Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

У березні 2022 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказував, що постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 20.06.2017 року визнано винним [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накладено на нього адміністративні стягнення у вигляді штрафу та конфіскації в дохід держави колісного транспортного засобу марки «Fiat» моделі «Scudo», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . В рамках виконання вищевказаного рішення суду в частині конфіскації транспортного засобу було запроваджено процедуру його продажу з електронних торгів. При цьому, відповідно до протоколів №514928 та №519808 проведення електронних торгів від 07.12.2020 року, та 31.12.2020 року з реалізації автомобіля марки «Fiat» моделі «Scudo», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова (VIN) [NUMBER] , не відбулися. Разом з тим, в подальшому, а саме 25.01.2021 року було проведено електронні торги з реалізації конфіскованого майна - автомобіля марки «Fiat» моделі «Scudo», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова (VIN) [NUMBER] , що знаходився на зберіганні Буковинської митниці Держмитслужби. Переможцем зазначених торгів визнано учасника №59 - [PERSON] , що підтверджується протоколом №523288 про проведення електронних торгів від 25.01.2021 року. 26.01.2021 року [PERSON] здійснено оплату придбаного на торгах автомобіля у розмірі 123 547 гривень 50 копійок на рахунок відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), а також 1752 гривень 00 копійок на рахунок Державного підприємства «СЕТАМ». Відповідно до Акту про проведені електронні торги від 01.02.2021 року, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, переможцем визнано [PERSON] . В подальшому, на підставі накладної №33 від 08.02.2021 року позивачу передано з Буковинської митниці Держмитслужби легковий автомобіль марки «FiatScudo», 2007 року випуску, з номером кузова (VIN) [NUMBER] . 17.03.2021 року під час реєстрації вищевказаного транспортного засобу у ТСЦ МВС №0742 [PERSON] стало відомо про наявність істотного прихованого продавцем недоліку придбаного майна, а саме те, що в маркувальне позначення номера кузова автомобіля мало місце втручання й відповідно 17.03.2021 року [PERSON] звернувся до Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України із заявою про проведення експертного дослідження автомобіля. Згідно висновку експертного дослідження №3/0742/2Д від 17.03.2021 року маркувальне позначення номера кузова автомобіля «FiatScudo», державний номер [NUMBER] , піддавалися зміні, шляхом перебивання всього номера кузова. Первинне маркувальне позначення номера кузова даного автомобіля відповідає ідентифікатору «ZFA27000064108091». Номерне позначення двигуна знищено корозією та не піддається для ідентифікації. Крім того, 17.03.2021 року було відкрито кримінальне провадження та внесено відомості до ЄРДР за №12021035550000189, а вищевказаний автомобіль у [PERSON] було вилучено. 28.03.2021 року [PERSON] подав заяву до Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області про визнання його потерпілим. В подальшому, [PERSON] 22.03.2021 року у звязку із вищевказаними обставинами звернувся до Державної виконавчої служби у м. Чернівці із заявою про повернення сплачених ним грошових коштів в розмірі 123547 гривень 50 копійок. Однак Державною виконавчою службою йому відмовлено у поверненні коштів, а ДП «СЕТАМ» листом №301/Г-527-21/15 від 02.04.2021 року ДП «СЕТАМ» відмовив у поверненні сплачених коштів - гарантійного внеску, оскільки електронні торги за лотом № 461376 є такими, що відбулися, а визнання правочину недійсним може бути здійснено лише за рішенням суду про визнання таких торгів недійсними. Крім того вказував, що у відповідь на запит за №15/890 від 18.03.2021 року старшого дізнавача СД Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) повідомив про те, що на примусовому виконані перебувало виконавче провадження №62702514 по виконанню постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці № 725/2607/17 від 20.06.2017 року про конфіскацію майна в дохід держави, а саме колісного транспортного засобу марки «Fiat» моделі «Scudo», державний номер [NUMBER] . Виконавче провадження відкрито за заявою Буковинської митниці Держмитслужби. За вказаними реєстраційними номерами зареєстровано саме даний транспортний засіб, однак копій документів про його реєстрацію надати неможливо, оскільки копії документів, що перевищують трирічний термін зберігання - знищуються. Відповідно до протоколу №523288 від 25.01.2021 року автомобіль був реалізований на електронних торгах ДП «СЕТАМ», про що винесено акт про проведені електронні торги від 01.02.2021 року та направлено переможцю торгів. У цьому ж листі відповідачем було вказано, що опис автомобіля здійснювався на підставі зовнішнього огляду транспортного засобу, а також на підставі протоколу про порушення митних правил №0515/40800/17. Разом з тим, зазначав, що відповідно до протоколу про порушення митних правил, ще під час його складання було відомо про внесення змін до VIN коду кузова [NUMBER] спірного автомобіля не заводським способом. Таким чином вважає, що відповідачу ще під час опису та арешту майна до передачі його на реалізацію було достовірно відомо про наявність такого істотного недоліку, як підробка номера кузова автомобіля. Однак про такий недолік жодних відомостей при передачі транспортного засобу на реалізацію державним виконавцем в заявці не зазначено, хоча така інформація становить істотні умови договору купівлі-продажу майна з огляду на неможливість його подальшої реєстрації у передбаченому законом порядку. Посилаючись на вказане, а також положення ст. 230 ЦК України просив визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки «Fiat» моделі «Scudo», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова (VIN) [NUMBER] , укладений між відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) та [PERSON] , [INFO] , як такий, що вчинений під впливом обману. Не погоджуючись із поданим позовом, представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ)подав письмовий відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на наступні обставини. Зокрема вказував, що 31.07.2020 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62702514 та 04.08.2020 року винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та накладено арешт на майно, що підлягає конфіскації та здійснено огляд державним виконавцем органу державної виконавчої служби. Опис здійснювався на підставі зовнішнього огляду транспортного засобу на території МПП «ПОРУБНЕ», де зберігався вилучений митним органом транспортний засіб, а також на підставі опису предметів протоколу про порушення митних правил № 0515/408000/17, що був доданий до заяви про відкриття виконавчого провадження. Жодної інформації про наявні ознаки підробки номера кузова вищевказаного транспортного засобу на адресу відділу не надходило та при проведенні опису майна не виявлено державним виконавцем. Вважає, що виконавчі дії щодо розпорядження конфіскованим майном проведено у повній відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження», «Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби», затвердженого постановою КМУ № 985 від 11.07.2002 року, «Порядку обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі його органам державної виконавчої служби і розпорядження ним», затвердженого постановою КМУ від 26.12.2001 року № 1724 та «Порядку взаємодії органів державної виконавчої служби та митниць Державної фіскальної служби під час передання майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядженні ним»,затвердженого наказом МЮУ, МФУ 23.03.2018 року № 892/5/379, та їм не було відомо про наявність підробки номерів кузова автомобіля «Fiat» моделі «Scudo», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . У відповіді на відзив представник позивача зазначав, що відповідач достовірно знав перед направленням майна на реалізацію про такий його істотний недолік як підробка номера кузова, що унеможливлює правомірне використання транспортного засобу покупцем за його цільовим призначенням, однак свідомо не вказав у відповідній заявці на реалізацію про це, чим навмисно ввів позивача в оману про дійсні характеристики товару при тому, що без наявності спеціальних знань такий недолік об`єктивно виявити [PERSON] самостійно змоги не мав в силу відсутності у нього протоколу та інших, доданих до нього документів, і таке було встановлено лише за результатами експертного дослідження. Крім того, зазначав, якби відповідач навів відомості про факт втручання в маркувальне позначення автомобіля і не приховував цієї інформації від покупця, останній би не укладав відповідний правочин, оскільки достовірно знав би про неможливість подальшої експлуатації транспортного засобу з огляду на те, що такий є предметом кримінального правопорушення, а його подальша державна реєстрація об`єктивно неможлива. Зазначав, що вищевказані дії відповідача також не відповідають вимогам наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» та Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року, оскільки інформація щодо лоту, розміщена на сайті ДП «СЕТАМ», містила неповні відомості про майно,яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про наявні дефекти, що є однією з підстав визнання результатів електронних торгів недійсними. У судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив. При цьому, представник позивача зазначив, що відповідач направляючи майно на реалізацію з торгів достовірно знав про те, що автомобіль маєпідроблений номер кузова, що унеможливлює подальше правомірне використання транспортного засобу й відповідно навмисно ввів позивача в оману про дійсні характеристики транспортного засобу, приховавши такий його істотний недолік, який об`єктивно виявити [PERSON] самостійно змоги не мав в силу відсутності у нього протоколу та інших доданих до нього документів, та який був встановлений лише за результатами експертного дослідження. Представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області - Мельник Ю.М. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на обставини викладені у відзиві, а також зазначав, що державному виконавцю жодним чином не було відомо про недоліки транспортного засобу на які вказує [PERSON] , оскільки вчинялися виконавчі дії з виконання постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20.06.2017 року про конфіскацію майна у повній відповідності до норм чинного законодавства щодо розпорядження майном конфіскованим за рішенням суду та митним органом не було повідомлено державного виконавця про підробку номеру кузова автомобіля та не направлялися на адресу виконавчої служби будь-які документи на підтвердження вказаного. Представник третьої особи [PERSON] - адвокат Куцак О.М. в судове засідання не з`явилася, однак у матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без їх участі, при цьому вказала, що [PERSON] нічого не відомо стосовно фактів та обставин укладення оскаржуваного правочину, та просила суд прийняти рішення на розсуд суду. Крім того, ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 18.08.2022 року залучено до участі у справі в якості третьої особи Державну казначейську службу України. Представник Державної казначейської служби України подав на адресу суду письмовий відзив на позов, який підтвримав в ході розгляду справи й відповідно посилаючись на те, що позивачем неірно обрано спосіб захисту порушених прав та відсутність доказів умисного введення позивача в оману , просив в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного. Так, відповідно до положень Митного кодексу України, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил у частині конфіскації виконується державним виконавцем у порядку, встановленому законом. При цьому, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження», у тому числі й рішення щодо конфіскації майна ( ст. 61 ЗУ «Про виконавче провадження»). Крім того, механізм передачі вилученого митними органами та конфіскованого згідно із судовими рішеннями майна органам державної виконавчої служби врегульовано Порядком взаємодії органів державної виконавчої служби та митниць Державної фіскальної служби під час передавання майна, конфіскованого за рішеннями судів, та розпорядження ним, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України 23.03.2018 № 892/5/379 та зареєстрованим Міністерством юстиції України 26 березня 2018 р. за № 362/31814 Питання обліку, попередньої оцінки і зберігання майна до прийняття судом рішення про його конфіскацію, передачі органам державної виконавчої служби вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, врегульовано Порядком обліку, зберігання, оцінки вилученого митними органами майна, щодо якого винесено рішення суду про конфіскацію, передачі цього майна органам державної виконавчої служби і розпорядження ним, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2001 № 1724 (із змінами і доповненнями). Способи проведення реалізації конфіскованого за рішенням суду майна, за винятком виключеного за законом з обігу, порядок проведення переоцінки, у разі коли передане на реалізацію майно не буде продано, порядок прийняття рішення щодо переробки, знищення (утилізації), безоплатної передачі закладам охорони здоров`я, освіти, соціального забезпечення населення, військовим формуванням, слідчим ізоляторам, та на благодійні цілі визначено Порядком розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985 (із змінами і доповненнями). Таким чином, відповідно до вказаних нормативно-правових актів розпорядження конфіскованим майном, вилученим митними органами, полягає у його реалізації, знищенні (утилізації), переробці та безоплатній передачі майна установам соціального захисту. Разом з цим, згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження (стаття 24 Закону) та здійснює заходи щодо опису й арешту майна, яке підлягає конфіскації (стаття 55 Закону), оцінки майна (стаття 57 Закону) та реалізації майна, на яке звернено стягнення (стаття 61 Закону). Отже, аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок, що у процесі розпорядження конфіскованим майном на органи державної виконавчої служби покладено лише функцію реалізації такого майна, всі інші дії, пов`язані з розпорядженням конфіскованим майном, приймаються комісією. При цьому, стаття 61 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в частині восьмій статті 55 цього Закону (цінних паперів, ювелірних та інших побутових виробів із золота, срібла, платини і металів платинової групи, дорогоцінних каменів і перлів, а також лому і окремих частин таких виробів), здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах. Як встановлено судом, на виконанні Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області перебувала постанова Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 червня 2017 року, залишена без змін постановою апеляційного суду Чернівецької області від 20 липня 2017 року, якою визнано винним [PERSON] у порушенні митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 МК України з накладенням адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією товару та транспортного засобу марки «Fiat» моделі «Scudo», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . Зокрема, 14 вересня 2017 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області прийнято вищевказані рішення до виконання та відкрито виконавче провадження , зокрема в частині конфіскації в дохід держави колісного транспортного засобу марки «Fiat» моделі «Scudo», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . В подальшому, в рамках даного виконавчого провадження, виконавчою службою 25 січня 2021 року було проведено електронні торги ( номер лоту 461376) з реалізації майна - конфіскованого транспортного засобу марки «Fiat» моделі «Scudo», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , що знаходився на зберіганні Буковинської митниці Держмитслужби. Переможцем торгів визначено учасника № 59 - [PERSON] , який вніс оплату за придбаний автомобіль в розмірі 123 547 грн. 50 коп. Таким чином, позивача [PERSON] на підставі проведених електронних торгів з реалізації майна, набув у власність автомобіль марки «Fiat» моделі «Scudo», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова (VIN) [NUMBER] , що підтверджується протоколом №523288 про проведення електронних торгів від 25.01.2021 року (а.с.27) та актом про проведені електронні торги від 01.02.2021 року (а.с.29). В подальшому, на підставі накладної №33 від 08.02.2021 року позивачу було передано з Буковинської митниці Держмитслужби легковий автомобіль марки «FiatScudo», 2007 року випуску, з номером кузова (VIN) [NUMBER] (а.с.30). Разом з тим, 17.03.2021 року під час реєстрації вищевказаного транспортного засобу у ТСЦ МВС №3/0742/2Д [PERSON] стало відомо про наявність істотного прихованого продавцем недоліку придбаного майна, а саме те, що в маркувальне позначення номера кузова автомобіля мало місце втручання. Факт перебивання номера кузова вищевказаного транспортного засобу підтверджується висновком експертного дослідження №3/0742/2Д від 17.03.2021 року, відповідно до якого маркувальне позначення номера кузова автомобіля «FiatScudo», державний номер [NUMBER] , піддавалися зміні, шляхом перебивання всього номера кузова. Первинне маркувальне позначення номера кузова даного автомобіля відповідає ідентифікатору «ZFA27000064108091». Номерне позначення двигуна знищено корозією та не піддається для ідентифікації(а.с.31). Так, частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). При цьому, відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. До договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (ч. 4 ст. 656 ЦК України). Отже, з аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець. Крім того, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку. При цьому, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину. Також слід зазначити, що правова природа продажу майна з торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у тому числі у разі невиконання вимог щодо процедури та самого порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, який діяв на час проведення оспорюваних електронних торгів (далі - Порядок). Зокрема, згідно з Порядком електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця; номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень; повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб; форма реалізації арештованого майна (електронний аукціон чи аукціон за фіксованою ціною); відомості про наявність/відсутність згоди стягувача (у разі реалізації заставленого майна/предмета іпотеки згоди стягувача та заставодержателя/іпотекодержателя) на проведення третього електронного аукціону у спосіб продажу майна з можливістю зниження стартової ціни лоту; вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу ІІІ цього Порядку); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця; фото- та/або відеоматеріали; Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору. У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу 1 цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим - тринадцятим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для знесення інформації про проведення електронних торгів у Систему. Таким чином, відповідно до ЗУ "Про виконавче провадження"державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. ДП "СЕТАМ" розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. Обов`язок організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, у тому числі, наявність рішень щодо заборони органу ДВС вчиняти дії по виконанню виконавчого провадження чинним законодавством не передбачений. ДП "СЕТАМ" відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 02 жовтня 2015 року N 1885/5 "Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів"та Порядку реалізації арештованого майна є організатором електронних торгів та уповноважений відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Відповідно до пункту 3 Розділу III Порядку реалізації арештованого майна організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження тощо). Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна. Дата початку проведення електронних торгів призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему. Згідно з пунктом 4 розділу І Порядку реалізації арештованого майна взаємодія органів державної виконавчої служби та приватних виконавців з організатором щодо реалізації арештованого майна, у тому числі, надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, здійснюється через особисті кабінети відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців в Системі. Надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, електронною поштою, поштовими відправленнями, доставка нарочним або кур`єрською службою доставки дозволяються виключно у разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу особистих кабінетів відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців більше ніж на 24 години, до відновлення їх працездатності. Відомості про електронні торги, майно, яке виставляється на них, доступні всім особам та розміщені на веб-сайті електронних торгів; електронний ресурс, що є складовою частиною системи електронних торгів, на якому розміщуються організаційно-методичні матеріали, інформаційні повідомлення про електронні торги та результати їх проведення, здійснюється реєстрація учасників, подання заяв на участь в електронних торгах, забезпечується доступ спостерігачів електронних торгів та проводяться електронні торги. Веб-сайт функціонує у цілодобовому режимі та є доступним усім користувачам мережі Інтернет. Відповідно до вимог пункту 2 розділу II Порядку реалізації арештованого майна організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Згідно з пунктом 4 розділу II Порядку реалізації арештованого майна перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор лише перевіряє повноту заповнення заявки. Пунктом чотири розділу III Порядку реалізації арештованого майна визначено, що організатор проводить електронні торги (торги за фіксованою ціною), у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком. Згідно з пунктом 1 розділу VIII Порядку реалізації арештованого майна після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. Відповідно до пункту 1 розділу X Порядку реалізації арештованого майна на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно. Згідно з пунктом 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Отже, акт про проведення, який складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінні статті 202 ЦК України. З огляду на це, порушення встановлених Порядком правил проведення торгів є підставою недійсності прилюдних торгів. Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 22 лютого 2017 року у справі N 6-2677цс16. Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює (Постанови Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 372/3161/18, від 23 грудня 2020 року у справі №639/7253/18, від 05 травня 2020 року у справі N 658/122/18). Зокрема, звертаючись до суду із вищевказаним позовом, [PERSON] посилаючись на те, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області при підготовки до проведення торгів щодо продажу спірного автомобіля достовірно було відомо, що він має недоліки в маркуванні номеру кузова (підробка номера кузова), свідомо та умисно було приховано такий недолік та подану заявку на електронні торги, а тому просив на підставі ст.230 ЦК України визнати договір купівлі-продажу автомобіля недійсним, оскільки він вчинений внаслідок обману щодо обставин, які мають істотне значення. Так, за положеннями ч.1 ст.230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно з ч.1 ст.229 ЦК України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. При вирішенні спорів про визнання правочинів недійсними на підставі ст.230 ЦК України суди повинні мати на увазі, що відповідні вимоги можуть бути задоволені за умови доведеності позивачем фактів обману. При цьому, під обманом слід розуміти умисне введення в оману особи, що вчинила правочин, шляхом: повідомлення відомостей, які не відповідають дійсності; заперечення наявності обставин, які можуть перешкоджати вчиненню правочину; замовчування обставин, що мали істотне значення для правочину. При цьому, особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману, а й наявність умислу в діях відповідача та істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману. Таким чином, тлумачення статті 230 ЦК України свідчить, що обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину. Таким чином, правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим». Крім того, у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 січня 2021 року в справі № 522/24006/17 (провадження № 61-5213св20) вказано, що «тлумачення норм статті 230 ЦК України дає підстави для висновку про те, що під обманом розуміють умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення, тобто природи правочину, прав та обов`язків сторін, властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Обман, що стосується обставин, які мають істотне значення, має доводитися позивачем як стороною, яка діяла під впливом обману. Отже, стороні, яка діяла під впливом обману, необхідно довести: по-перше, обставини, які не відповідають дійсності, але які є істотними для вчиненого нею правочину; по-друге, що їх наявність не відповідає її волі перебувати у відносинах, породжених правочином; по-третє, що невідповідність обставин дійсності викликана умисними діями другої сторони правочину. Правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Правочин може бути визнаний таким, що вчинений під впливом обману, у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману стосовно фактів, які впливають на укладення правочину. Ознакою обману є умисел. Встановлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обов`язковою умовою кваліфікації недійсності правочину за статтею 230 ЦК України». Також слід зазначити, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог, особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними і процесуальними правами; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 13, 77-81 ЦПК України); про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.263 ЦПК України). Разом з тим, позивач звертаючись до суду у поданій позовній заяві та в ході розгляду справи по суті не вказав про наявність порушення правил проведення електронних торгів й відповідно впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав позивача такими порушеннями. Не надано позивачем суду і доказів, які б свідчили про наявність порушень, що могли вплинути саме на результати електронних торгів. Крім того, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності в діях державного виконавця при передачі на реалізацію майна, яке виключено з цивільного обігу та містить підроблений номер кузов свідомого умислу на замовчування істотних обставин щодо предмету продажу й відповідного судового рішення, яке б встановлювало даний факт, а також не ставилося вимог щодо визнання неправомірними дії державного виконавця при проведенні підготовчих дій з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі в частині підготовки заявки на реалізацію арештованого майна та дотримання вмог щодо внесення до неї достовірної інформації про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність, що потягли за собою укладення спірного договору та порушення прав позивача. Також позивачем не доведено й факт того, що державному виконавцю було відомо про наявність підробки номерів кузова автомобіля «FiatScudo», 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , з номером кузова (VIN) [NUMBER] . Враховуючи вищевикладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підстави для визнання договору купівлі-продажу недійсним в розумінні вимог ст. 230 ЦК України відсутні. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed