадкоємцям майна діда за законом є відповідачі, які відмовляються від спадкового майна в користь позивача. На даний момент позивач бажає оформити спадкове майно належним чином, однак виявилося, що після смерті Спадкодавця було втрачено оригінал Державного акту на право приватної власності на землю, а у позивача залишилася його копія. Оскільки у позивача відсутній оригінал правовстановлюючих документів на землю, відновити оригінал немає можливості так як спадкодавець помер, то на даний момент позивач не має можливості прийняти спадщину, а тому він змушений звернутися до суду із позовом та просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідачі надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази у справі суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В свою чергу, відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини. Із дослідженого свідоцтва про смерть встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . З досліджених свідоцтв про народження встановлено, що позивач є внучком [PERSON] . Згідно довідки від 12.07.2022р. виданою Великомостівського міською радою, встановлено, що [PERSON] проживав і був зареєстрований у [ADDRESS] . Із заповіту, посвідченого 25.05.2015р. секретарем Двірцівської сільської ради, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження та все своє майно заповіі своєму внуку [PERSON] . Згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №347099 встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,9782га. у межах згідно з планом, що розташована на території Двірцівської сільської ради із цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно приписів ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно пунктів 10 Постанови Пленуму ВС України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Із матеріалів справи встановлено, що [PERSON] одержав право на земельну ділянку, виготовив Державний акт, а після його смерті у спадкоємця [PERSON] немає можливості прийняти спадщину, тому для реалізації права на спадкування за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved