Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 19 жовтня 2018 року на Центральному мосту в районі е/о 27 в м.Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного "ВАЗ 21063", д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та Chevrolet Lacetti д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Вказані обставини встановлені та об`єктивно підтверджуються постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року по справі № 201/11794/18, якою встановлена вина водія [PERSON] у скоєному ДТП. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , який скоїв ДТП, застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА», згідно страхового полісу № АМ/4077134. Завдання майнової (немайнової) та моральної шкоди іншій особі є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже винна у спричиненні збитків, [PERSON] та страхова компанія, де застрахована його цивільна правова відповідальність є боржники, а власник пошкодженого Chevrolet Lacetti, д.р.н. [NUMBER] , відповідач по справі - [PERSON] , є кредитором у цьому зобов`язанню. Разом з цим, 22 жовтня 2018 року між позивачем та відповідачем по справі було укладено договір про відступлення права вимоги. Відповідно до п.1 вказаного договору, кредитор (відповідач по справі) передав новому кредитору (позивачу по справі) вимогу, а новий кредитор прийняв її та набув право вимоги до осіб, відповідальних (винних) за спричинення матеріального збитку, заподіяного йому внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19 жовтня 2018 року. Відповідно до п.5 договору, після підписання, кредитор (відповідач) втрачає право вимагати від страхової компанії ПрАТ «СК «УНІКА», де застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи та від винної у ДТП особи, або від будь-якої іншої особи, що, в силу закону, несе відповідальність перед кредитором за спричиненні винною особою збитки, компенсації матеріального збитку або страхового відшкодування, у тому числі, компенсації неустойки (пені) та витрат, в порядку ст.625 ЦК України, заподіяного внаслідок ДТП, що зазначена у п.1 цього договору. В свою чергу, новий кредитор, зобов`язується відремонтувати власними силами та за власний кошт належний кредитору (відповідачу) транспортний засіб Chevrolet Lacetti д.р.н. [NUMBER] . Виконуючи свої зобов`язання за договором, позивач за власний рахунок відремонтував пошкоджений транспортний засіб відповідача та оплатив проведенні ремонтно-відновлювані роботи на загальну суму в розмірі 40 438 грн. 42 коп. При цьому, позивач зазначає, що за своєю суттю договір відступлення права вимоги від 22 жовтня 2018 року, який був укладений між ним та відповідачем, є складним (змішаним) договором, тобто, він складається з елементів різних договорів (ч.2 ст.628 ЦК України). По-перше, у ньому є елементи договору відступлення права вимоги, по-друге, елементи договору доручення, по-третє, елементи договору надання послуг (проведення ремонту пошкодженого транспортного засобу відповідача на певних умовах). Разом із цим, у п.7 Договору визначено, що після підписання теперішнього договору, у разі отримання Кредитором (відповідачем) страхового відшкодування по зазначеному у п.1.2 цього Договору страховому випадку, ... кредитор зобов`язаний на протязі двох днів передати новому Кредитору отримане відшкодування (матеріальну компенсацію). В порушення умов зазначеного вище Договору, відповідач по справі, після відступлення на користь позивача права вимоги за зазначеним страховим випадком (ДТП), 15 липня 2020 року самостійно отримав страхове відшкодування в розмірі 13 107 грн. 98 коп. (9 333 грн. 42 коп. - страхове відшкодування, 3 116 грн. 25 коп. - пеня, 280 грн. 00 коп. - три відсотки річних від простроченої суми, 378,31 грн. - інфляційні втрати), яке було стягнено на його користь згідно рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2021 року по справі №201/1238/20, що підтверджується платіжним дорученням № 233893 від 15 липня 2021 року. Тобто, станом на дату подання позову відповідач не передав новому кредитору (позивачу) страхове відшкодування. Згідно із ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на те, що відповідачем були порушенні договірні зобов`язання щодо повернення позивачу отриманого страхового відшкодування, право на отримання якого було відступлене новому Кредитору (позивачу), то його порушенні права потребують судового захисту. Разом із цим, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання, сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. (Стаття 611 ЦК України). Відповідно до п.8 Договору, за неналежне виконання Кредитором свого обов`язку по поверненню отриманого відшкодування за спричиненні збитки згідно умов п.7 цього договору, Кредитор сплачує новому Кредитору пеню в розмірі 1% від отриманої суми за кожен день порушення зобов`язання з його передачі новому Кредитору. Оскільки відповідач отримав самостійно 15 липня 2021 року страхове відшкодування в розмірі 13 107 грн. 98 коп., то, станом на день подання позову, розмір неустойки (пені), який має сплатити відповідач на користь позивача в межах річного строку позовної давнини при триваючому порушенні договірних умов, складає: 9 699,91 гривень (за період з 16 липня 2021 року по 27 вересня 2021 року). Аналогічна позиція викладена у рішеннях Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 грудня 2018 року, залишеного без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2019 року, справа № 202/1061/18, Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 23 липня 2021 року, справа № 175/1511/21. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також вимоги закону, позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за договором відступлення права вимоги в розмірі 13 107 грн. 98 коп., пеню за прострочку виконання зобов`язань за договором в розмірі 9 699 грн. 91 коп., а всього: стягнути 22 807 грн. 89 коп., а також судові витрати: сплачений судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 100 грн. 00 коп. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2021 року по даній справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.67). Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, однак, при поданні позовної заяви до суду, просили суд розгляд справи проводити за їх відсутності та на задоволенні позовних вимог наполягали. Крім цього, на адресу суду 07 липня 2022 року надійшов документ (клопотання/заява), сформований через електронний суд, згідно якого представник позивача [PERSON] просив суд розгляд справи проводити за його відсутності та на задоволенні позовних вимог наполягав (а.с.72-73). Відповідач про розгляд справи був повідомленим належним чином, однак, своїм правом на подання відзиву не скористався та будь-які заяви чи клопотання на адресу суду не надходили. Конверт, який був направлений за адресою його місця проживання та перебування, повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.71). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Зважаючи на ці обставини, суд керується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка, згідно з частиною першою статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, та визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, врахувавши фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, суд прийшов до наступного. 19 жовтня 2018 року на Центральному мосту в районі е/о 27 в м.Дніпро сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного "ВАЗ 21063", д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та Chevrolet Lacetti д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Вказані обставини встановлені та об`єктивно підтверджуються постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року по справі № 201/11794/18, якою встановлена вина водія [PERSON] у скоєному ДТП (а.с.13). Встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] , який скоїв ДТП, застрахована у ПрАТ «СК «УНІКА», згідно страхового полісу № АМ/4077134 (а.с.10-11). Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2018 року між [PERSON] (кредитор) та [PERSON] (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги. Відповідно до п.1 вказаного договору, кредитор [PERSON] передав новому кредитору - [PERSON] вимогу, а новий кредитор прийняв її та набув право вимоги до осіб, відповідальних (винних) за спричинення матеріального збитку, заподіяного йому внаслідок вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 19 жовтня 2018 року. Відповідно до п.5 договору, після підписання кредитор (відповідач) втрачає право вимагати від страхової компанії ПрАТ «СК «УНІКА», де застрахована цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи та від винної у ДТП особи, або від будь-якої іншої особи, що в силу закону несе відповідальність перед кредитором за спричиненні винною особою збитки, компенсації матеріального збитку або страхового відшкодування, у тому числі, компенсації неустойки (пені) та витрат в порядку ст.625 ЦК України, заподіяного внаслідок ДТП, що зазначена у п.1 цього договору (а.с.8). 19 жовтня 2018 року засобами поштового зв`язку [PERSON] , діючи в інтересах [PERSON] , на підставі нотаріально посвідченої довіреності, звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, заявою про виплату страхового відшкодування автомобіля Chevrolet Lacetti, д.р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 19 жовтня 2018 року, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ФОП [PERSON] (а.с.11). Згідно матеріалів справи, вартість відновлюваних робіт склала суму в розмірі 40 438 грн. 42 коп. 25 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. з метою проведення авто-товарознавчої експертизи, згідно якої було встановлено, що транспортному засобу Chevrolet Lacetti, д.р.н. [NUMBER] , було завдано матеріальних збитків та вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінних складових частин складає 37 461 грн. 89 коп. (а.с.14-35). Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 76 від 26 грудня 2018 року, ФОП [PERSON] (виконавець), на замовлення [PERSON] , виконано відновлювальні ремонтні роботи автомобіля Chevrolet Lacetti д.р.н. [NUMBER] , на загальну суму 40 438 грн. 42 коп. (а.с.37). Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2021 року з ПрАТ «СК «УНІКА» на користь [PERSON] було стягнуто суму страхового відшкодування в розмірі 9 333 грн. 42 коп., пеню в розмірі 3 116 грн. 25 коп., 3% річних від простроченої суми у розмірі 280 грн. 00 коп. та інфляційні витрати в розмірі 378 грн. 31 коп., а всього 13 107 грн. 98 коп. (а.с.38-43). Вищевказана сума [PERSON] була перерахована на його розрахунковий рахунок, про що свідчить платіжне доручення № 233893 від 15 липня 2021 року (а.с.50). Статтею 627 ЦК України визначено, що, відповідно до статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що за умовами п.7 Договору відступлення права вимоги від 22 жовтня 2018 року відповідач зобов`язався передати отримане страхове відшкодування по страховому випадку саме позивачу на протязі двох днів, однак, до теперішнього часу ці зобов`язання не виконав, про що свідчить претензія, яка була направлена позивачем до останнього, як досудова вимога повернення вищевказаної суми (а.с.8, 44-45). Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути суму отриманого страхове відшкодування по страховому випадку в розмірі 13 107 грн. 98 коп. Крім того, умовами договору відступлення права вимоги передбачено відповідальність за невиконання зобов`язання по передачі отриманого відповідачем страхового відшкодування у вигляді пені, розмір якої визначено п.8 Договору від 22 жовтня 2018 року. Відповідно до ч.1,3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно ч.1,2 ст.551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня). Враховуючи той факт, що відповідач до теперішнього часу не виконав свого обов`язку по сплаті на користь позивача отриманого страхового відшкодування, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань, у розумінні норм ЦК України, а тому, з відповідача слід стягнути пеню за прострочку виконання зобов`язань за договором в розмірі 9 699 грн. 91 коп. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведена обставина порушення відповідачем передбаченого умовами договору обов`язку, внаслідок чого у позивача виникло право стягнення заборгованості та пені, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за договором відступлення права вимоги у розмірі 13 107 грн. 98 коп., а також пені у розмірі 9 699 грн. 91 коп. Щодо стягнення судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до частин 1, 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1, 3 ст.137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Позивач надав суду договір про надання правової допомоги від 27 вересня 2021 року, укладеного з адвокатським бюро «Демарчук Миколи «Центр правового регулювання» в особі керівника Демарчук М.В., акт виконаних робіт до договору. Згідно з вказаним актом про надання правової допомоги, до складу послуг входить: консультація правового характеру з використанням юридичної літератури, нормативно-правових документів та реєстру судових рішень, вивчення та надання правової оцінки письмовим документам наданим адвокату; складання позовної заяви про стягнення суми, розмір якої становить 5 100 грн. 00 коп. (а.с.56-61). Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908 грн. 00 коп., який був сплачений при подачі позову до суду (а.с.7). Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, який складаються з витрат на правову допомогу та судового збору на загальну суму в розмірі 6 008 грн. 00 коп.

Outcome: approved