Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

14 червня 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, у якому просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «НОВОБУДОВА» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 грудня 2018 року по 01 червня 2021 року, яка складає 3 973, 21 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є юридичною особою, предметом діяльності якої відповідно до статуту є надання житлово-комунальних послуг мешканцям будинків та іншим юридичним та фізичним особам, експлуатація та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально-побутового призначення, в тому числі технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонти та ін.. за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 25.07.2006 року приватним нотаріусом Київського МНО Ковальчук С.П. за реєстровим №2973. Позивач протягом спірного періоду своєчасно надавав житлово-комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, кожна з яких має свою фіксовану вартість. Однак, відповідач не виконує своїх обов`язків перед ТОВ «НОВОБУДОВА» та не сплачує за послуги ЖКГ, у зв`язку з чим має заборгованість за період з 01.12.2018 року по 01.07.2019 року за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 2 890, 06 грн.; за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 319, 01 грн. У зв`язку з наявною у відповідача заборгованістю, позивачем на підставі ст.. 625 ЦК України нараховано додатково індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми. Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає у добровільному порядку заборгованість, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 15.06.2021 року зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. Ухвалою суду від 01.07.2021 року відкрито позовне провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд без участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, врахувавши подані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що відповідно до п. 2.2. Статуту ТОВ «НОВОБУДОВА» предметом діяльності позивача є надання житлово-комунальних послуг співвласникам багатоквартирних будинків та іншим юридичним та фізичним особам; експлуатацію та обслуговування житлового фонду, внутрішньобудинкових інженерних мереж, систем та обладнання об`єктів соціально-побутового призначення, в тому числі технічне обслуговування, реконструкція, капітальний і поточний ремонти та ін.. Відповідно до рішення правління АТ ХК «Київміськбуд» №272/0/5-05 від 27.12.2005 року житлові будинки [ADDRESS] , [ADDRESS] були передані ТОВ «НОВОБУДОВА» для експлуатації та обслуговування. На підставі Розпорядження Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації №102 від 31.01.2006 року новозбудованому житловому будинку [ADDRESS] ( [ADDRESS] було присвоєно поштову адресу - [ADDRESS] . Відповідно до АВІЗО №306 від 08.08.2006 року ХК «Київміськбуд» передало ТОВ «НОВОБУДОВА» на баланс для зарахування в основні фонди будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно наказу ТОВ «НОВОБУДОВА» №69 від 24.04.2007 року вулицю [PERSON] на виконання рішення Київської міської ради IV сесії V скликання від 08.02.2007 року №149/810 було перейменовано на [ADDRESS] . [PERSON] набула право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 25.07.2006 року приватним нотаріусом Київського МНО Ковальчук С.П. за реєстровим №2973. 13 вересня 2011 року між ТОВ «НОВОБУДОВА» та [PERSON] укладено Договір №61-21А про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] . За умовами п. 21, 22 Договору, він набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом трьох років; у разі переходу права власності (користування) на квартиру до іншої особи договір може бути розірваний достроково. Згідно розрахунку заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01.12.2018 року по 01.06.2021 року за адресою: [ADDRESS] обліковується заборгованість у розмірі 2890, 06 грн. Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку сума 3% річних за період з 01.12.2018 року по 01.06.2021 року за адресою: [ADDRESS] складає 301, 83 грн. Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку індекс інфляції за період з 01.12.2018 року по 01.05.2021 року за адресою: [ADDRESS] складає 745, 32 грн. За договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 07.08.2018 року приватним нотаріусом Київського МНО Василенком О.А., [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про теплопостачання», Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правилами надання послуг центрального опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року №630. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно зі ст. ст. 67, 68 Житлового Кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, і має вноситися споживачами послуг своєчасно. Згідно із пунктом 5 частини третьої ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок споживача здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію визначено ст.19 Закону України «Про теплопостачання». Згідно з п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ України 21 липня 2005 р. № 630, та Договором №61-21А про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS] , розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата вноситься не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Як встановлено судом з 07 серпня 2018 року квартиру [ADDRESS] набув у власність [PERSON] за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим приватним нотаріусом Київського МНО Василенком О.А. Отже, оскільки [PERSON] станом на грудень 2018 року не була власником квартири [ADDRESS] та знята з реєстрації за цією адресою з 13 серпня 2018 року, у суду відсутні підстави вважати, що вона була споживачем житлово-комунальних послуг, які надавались позивачем з 01.12.2018 по 01.06.2021, за який виникла заборгованість. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем не доведені ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог, суду не надано належних і допустимих доказів того, що відповідач є споживачем послуг, що надавались позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed