Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

01.07.2021 року до суду надійшов позов ТОВ «ОЛТАЙМ РЕНТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовується тим, що 07.03.2019 року між сторонами було укладено Договір № 69Б, за умовами якого позивач передав в строкове оплатне користування (суборенду) нежиле приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , площею 30,10 кв. м. Відповідно до п. 6.2. Договору нарахування платежів починається з дня підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення до підписання акту приймання-передачі щодо повернення приміщення орендарю. Акт приймання-передачі нежилого приміщення було підписано 07.03.2019 року. Строк дії договору суборенди та користування приміщенням було встановлено сторонами додатковою угодою № 2 до 31.03.2020 року. За приписами п. 8.3. оплата за користування приміщенням сплачується суборендарем один раз на місяць, не пізніше 10го числа поточного місяця, за який здійснюється оплата, в розмірі 1956,50 грн., в тому числі ПДВ (20 %) - 326,08 грн. за один календарний місяць (п. 8.1.). Крім того, суборендар зобов`язався компенсувати витрати за спожите електропостачання до приміщення та компенсувати (відшкодувати) послуги по охороні приміщення (Додаток № 1). 31.03.2020 року було призупинено дію договору відповідачем. Станом на день звернення з позовом відповідач свої зобов`язання за укладеним договором щодо проведення розрахунків не виконав. Станом на 24.06.2021 року сума заборгованості відповідача складає 10 135,45 грн., яка складається з: суми заборгованості за договором суборенди - 7740,41 грн.; трьох процентів річних - 286,45 грн.; пені - 1282,69 грн.; інфляційних збитків - 825,90 грн. Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позов та стягнути суму сплаченого судового збору. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.08.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Відповідач відзив у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Судом встановлено, що 07.03.2019 року між сторонами було укладено Договір № 69Б, відповідно до умов якого позивач (орендар) зобов`язується передати відповідачу (суборендарю) в тимчасове платне користування (суборенду) нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 30,10 кв. м. Відповідно до п. 2 договору приміщення передається суборендарю на підставі акту приймання-передачі, який підписується сторонами на дату фактичної передачі приміщення суборендарю. Нарахування платежів починається з дня підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення до підписання акту приймання-передачі щодо повернення приміщення орендарю. З матеріалів справи вбачається, що акт приймання-передачі щодо передачі приміщення був підписаний 07.03.2019 року на виконання умов укладеного між сторонами договору. Статтею 8.3. договору визначено, що плата за користування приміщенням встановлюється в розмірі 1956,50 грн., в тому числі ПДВ (20 %) - 326,08 грн., за один календарний місяць, яка сплачується суборендарем один раз на місяць, не пізніше 10-го числа поточного місяця, за який здійснюється оплата. За умовами додаткової угоди № 1 від 31.01.2020 року сторони з 01.02.2020 року погодили, що орендар забезпечує або надає можливість користуватися наступними послугами: по електропостачанню до приміщення - оплата згідно показників лічильника, по охороні приміщення - 210,70 грн. Строк дії договору визначений п. 19.1, з урахуванням укладеної між сторонами додаткової угоди № 2 від 30.03.2020 року, до 31.03.2020 року. Сторона позивача посилається на те, що станом на день звернення з позовом, відповідач свої зобов`язання за укладеним договором щодо проведення розрахунків не виконав, в результаті чого у нього наявна заборгованість у розмірі 7740,41 грн. з ПДВ, яка складається з: суборендної плати - 1956,50 грн. за березень 2020 року, боргу за суборендну плату - 1551,20 за лютий 2020 року, боргу за комунальні послуги - 4232,71 грн. за період жовтень 2019 року по 31.03.2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України). Таким чином, позивач виконав умови договору, а саме надав відповідачу в тимчасове платне користування нежиле приміщення з послугами по електропостачанню до приміщення та по охороні приміщення. Однак у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору по сплаті вартості послуг станом на 24.06.2021 року в останнього наявна заборгованість у розмірі 7740,41 грн., що підтверджується актом звірки та жодним чином не спростовано відповідачем. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача було направлено вимогу про погашення заборгованості від 11.06.2021 року № 37, яка отримана ним 22.06.2021 року, однак не виконана. За положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідач, не виконуючи умови договору, порушив вимоги ст. 530 ЦК України, а згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України чітко визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, наявна заборгованість за укладеним між сторонами договором та додатковими угодами, які є його невід`ємними частинами, підлягає стягненню з відповідача. Стороною позивача також за період з 31.03.2020 року по 24.06.2021 року нараховані 3 % річних у сумі 286,45 грн., інфляційні збитки - 825,90 грн. та пеню - 1282,69 грн. Як вбачається зі змісту ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За п. 15.1. укладеного договору сторони домовились, що у випадку прострочення суборендарем виконання зобов`язань, що передбачає здійснення платежів на користь орендаря, і, якщо будь-який платіж (його частина) за даним Договором буде прострочений суборендарем, суборендар зобов`язаний сплатити орендарю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого зобов`язання за кожний календарний день прострочення. Крім того, положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідачем не оспорювалися надані розрахунки позивача, суд приходить до висновку, що сума інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені також підлягає стягненню з відповідача. З огляду на наведе, позов підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved