Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення безпідставно отриманого майна, в обґрунтування якого вказала, що вона є матір`ю [PERSON] , який [INFO] помер. У період часу з 16.09.2005 по серпень 2015 її син з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбних відносинах у них народилася донька - [PERSON] [INFO] . Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 25.06.2013 стягнуто аліменти з [PERSON] на користь відповідача на утримання доньки - [PERSON] [INFO] у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нею повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 07.08.2015, шлюб між сином та відповідачем розірвано, донька залишилася мешкати з матір`ю. З часу вирішення спору про стягнення аліментів - 25.06.2013, свої обов`язки щодо сплати аліментів на утримання доньки, сином виконувалися в повному обсязі, заборгованість була відсутня. З 27.07.2020 її онука - [PERSON] , висловлюючи своє небажання проживати разом зі своєю матір`ю, на своє власне переконання стала мешкати разом з нею. Від цього часу онука перебувала на фактичному її утриманні та утриманні її померлого сина. Відповідач участі в утриманні та вихованні своєї доньки не приймала. З цих підстав рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 01.02.2021 позовну заяву її сина було задоволено та звільнено його від сплати аліментів на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] [INFO] , стягнутих на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 25.06.2013, яке набрало законної сили 09.03.2021. Цим же рішенням встановлено, що фактичне проживання онуки з нею - з 27.07.2020. До сьогодні неповнолітня онука зареєстрована за місцем фактичного проживання відповідача. Разом з тим, з 27.07.2020 по 09.03.2021 фактично мешкала у неї. Як їй відомо, відповідач у березні-квітні 2021 року уклала шлюб та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Судовим наказом Димитровського міського суду від 07.05.2021 з відповідача на утримання доньки [PERSON] 25.05.2021 державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Разом з тим, відповідно до листа Покровського міськрайонного ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 10.03.2021, виконавчий лист № 2/226/522 від 26.06.2013, виданий Димитровським міським судом Донецької області було відкликано без виконання з 09.03.2021 (з часу набрання законної сили рішення Димитровського міського суду Донецької області від 01.02.2021 про звільнення від сплати аліментів), з повним відрахуванням грошових коштів до вказаного часу. Відповідно до довідки ДП «ВК «Краснолиманська» від 21.05.2021, у період з 01.08.2020 по березень 2021 з [PERSON] були стягнуті та перераховані аліменти на загальну суму 23736,06 грн на користь відповідача на утримання доньки (її онуки). Враховуючи що її онука - [PERSON] , на утримання якої стягувалися аліменти у період з 01.08.2020 по 09.03.2021 на користь відповідача за рішенням суду, фактично у цей період мешкала разом з нею та перебувала на утриманні померлого сина - свідчить про недобросовісну поведінку відповідача, яка не повідомила про зміну обставин щодо фактичного проживання доньки, продовжувала отримувати грошові кошти, які перераховувалися на утримання доньки, але не були використані на її користь. Таким чином вважає, що отримані відповідачем в період з 01.08.2020 по 09.03.2021 грошові кошти у сумі 23736,06 грн, підлягають поверненню. Зазначає, що 11.06.2021 її син - [PERSON] звертався до Димитровського міського суду Донецької області з позовом про стягнення безпідставно набутого майна. Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 22.06.2021 відмовлено у відкритті провадження з урахуванням положень ст.ст. 55 ЦПК України та 25 ЦК України. 14.07.2021 їй було видано Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Зважаючи на це, вона, як правонаступник та спадкоємець свого сина, має право на стягнення з відповідача безпідставно отриманого майна. У зв`язку з цим просить стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані грошові кошти у сумі 23736,06 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач позовну заяву підтримала та у судовому засіданні пояснила, що вона не отримала свідоцтво про спадщину на спірні грошові кошти, звернулася до нотаріуса після смерті сина. За спірний період онуку обула, одягла, зібрала у школу. Вона не може сказати, яку суму витратили на дитину. Сума її пенсії 2200 грн. Відповідач у листопаді 2020 доньці придбала пальто, юбку, чоботи, шарф. Більш допомоги не було. Також відповідач придбала доньці інгалятор. Донька з мамою не спілкувалася, а сама вона не бажала з нею спілкуватися. Їй невідомо той факт, що дитина заблокувала телефон і матір не могла їй зателефонувати. Але вона казала онуці, щоб відповідала матері. Вона не може сказати, скільки син витрачав на доньку, до такого не доходило. У неї не оформлено піклування чи опіка над дитиною. Вона не може відповісти, чому не казала матері про необхідність утримання дитини. У спірний період син утримував доньку. Син сказав, що сам буде її утримувати. Вважала, що батьки самі повинні були вирішити питання утримання дитини. 07.09.2020 матір приходила, бажала забрати доньку до себе, але та відмовилася. Це образа на матір, це зрада. Представник позивача підтримала позов та пояснила, що позивач є правонаступником відповідних прав. Недобросовісність - це отримання коштів та не використання їх на утримання дитини, будь-яких благ дитина не отримувала. Спірна сума не може входити до складу спадщини, тому свідоцтво про право на спадщину, позивач не отримувала. Відповідач позов не визнала, надала суду відзив, де зазначила, що позивач не може діяти від імені неповнолітньої, оскільки це суперечить ст. 154 СК України, при цьому не зазначає, в цьому саме порушені права неповнолітньої дитини. Позивач же вказує, що сама є спадкоємцем цих грошових коштів. Крім того, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ст. 257 СК України, баба має право брати участь у спілкуванні з онукою та її вихованні. Таким чином, баба не має право на управління майном неповнолітньої дитини, а має право брати участь у її вихованні. Позивач, як спадкоємець після померлого сина, який є батьком [PERSON] не має права на стягнення отриманих відповідачем аліментів, оскільки вони не входять до складу спадщини. Також позивач не може отримати ці аліменти я безпідставно отримані кошти, оскільки доказів недобросовісної поведінки відповідача не надано. Отримані аліменти були використані виключно на утримання доньки відповідача, хоча чеки бралися не завжди. Відповідач підтримала в судовому засіданні свій відзив та пояснила суду, що з позовом не згодна, вона допомагала дитині, не відмовляла у допомозі. У листопаді 2020 року до неї зверталася донька з приводу придбання верхнього одягу. Вона їй придбала чоботи - 730 грн, пуховик - 3050 грн, спідницю - 380 грн, та шапку і шарф на суму 770 грн, це саме те, що сказала придбати дитина, придбавала разом з донькою, все купувалося в один день. Також вона у неї питала, чи потрібно ще щось, на що та відповіла, що не потрібно. Наприкінці листопада 2020 року дитина захворіла, хворіла приблизно 2 тижні. Їй подзвонила педіатр прийти, сказала, щоб хтось прийшов також з дорослих. Потрібно було зробити аналіз крові, сечі, рентген. Все це можливо зробити за згодою дорослих. Все зробили та прийшли разом з дитиною до лікаря. Лікар сказала, що потрібно придбати інгалятор. Вона придбала їй інгалятор та дитина забрала його до бабусі. Також придбала ще призначені ліки, щоб дихати через інгалятор. Також були їй придбані подарунки на Новий рік. Вона пропонувала дитині прийти до неї 1 січня, 7 січня, але та відмовлялася. 1 січня не прийшла, тому що устала, 7 січня - тому що не забажала, сказала піде гуляти з подругами. Донька прийшла до неї наприкінці лютого 2021, тому що їй необхідні були документи на отримання паспорта, а документи були у неї. Тільки тоді вона змогла привітати її з Новим Роком, з Днем народження. Вона намагалася з неї зустрітися, але донька казала, що не бажає зустрічатися. Хоча спочатку казала, що згодна, коли вона говорила доньці про рішення органу опіки та піклування і де вона також була присутня і погодилася зустрічатися з суботи на неділю. 27.07.2020 донька пішла ночувати до бабусі, однак мова взагалі не йшла, що вона там залишиться жити, навіть не брала з собою додатковий одяг, крім нижньої білизни. Потім через 4 дня вона прийшла та попросила, щоб віддала банківську картку, на яку перераховують аліменти. Вона віддала карту, але дитина навіть не попросила пароль. Потім через 10 хвилин почалися повідомлення про зміну пароля. Пароль так і не змінився. Вона зателефонувала [PERSON] , але трубку взяв батько. А у неї узяв трубку її чоловік, вони щось спорили, а взагалі ні про що. Приблизно в середині серпня 2020 року [PERSON] подзвонив та сказав, що вони прийдуть забрати речі, сказав, що вирішив, що донька буде жити з ним. Вони забрали речі та пішли, також він повернув банківську картку. Вона витрачала спірні гроші, як вже пояснювала вище. Їй невідомо, чи звертався її чоловік або матір чоловіка до органу опіки з приводу нецільового використання аліментів. Їй було відомо, що дитина зверталася до лікаря-педіатра наприкінці листопада 2020 року. Новий шлюб у неї укладений 17.02.2021. 12.02.2021 вона не могла привітати доньку особисто, тому що та не пішла до школи. По телефону вона їй направляла смс з Днем народження, на той час телефон ще не заблокували. Є рішення суду про звільнення від сплати аліментів [PERSON] . Рішення в апеляційній інстанції вона не оскаржувала. У судовому засіданні вона не брала участь та пояснень особисто не давала. Брав участь у судовому засіданні її адвокат. Позицію з представником узгоджували, він представляв її інтереси. Вона не пам`ятає з якого часу розглядався той позов, рішення було 01.02.2021. Звернень до поліції було 3. Перше звернення було у серпні 2020 року до поліції було з приводу того, що хтось намагався змінити пароль на картці, куди надходили аліменти. Друге звернення у вересні 2020 року з приводу того, що бабуся виштовхнула її з під`їзду та не дала зустрітися з дитиною. Третє звернення було у червні 2021 року, після смерті батька дитини. Вона намагалася підтримати дитину, їй ніхто двері не відчинив. Вона викликала поліцію, тому що на руках у неї було рішення виконкому про зустрічі з дитиною. Це був будній день, не субота та не неділя. Поліція приїхала, сказала, що це доросла дитина. Вона вважає, що стягнення коштів з неї є безпідставним. На теперішній день на банківській картці залишилося десь 14000 грн. В магазині розрахунок як був карткою так і готівкою. Чеки брала, тому що вважала за потрібне. Після засідання органу опіки, донька відмовилася з нею йти, вона хотіла її привітати з Новим роком. Подарунки були особисто від неї, не в рахунок аліментів. Товарні чеки не всі. У цьому році донька не зверталася з проханням щось придбати перед 1 вересня. Вона не повідомляла до ДВС про те, що донька з нею не проживає. Її викликали на роботі та поставили перед фактом, що прийшов виконавчий лист про стягнення з неї на користь [PERSON] аліменти у розмірі ј частки заробітку. Вона не оскаржувала цей судовий наказ, тому що це гроші дитини, вони самі вирішували, як їх витрачати. Якщо зараз донька звернеться витратити на неї суму, яка залишилася на картці, це приблизно 14000 грн, то вона цьому не заперечуватиме. Вона не завжди вірить тому, що каже донька. У 2020 році була затримка виплат ДП «ВК «Краснолиманська» по аліментам приблизно 5-6 місяців. Коли шахта не виплачувала аліменти, то донька була на її утриманні та утриманні її чоловіка. Вона не обговорювала заборгованість з [PERSON] Представник відповідача підтримала відзив та пояснення відповідача. Клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі 05.08.2021 на підставі ухвали судді відкрите провадження у справі, яка розглядається у загальному позовному провадженні, підготовче засідання призначене на 08.30 год 02.09.2021, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 22.09.2021 справа призначена до судового розгляду по суті на 09.00 год 12.10.2021. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] є [PERSON] , який помер [INFO] та мати, яка є відповідачем по справі. Позивач є матір`ю [PERSON] (а. с. 8-9, 11-13, 15-18). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 25.06.2013, з [PERSON] на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] стягнуто аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу) до досягнення повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно (а. с. 20). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 07.08.2015, шлюб між [PERSON] та відповідачем розірвано (а. с. 21). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 01.02.2021, [PERSON] був звільнений від сплати аліментів, які він сплачував на підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 25.06.2013, рішення набрало законної сили 09.03.2021 (а. с. 22-23). Згідно довідки ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 21.05.2021, сума сплачених аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] за період з 01.08.2020 по 09.03.2021 складає 23736,06 грн (а. с. 26). Судовим наказом Димитровського міського суду Донецької області від 07.05.2021, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі ј частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більш 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку з 23.04.2021 до повноліття дитини (а. с. 27). Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 31). Згідно Акту фактичних обставин проживання особи без реєстрації від 08.06.2021, за адресою: [ADDRESS] фактично проживає з 27.07.2020 [PERSON] [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 32). За змістом ухвали судді Димитровського міського суду Донецької області від 22.06.2021, якою відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно набутого майна, [PERSON] помер [INFO] (а. с. 33). Згідно Акту фактичних обставин проживання особи без реєстрації від 08.07.2021, за адресою: [ADDRESS] фактично проживає з 27.07.2020 [PERSON] [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 34). Відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 36). Згідно товарних чеків від 19.11.2021 та товарного чеку без дати, придбані спідниця вартістю 380 грн та уггі жіночі вартістю 729 грн, а також медикаменти на суму 969 грн (а. с. 68). Згідно квитанції від 30.08.2021, відповідач сплатила Адвокатському бюро «Молчанової Наталії» на підставі Договору про надання правової допомоги № 12/06/21 від 29.06.2021, суму у розмірі 3750 грн (а. с. 69). Згідно Договору про надання правової (юридичної) допомоги № 12/06/21 від 29.06.2021, між Адвокатським бюро «Молчанової Наталії» та відповідачем укладено договір про надання правової допомоги та наданий розрахунок витрат на суму 3750 грн (а. с. 70-72). Згідно довідки виконкому Мирноградської міської ради від 11.10.2021, [PERSON] 2007 р. н. зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 11.10.2021 (а. с. 86). Згідно квитанції від 11.10.2021, позивач сплатила адвокату Павловій О. О. на підставі Договору про надання правової допомоги від 21.07.2021, суму у розмірі 4950 грн (а. с. 88). Згідно Договору про надання правової допомоги від 21.07.2021, між адвокатом Павловою О. О. та позивачем укладено договір про надання правничої допомоги та наданий розрахунок витрат на суму 4950 грн (а. с. 87, 89). Свідок [PERSON] пояснив суду, що відносини з учасниками справи нормальні. Він є хрещеним батьком [PERSON] , яка мешкає з бабусею з другої половини серпня 2020 року. Він перевозив дівчину до бабусі, вважає, що домовленість щодо переїзду дитини між подружжям була, з цього часу місце мешкання не змінювалося. [PERSON] на забезпеченні бабусі з [INFO] , коли помер її батько. Матір не допомагала утримувати дитину. За період з серпня 2020 по березень 2021 року жодної участі матір в утриманні дитини не брала та йому невідомо про факти звернення бабусі або доньки до матері. На його думку, відповідач погана мати, залишила дитину саму, а дитина стала наваго впевненіше себе відчувати, коли стала мешкати з бабусею. [PERSON] працював на «Краснолиманській», там були затримки з виплатою аліментів. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є матір`ю відповідача. До досягнення онукою 13 років вона дуже тісно з нею спілкувалася. Донька працювала на півтори ставки, тому що аліменти були невеликі. Відповідач у листопаді-грудні 2020 року повністю скупилася для доньки, це вона знає зі слів самої [PERSON] та [PERSON] Онуці придбали пальто, 2 шарфа, капелюх, спідницю, взуття. Також у січні-лютому 2021 донька повністю придбала онуці необхідні ліки та купила інгалятор. Крім цього, донька давала [PERSON] у червні 2021 року 5000 грн зі свого бюджету, зі своєї зарплати. Суму аліментів за спірний період - не знає. Суму, яку витратила донька на [PERSON] - не знає. Аліменти витрачалися донькою на ті потреби, на які вкаже [PERSON] . Дитина [PERSON] [INFO] пояснила суду, що навчається у 9 класі ліцеї «Гармонія», мешкає по [ADDRESS] . Мешкає з позивачем з 27.07.2020 по теперішній час. Матері відома адреса її фактичного проживання. Була спільна домовленість про це її батьків, всі свої речі вона забрала. У спірний період вона проживала у бабусі, яка її утримувала а також батько. У цей період батько сплачував матері аліменти. Мати за цей період грошей їй не передавала. У листопаді 2020 мати їй придбала спідницю, куртку, чоботи, капелюх, шарф, приблизно на 3000 грн, все придбавалося в 1 день. Матір написала, де запропонували поїхати та придбати одяг на що вона погодилася. Крім того, вона хворіла та матір придбала їй інгалятор, а також покупала медикаменти на суму приблизно 1000 грн. Також, наприкінці зими, у лютому, матір дала подарунок, від бабусі 200 грн, солодощі та піну для ванної. У спірний період аліменти з шахти затримували. V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до ЦК України. [PERSON] [INFO] є неповнолітньою особою, позивачем не встановлено піклування над нею. Відповідно до ч. 7 ст. 177 СК України, батьки вирішують питання про управління майном дитини спільно, якщо інше не передбачено договором між ними. Спори, які виникають між батьками щодо управління майном дитини, можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом. За змістом ч. 2 ст. 47 ЦПК України, неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до участі в таких справах законного представника неповнолітньої особи або особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Таким чином, позивач не є спадкоємцем зазначених грошових коштів, оскільки вони є власністю дитини та не мала права звертатися до суду від імені дитини, оскільки не є її піклувальником. Крім того, у спірний період відповідач отримувала аліменти на підставі рішення суду, тому вказані грошові кошти не є безпідставно отриманим майном, а тому положення ст. 1212 ЦК України на ці правовідносини не розповсюджується. До того ж, батько дитини скористався своїм правом, передбаченим СК України та в судовому порядку був звільнений від сплати аліментів на користь відповідача на утримання доньки [PERSON] [INFO] , передбачене рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 25.06.2013. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. В силу ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з наданими документами, відповідачем понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3750 грн. В силу ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн. На підставі ст.ст. 177, 179 СК України, ст. 1212 ЦК України, ст. 47 ЦПК України та

Outcome: approved