Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Приватного підприємства «Агрофірма «Росія» до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області про поновлення договору оренди земельної ділянки. Позивач з урахуванням уточнень від 24.11.2020 (т. 1 а.с. 195-201) просить: \~поновити строк для подання даної позовної заяви; \~визнати поновленим договір оренди землі від 10.01.2006 площею 5,2821 га, кадастровий номер 2322185700:02:001:0073, який 31.03.2008 було зареєстровано у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» за № 040826000204, строком на 10 років, з моменту набрання рішення суду законної сили, в редакції додаткової угоди: ДОДАТКОВА УГОДА про поновлення терміну дії Договору оренди землі від 10.01.2006 р. (зареєстрованого 31.03.2008 р. за № 040826000204) кадастровий номер 2322185700:02:001:0073 площею 5,2821 га м. Запоріжжя \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~«__»__________2020 р. Ми, що нижче підписалися: гр. [PERSON] ІПН [NUMBER] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] , далі «Орендодавець», з одного боку, та Приватне підприємство «Агрофірма «Росія», ЄДРПОУ 03749193, юридична адреса: 70441, Запорізька область, Запорізький район, село Мар`ївка, вулиця Леніна, будинок 45, в особі директора Гринь Антона Володимировича, який діє на підставі Статуту, іменований в подальшому Орендар, з другого боку, уклали дану Додаткову угоду про наступне: 1.\~Поновити термін договору оренди землі від 10.01.2006 р. зареєстрованого 31.03.2008 р. у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» за №\~040826000204 строком на 10 (десять) років. 2.\~Всі інші умови вищевказаного договору не зачеплені даною угодою, залишаються незмінними. 3.\~Дана Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору оренди землі від 10.01.2006 р. зареєстрованого у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» за №\~040826000204. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 10.01.2006 між [PERSON] та ПП «Агрофірма «Росія» було укладено договір оренди землі площею 5,2851 га, кадастровий номер 2322185700:02:001:0073, який 31.03.2008 було зареєстровано у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам» за № 040826000204 строком на 10 років. Пунктом 9 договору оренди визначено, що договір укладено на 10 років і він діє до 31.12.2016. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Орендодавець у разі відмови в продовженні орендних відносин зобов`язаний письмово повідомити орендаря не пізніше ніж за 45 днів до закінчення строку дії цього договору. У період травень-грудень 2016 року, а також січень, лютий від відповідача на адресу позивача жодних повідомлень щодо відмови в продовженні орендних відносин не надходило. Пунктом 39 договору оренди встановлено, що після закінчення терміну дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір оренди вважається поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені договором. На даний час, після закінчення строку попереднього договору, укладеного між сторонами, вищезазначеною земельною ділянкою позивач користується з 2017 року і по теперішній час та систематично, у повному обсязі та вчасно сплачує відповідачу орендну плату, виконує інші умови договору оренди. 01.06.2018, з метою реалізації п. 39 договору оренди, позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням щодо поновлення договору оренди. До листа-повідомлення позивачем були додані всі необхідні документи. У відповідь на лист-повідомлення [PERSON] надіслав лист з вимогою щодо повернення земельної ділянки. Нормами чинного законодавства прямо встановлена обов`язковість договору та передбачена можливість укладення правочинів про зміну договору за рішенням суду, а відтак способом захисту порушеного права є укладення додаткової угоди. Позивач вказує, що на теперішній час всі суми орендної плати нараховані, оподатковані, податки сплачені, а суми до виплати депоновані та очікують на отримувача. Даними про банківські або карткові рахунки орендодавця підприємство не володіє, а для отримання оренди готівкою в касі підприємства орендодавець не з`являвся. Підприємство систематично у 2017, 2018, 2019 роках надсилало запрошення на адресу орендодавця про нарахування орендної плати, але відповідач відмовляється від її отримання з власної ініціативи. Вважаючи своє право порушеним, оскільки відповідач протиправно відмовив позивачу у реалізації свого переважного права на поновлення договору шляхом укладення додаткової угоди, ПП «Агрофірма «Росія» звернулося до суду із відповідним позовом. Щодо поновлення строку на подання позовної заяви позивач посилається на те, що ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 19.02.2019 було відкрито провадження у справі № 317/275/19. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 16.09.2020 позовну заяву ПП «Агрофірма «Росія» до [PERSON] про поновлення договору оренди земельної ділянки залишено без розгляду. Ухвала надійшла до підприємства наприкінці вересня 2020 року, саме тоді позивач і довідався про залишення позову без розгляду. У зв`язку з погіршенням епідеміологічної ситуації в країні, а також у зв`язку з відпусткою директора підприємства та представника [PERSON] , строк на подачу даної позовної заяви пропущено з поважних підстав. Від представника відповідача, адвоката Короленко І.М., надійшов відзив на позовну заяву, а у подальшому відзив на уточнену позовну заяву відповідно до яких відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить відмовити позивачу у задоволенні позову. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача послався на наступні обставини. 10.01.2006 між [PERSON] та приватним підприємством «Агрофірма «Росія» було укладено договір оренди землі площею 5,28 га, кадастровий №\~2322185700:02:001:0073. 15.06.2016 на адресу ПП «Агрофірма «Росія» [PERSON] направив лист у якому повідомив, що бажає обробляти належну земельну ділянку одноособово. 20.07.2016 орендодавцями ПП «Аргофірма «Росія», у тому числі [PERSON] , подано колективну заяву від власників земельних часток (паїв), які бажають обробляти землю одноосібно на ім`я Голови постійної комісії з агропромислового розвитку земельних відносин та охороні навколишнього середовища [PERSON] , на яку 25.08.2016 надійшов лист-відповідь до якого було вкладено додаток копія листа ПП «Агрофірма «Росія» з тексту якого видно, що ПП «Агрофірма «Росія» зазначено близько 30 власників земельних часток (паїв), у тому числі і [PERSON] , які станом на сьогодні є орендодавцями ПП «Агрофірма «Росія», у наступному році бажають одноосібно обробляти власні земельні ділянки. Отже, позивач був обізнаний про намір відповідача обробляти земельну ділянку самостійно. 01.06.2018 позивач надіслав на адресу відповідача лист-повідомлення щодо поновлення договору з проектом додаткової угоди про поновлення терміну дії договору оренди землі від 10.01.2006. 21.06.2018 у відповідь на зазначений лист відповідачем на адресу позивача направлена вимога у якій зазначено, що відповідачу під час перевірки обтяжень на земельну ділянку стало відомо, що після закінчення строку дії договору орендар не вилучив запис з державного реєстру прав на нерухоме майно та просив позивача повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі, вилучити запис з державного реєстру прав на нерухоме майно. З січня 2017 року [PERSON] не укладався договір оренди щодо спірної земельної ділянки з будь-якою іншою особою, спірна земельна ділянка обробляється відповідачем одноособово, отже переважне право позивача не порушене. Крім того, чинне законодавство не передбачає автоматичного продовження або поновлення договору оренди землі, оскільки існує законодавчо визначений порядок поновлення договору оренди землі та зобов`язання учасників такого договору. Рішення про поновлення договору оренди або відмову в поновленні договору оренди в місячний термін орендодавець приймає на підставі розгляду надісланого орендарем листа-повідомлення про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди. У даному випадку позивач надіслав лист-повідомлення з проектом додаткової угоди до спірного договору оренди земельної ділянки через півтора року з моменту закінчення терміну дії договору, отже позивач не скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди. Фактично обраний позивачем спосіб захисту порушених на його думку цивільних прав суперечить ч. 3 ст. 626 ЦК України та ч. 1 ст. 627 ЦК України, за якою відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Вимоги позивача щодо визнання договору оренди землі поновленим на умовах додаткової угоди, якими змінюються строки, являються фактично порушенням вимог ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Стосовно оплати позивачем земельного податку відповідач зазначає, що ці питання виходять за межі договірних правовідносин сторін, а позивач не надав жодного доказу на підтвердження цього факту. Оскільки договір оренди земельної ділянки був припинений, він самостійно обробляв земельну ділянку починаючи з 2017 року, орендна плата ним не отримувалася. Представник відповідача вважає, що ПП «Агрофірма «Росія» не дотрималося вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», і пропустило місячний строк звернення за підписанням додаткової угоди. З приводу поновлення строку на подання позовної заяви представник відповідача посилається на порушення позивачем приписів ч. 4 ст. 127 ЦПК України. Також представник відповідача вказує, що саме бездіяльність позивача або навмисні дії щодо неявки тричі у судове засідання та ненадання будь-яких доказів поважності такої неявки, стали підставою для пропуску позивачем строку позовної давності. Крім того, позивач зловживає процесуальними правами, наводить факти, що не відповідають дійсним обставинам справи, вводить суд в оману та надає різні накази підприємства із зазначенням неправдивих відомостей. Вважає, що наказ № 58-ок про надання відпустки директору ПП «Агрофірма «Росія» [PERSON] у період з 17.09.2020 по 04.10.2020, а також наказ № 59-ок про надання відпустки юристу ПП «Агрофірма «Росія» [PERSON] не є належними та допустимими доказами та не можуть бути підставою для поновлення позивачу строку на подання позовної заяви. Також на переконання представника відповідача позивач не зазначив причин, з урахуванням обставин послаблення протиепідемічних заходів, які перешкоджали йому здійснювати процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, а відтак позбавили його права на звернення до суду в установлений законом строк. У відповіді на відзив представник позивача, адвокат Жманков В.Є., висловив незгоду із запереченнями представника позивача. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що у період з травня по грудень 2016 року від відповідача на адресу позивача жодних повідомлень щодо відмови у продовженні орендних відносин (відсутність бажання поновлювати договір оренди) не надходило. Документ, який наданий відповідачем, датований 15.06.2016, із зазначенням того, що з 2016 року власник буде обробляти землю самостійно, не має жодного відношення до договору оренди, адже дострокове розірвання договору можливе лише в органах судової влади. Звернення орендодавців від 20.07.2016 до позивача не направлялось, не підписувалось [PERSON] . Воно підписане [PERSON] , який не має відношення до відповідача, адресоване не позивачу. У судовому засіданні представник позивача, адвокат Жманков В.Є., підтримав позов, просив задовольнити з підстав, що у ньому викладені. Після судового засідання, яке відбулось 30.09.2021, даний представник участі розгляді справи не приймав. У судовому засіданні 30.09.2022 представник позивача, адвокат Макаренко О.М., підтримав позов, просив задовольнити з підстав, що у ньому викладені. У судовому засіданні представник відповідача, адвокат Короленко І.М., заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі з підстав, які зазначені у відзивах. Після судового засідання, яке відбулось 14.01.2022, даний представник участі у розгляді справи не приймала. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи представник відповідача та представник третьої особи 30.09.2022 до суду не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що вона є головним бухгалтером ПП «Агрофірма «Росія» з 2014 року. У 2016 році до них надійшов запит від начальника комісії з агропромислового розвитку. [PERSON] казав, що не знає що це за заява. ПП «Агрофірма «Росія» з 2000 року знаходиться за адресою: [ADDRESS] років Перемоги ніколи агрофірми не було. Після 31.12.2016 вони продовжували користуватись земельною ділянкою, оскільки вважають продовженим договір оренди. До 2021 року земельна ділянка входить до декларації єдиного податку. Вони сплачують податок, нараховують [PERSON] орендну плату, утримують податок та військовий збір. Орендна плата депонована та може бути отримана [PERSON] . До [PERSON] вона приїжджала у липні 2016 року. Розмова була про продовження договору оренди. У 2018 році з`явився [PERSON] , який заявив про свої права на земельну ділянку. Начебто у 2018 році [PERSON] заїхав на своєму тракторі та задискував посіви озимої пшениці, у тому числі на земельній ділянці [PERSON] . У 2018 році надійшла вимога від [PERSON] про повернення земельної ділянки. Земельна ділянка кожного року оброблялась ПП «Агрофірма «Росія». У цьому році ділянка також засіяна. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що про заяву на ім`я голови комісії [PERSON] він знає. Односельці хотіли забрати свої землі. Їх зібрала сільська рада, ПП «Агрофірма «Росія» не хотіло приймати листи про розірвання договорів оренди. [PERSON] на цьому зібранні був. Відповідь на лист прийшла на сільську раду. Його син, [PERSON] , надає послуги [PERSON] з обробітку землі. На вулиці Леніна там покинута будівля ПП «Агрофірма «Росія» з розбитими вікнами. ПП «Агрофірма «Росія» знаходились чи на [ADDRESS] . Він особисто три листи направляв на вул. Леніна, але усі листи повернулись. Тільки після колективного звернення директор ПП «Агрофірма «Росія» прийняв його лист. Він особисто носив його на кут вулиць Шкільної та 30 років Перемоги. Вони там знаходяться з 2014 року. Точної адреси він не знає. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що знає [PERSON] давно. [PERSON] звертався до нього з приводу обробітку землі ще у 2016 році. Він просив допомоги в обробітку землі, якщо він вийде з числа орендодавців ПП «Агрофірма «Росія». Восени 2017 року [PERSON] просив засіяти його земельну ділянку. З 2017 року він надає [PERSON] послуги з обробітку його земельної ділянки. У жовтні 2017 року там була скошена кукурудза, проведено дискування та засіяний озимий ячмінь. Навесні 2018 року проведено підживлення азотними добривами. У травні було оприскування. У червні 2018 року він надавав послуги зі збирання врожаю. Потім двічі проводилось дискування. У жовтні була проведена культивація та засівання озимим ячменем. У 2019 році все повторилось. У листопаді 2019 року земельна ділянка була переорана під «пар». У вересні 2020 року здійснено засівання озимою пшеницею. Потім проведено підживлення, оприскування у 2021 році. Зібрали врожай у липні. Потім земельну ділянку задискували і зараз вона так і стоїть. Жодних договорів з [PERSON] він не укладав. Допомогу він надає за винагороду, яку отримує у натуральній формі. [PERSON] заправляє трактор, придбаває добрива та посівний матеріал. По [ADDRESS] колись знаходилась адміністративна будівля ПП «Агрофірма «Росія», але ця будівля занедбана, у ній побиті вікна. Керівництво ПП «Агрофірма «Росія» знаходиться на току це на перехресті вулиць Шкільної та 30 років Перемоги. Вони там знаходяться приблизно з 2014 року. Вислухавши доводи представників, дослідивши письмові докази та допитавши свідків, суд приходить до наступних висновків. Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 5,2851 га, кадастровий номер 2322185700:02:001:0073, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Мар`ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області. 10 січня 2006 року між [PERSON] та ПП «Агрофірма «Росія» було укладено договір оренди земельної ділянки, який 31.03.2008 зареєстровано в Запорізькій регіональній філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» за № 040826000204. Пунктом 9 договору оренди земельної ділянки передбачено, що його укладено на 10 років і він діє до 31.12.2016. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Орендодавець у разі відмови в продовженні орендних відносин, зобов`язаний письмово повідомити орендаря не пізніше ніж за 45 днів до закінчення строку дії цього договору. Відповідно до п. 34 договору оренди земельної ділянки зміна умов договору здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору, спір розглядається у судовому порядку. Згідно з п. 39 договору оренди земельної ділянки після закінчення терміну дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір оренди вважається поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені договором. Як встановлено судом, строк дії договору оренди земельної ділянки закінчився 31.12.2016. Лише листом від 30.05.2018, який був направлений засобами поштового зв`язку 01.06.2018, ПП «Агрофірма «Росія» звернулось до [PERSON] та повідомило про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди земельної ділянки. Згідно із ч. 1 ст. 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 2 ст.\~792 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Аналогічне за змістом положення міститься у ст. 1 Закону України «Про оренду землі». Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Законом, що регулює правовідносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно із положеннями, викладеними у абз. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Так, приписами ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. За змістом ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»). При цьому ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» закріплює, що відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Аналіз зазначених норм закону в редакції на час виникнення спірних правовідносин дає підстави для висновку, що ст. 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність. Так, орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, орендар зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені ч. 2 ст. 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (ч.ч. 1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»). У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі»). При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку. Таким чином виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме ч. 6 ст.\~33 Закону України «Про оренду землі». І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах від 10.04.2018 у справі № 594/376/17, від 22.09.2020 у справах № 313/350/16 і № 159/5756/18, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору). Такі висновки підтримала і Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19. Як встановлено судом, ПП «Агрофірма «Росія» звернулось до [PERSON] із заявою про продовження дії договору оренди земельної ділянки лише 01.06.2018 (вказана дата міститься у фіскальному чеку як доказі направлення листа повідомлення від 30.05.2018), тобто після закінчення строку дії договору. Отже, ПП «Агрофірма «Росія» не дотрималось процедури і строків реалізації переважного права на продовження договору оренди земельної ділянки. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 03.11.2021 у справі № 317/277/19, провадження № 61-15314св20. Суд не вбачає підстав відступати від висловленої Верховним Судом правової позиції. Оскільки позивач не повідомив орендодавця в установлені законом строки про свій намір поновити договірні відносини на новий строк, безумовно порушивши вимоги ст. 33 Закону України «Про оренду землі», тобто відсутні усі необхідні юридичні факти з якими законодавець пов`язує поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст.\~33 Закону України «Про оренду землі», відсутні підстави для задоволення позову. Інші наявні у справі докази, показання допитаних у судовому засіданні свідків, не спростовують встановлених судом обставин, а відтак не впливають на суть прийнятого судового рішення. Оскільки суд відмовляє у позові через його необґрунтованість, відсутня необхідність окремо вирішувати питання застосування (поновлення) строку позовної давності. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed