Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Заявники [PERSON] \~та [PERSON] \~в особі\~представника -\~адвоката Саєнка\~О.М.\~ звернулись\~до суду\~із спільною\~заявою в\~порядку ч.\~3\~ст.\~293\~ЦПК України\~про розірвання\~шлюбу,\~в якій\~просили розірвати\~шлюб,\~зареєстрований між\~ними 13.02.2014\~року відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану по\~Костянтинівському району\~реєстраційної служби\~Костянтинівського міськрайонного\~управління юстиції\~у Донецькій\~області,\~актовий запис\~№ 01;\~після розірвання\~шлюбу неповнолітню\~дитину [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~залишити проживати\~разом з\~батьком \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ;\~після розірвання\~шлюбу неповнолітню\~дитину [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~залишити проживати\~разом з\~матір`ю \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відповідно до\~укладеного між\~ними та\~нотаріально посвідченого\~договору про\~визначення місця\~проживання дітей,\~умов їх\~утримання та\~участі батьків\~у їх\~вихованні від\~19.08.2022\~року. В обгрунтування заявлених вимог\~заявники послались\~на те,\~що \~сімейне життя\~між ними\~не склалося,\~фактично шлюбні\~відносини припинені\~та спільне\~господарство не\~ведеться.\~Подальше спільне\~життя та\~збереження шлюбу\~буде суперечити\~їх інтересам\~та є\~недоцільним;\~за таких\~обставин \~дійшли домовленості\~про розірвання\~шлюбу за\~взаємною згодою,\~оскільки вважають,\~що нормальні\~шлюбні відносини\~між ними\~не можуть\~бути продовжені. Відповідно до вимог ч.1 ст.109 СК України досягли згоди про те, з ким із батьків будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ними права на особисте виховання дітей, про що уклали договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні, посвідчений 19.08.2022 приватним нотаріусом Покровського районного нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. та зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 1335. Отже, спір щодо визначення місця проживання дітей відсутній, у зв`язку із спільним добровільним вирішенням даного питання. Строк на примирення просять суд не надавати, оскільки вважають, що поновлення сімейних відносин та збереження сім`ї є неможливим. Будь-які спори стосовно майна відсутні. В судове засідання заявники [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Саєнко О.М. не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник заявників адвокат Саєнко О.М. звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності [PERSON] та [PERSON] , в якій послався на підтримання заявлених вимог про розірвання шлюбу. З`ясувавши позицію заявників [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрували 13 лютого 2014 року у виконавчому комітеті Новодмитрівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу заявники по справі мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [PERSON] \~та [PERSON] \~уклали договір\~про визначення\~місця проживання\~дітей,\~умов їх\~утримання та\~участі батьків\~у їх\~вихованні,\~посвідчений 19.08.2022\~приватним нотаріусом\~Покровського районного\~нотаріального округу\~Донецької області\~Михайленко О.В.\~та зареєстрований\~в реєстрі\~нотаріальних дій\~за №\~1335,\~відповідно до п.1.1. якого сторони домовились про те, що син [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом з батьком [PERSON] на його самостійному, особистому утриманні за адресою: [ADDRESS] ; син [PERSON] , [INFO] , буде проживати з матір`ю [PERSON] на її самостійному, особистому утриманні за адресою: [ADDRESS] ; сторони відповідно до умов вказаного договору досягли згоди щодо умов здійснення ними права на особисте виховання дітей. Отже, спір щодо визначення місця проживання дітей відсутній, у зв`язку із спільним добровільним вирішенням даного питання заявниками по справі. Про існування спору щодо спільного майна подружжям не заявлено. . Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до ч.1 ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 2-4 ст. 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно роз`яснень, викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно дост. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене, з огляду на спільну заяву подружжя, обставини, викладені в ній, той факт, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинені, примирення подружжя [PERSON] , подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей, суд дійшов висновку, що шлюб між заявниками необхідно розірвати. Верховний Суд у Постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 дійшов висновку, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Зважаючи на викладене вище, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з батьком [PERSON] , [INFO] ; неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , залишити проживати разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , відповідно до укладеного між ними та нотаріально посвідченого договору про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні від 19.08.2022 року. Згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне залишити право заявниці по справі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». На підставі ст.ст. 24, 56, 109, 112 СК України,

Outcome: approved