Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16.03.1990 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочок [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Позивачка зазначає, що проживши з відповідачем зрозуміла, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, які не змогли створити єдину міцну та дружню сім`ю. Понад 6 місяців вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство. Позивачка вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе. Відповідач у вихованні та забезпечення дітей участі не приймає, тому вона вимушена виїхати на територію Республіки Польща, щоб знайти роботу і формальне перебування у шлюбі ускладнює її особисте життя. Позивачка [PERSON] просить: розірвати шлюб між нею, [PERSON] та [PERSON] . Питання про зміну прізвища не ставилось. Згідно ухвали суду від 10.11.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Поштові конверти з копіями ухвали суду від 10.11.2021 року на ім`я позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] повернулися з відміткою працівника пошти про те, що адресати за вказаною адресою відсутні. Суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Частиною 1 ст.24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 2, 3, 4 ст.56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Статтею 113 СК України, передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що згідно свідоцтву про шлюбу серії [NUMBER] , виданому 16.03.1990 року Печерським відділом ЗАГС міста Києва, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] , уклали шлюб 16.03.1990 року, про що зроблено запис №211. Прізвища після укладення шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Відповідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , виданому 22.03.2006 року Яблунівською сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтву про народження серії [NUMBER] , виданому 22.03.2006 року Яблунівською сільської ради Макарівського району Київської області, [PERSON] народилась [INFO] , її батьками вказані: [PERSON] та [PERSON] . Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Outcome: approved