Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача. 28.04.2022 представник позивача [PERSON] адвокат Ворон А.І. звернувся до суду з позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк", Треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позову зазначив, що у квітні 2022 року [PERSON] (надалі по тексту «Позивач») із офіційного сайту «Єдиний реєстр боржників» дізналася про наявність виконавчого провадження ВП №55835710, щодо стягнення з неї на корить ПАТ КБ «Приватбанк» боргу за кредитним договором, що перебувало на виконанні Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Адвокатським запитом №01 від 20.04.2022 р. було запитано від Дніпровського ВДВС у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області, копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55835710, а також копію виконавчого документу у ВП № 55835710, та інших документів, наданих АТ КБ «Приватбанк» для відкриття виконавчого провадження. Листом-відповіддю від 20.04.2022 р. представнику Позивача Третьою особою-2 надано запитувані документи, а саме копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 55835710 від 19.02.2018 року, а також копію виконавчого документу, а саме виконавчого напису приватного нотаріуса Київського МНО Швець Р.О. № 21913 від 20.11.2017 року. Із змісту цих документів Позивач дізналась, що 20.11.2017 р. року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 21913, яким звернуто стягнення боргу з Боржника, яким є [PERSON] , на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP11421529 від 19.09.2006 року у загальному розмірі 107315,11 грн., що складається із: заборгованість за тілом кредиту - 2160,27 грн., заборгованість за відсотками - 23923,71 грн., заборгованість з пені - 73930,41 грн,, заборгованість по штрафам (фіксована частина) - 500,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) - 5000,72 грн., а також витрати на вчинення виконавчого напису 1800,00 грн. Строк, за який провадиться стягнення - 4039 днів, з 19.09.2006 року по 10.10.2017 року. Постановою Дніпровського ВДВС у м. Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області від 29.10.2018 р. виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», в той же час сам виконавчий напис нотаріуса від 20.11.2017 року на сьогодні залишається чинним. Адвокатським запитом від 22.04.2022 р. було запитано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., копії матеріалів нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису № 21913, виданого 20.11.2017 р., про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів у розмірі 107315,11 грн., тобто усі документи, що були подані кредитором та послугували підставою для вчинення виконавчого напису № 21913 від 20.11.2017 року. Станом на день подання цієї позовної заяви приватним нотаріусом відповідь не надано, а тому разом із позовом подається клопотання про витребування доказів. Позивач вважає, що нотаріус не дотримався вимог актів законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів нотаріусом на документах, які свідчать про безспірність заборгованості, внаслідок чого порушив права позивача, а у самого відповідача були відсутні підстави для звернення стягнення на заборгованість, оскільки позивач [PERSON] не отримувала повідомлення-вимогу про усунення порушень, а тому виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, з наступних підстав. Заборгованість Позивача не можна вважати безспірною, оскільки Банком не були надані відповідні підтверджуючі документи, зокрема докази отримання Боржником повідомлення-вимоги про усунення порушень. Кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до Переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, а тому спірний виконавчий напис у будь-якому разі є протиправним. Кредитний договір № DNH4KP11421529 від 19.09.2006 року позивачем [PERSON] укладено із Відповідачем АТ КБ «Приватбанк» у простій письмовій формі. Зазначає, що, оскільки у судовому порядку постанову КМУ № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, вчиняючи спірний виконавчий напис №21913 від 20.11.2017р., приватний нотаріус Швець Р.О. неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Вважає, що є всі підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 20.11.2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем, зареєстрований в реєстрі за № 21913, про стягнення із [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , на користь ПАТ КБ «Приватбанк», ідентифікаційний код юридичної особи: 14360570, заборгованість у розмірі 107315 грн 11 коп. Покласти на Відповідача судові витрати у справі, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Одночасно з поданням позовної заяви до суду, представником позивача подано заяву клопотання про витребування письмових доказів. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03.05.2022 справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи, що містять відомості, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 21913 від 20.11.2017 р. про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" боргу за кредитним договором в розмірі 107315 грн. 11 коп. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.07.2022, а також ухвалою суду від 13.09.2022 повторно витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р. О. належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи, а також витребувано від Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) належним чином завірені матеріали виконавчого провадження №55835710, відкритого на підставі виконавчого напису №21913 від 20.11.2017. Заяви (клопотання) учасників справи Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128-130 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] - адвокат Ворон А.І. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи, просив суд у разів винесення рішення не вирішувати вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки має намір подати такі докази суду на протязі 5 днів після ухвалення судового рішення. Представник \~відповідача \~АТ КБ\~"Приват\~Банк"-\~Пелих Я.М.\~в судове\~засідання не\~з`явилася. 05.08.2022\~надала суду\~відзив на\~позов,\~у якому\~просила відмовити\~у задоволенні\~позовних вимог.\~На обґрунтування\~відзиву зазначила,\~що спірний\~виконавчий напис\~вчинено \~відповідно до\~норм діючого\~законодавства.\~Звертаючи увагу\~суду на\~практику ВС,\~а саме\~на постанову\~Велика Палата\~Верховного Суду\~від 02.07.2019\~року по\~справі №\~916/3006/17\~(№\~в ЄДРСР\~83589983),\~постанову Велика\~Палата Верховного\~Суду від\~15\~січня 2020\~року \~у справі\~№ 305/2082/14-ц\~провадження №\~14-557\~цс19,\~постанову ВСУ\~від 05.07.2017\~у справі\~№ 6-887цс17,\~враховуючи,\~що \~АТ КБ\~ПРИВАТБАНК надав\~всі необхідні\~документі відповідно\~до Переліку,\~а саме\~кредитний договір,\~засвідченого Банком\~розрахунку про\~заборгованість,\~в котрому\~в повній\~мірі відображені\~всі операції\~Позивача,\~щодо погашення\~заборгованості,\~зазначає,\~що підстав\~вважати незаконність\~дій нотаріуса\~немає,\~тим більше\~неподання документів,\~що не\~підтверджують безспірність\~вимог до\~Позивача.\~Зауважує,\~що \~показовим є\~той факт,\~що позивачка\~в позовній\~заяві не\~заперечує факт\~наявності заборгованості\~перед банком.\~Таким чином,\~наявність безспірності\~заборгованості фактично\~визнали сама\~позивачка.\~Щодо строку\~за котрим\~здійснюється стягнення\~на виконавчим\~написом,\~звертає увагу\~суду на\~ті обставини,\~що з\~боку Позивача\~не доведено\~факт погашення\~суми кредиту.\~Щодо стягнення\~витрат на\~правову допомогу,\~звертає увагу\~суду,\~що на\~підтвердження надання\~адвокатом позивачеві\~адвокатських послуг\~в ході\~розгляду справи\~до позовної\~заяви не\~надається акт\~наданих послуг\~на суму\~6000,00грн.,\~рахунок-фактуру\~наданих послуг,\~не надається\~квитанція про\~сплату цих\~послуг.\~Відповідач вважає,\~що вказані\~документи не\~є підставою\~для відшкодування\~витрат Позивача,\~оскільки:\~Позивачем не\~надано ні\~платіжного доручення,\~ні виписки\~про зарахування\~коштів на\~рахунок адвоката,\~ні будь-якого\~іншого фінансового\~документа,\~який підтверджував\~би оплату\~Позивачем послуг\~адвоката.\~Наявність такого\~документа прямо\~передбачена п.2.\~ч.2\~ст.\~137\~ЦПК України.\~На підставі\~вищезазначеного просила\~суд:\~відмовити в\~задоволенні позовних\~вимог по\~справі,\~а справу\~розглянути без\~участі представника\~АТ КБ\~ "Приват Банк". Треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, а також представник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 19 вересня 2006 року було укладено кредитний договір № DNH4KP11421529 від 19.09.2006 між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] . Судом встановлено,\~що 20\~листопада 2017\~року приватним\~нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Швець Р.О.,\~вчинено виконавчий\~напис №\~55001\~відповідно до\~якого з\~позивача [PERSON] ,\~яка а\~є Боржником\~за Кредитним\~договором DNH4KP11421529\~ від\~19.09.2006\~року,\~укладеним нею\~із ПАТ\~КБ "ПриватБанк",\~стягнуто на\~користь відповідача\~заборгованість.\~Строк платежу\~по Кредитному\~договору настав,\~Боржником допущено\~прострочення платежів.\~Стягнення заборгованості\~проводиться за\~період з\~19.09.2006\~року по\~10.10.2017\~року.\~Сума повної\~заборгованості складає\~105515,11\~гривень в\~тому числі:\~заборгованість за\~тілом кредиту\~-\~2160,27\~грн.,\~заборгованість за\~відсотками -\~23923,71\~грн.,\~заборгованість з\~пені -\~73930,41\~грн.,\~заборгованість по\~штрафам (фіксована\~частина)\~-\~500\~грн.,\~заборгованість по\~штрафам (відсоток\~від суми\~заборгованості)\~-\~5000,72\~грн.,\~витрати за\~вчинення виконавчого\~напису 1800\~грн.\~За вчинення\~виконавчого напису\~нотаріусом отримано\~плати із\~Стягувача ПАТ\~КБ "ПриватБанк"\~в розмірі\~1800\~гривень,\~які підлягають\~стягненню з\~Боржника на\~користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника, на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" складає 107315 грн. 11 коп. Постановою головного державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області Добридніком С.А. від 19.02.2018 відкрито виконавче провадження № 55835710 за виконавчим написом № 21913 виданим 20.11.2017 року про стягнення з боржника [PERSON] на користь ПАТ КБ "ПриватБанк", заборгованість в розмірі 107315 грн. 11 коп. Постановою головного\~державного виконавця\~Дніпровського ВДВС\~м.\~Кам`янське ГТУЮ\~у Дніпропетровській\~області \~Добридніком С.А.\~від 29.10.2018 виконавчий напис\~№ 21913\~від 20.11.2017\~виданий приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». \~ \~ \~ \~Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Аналізуючи встановлені фактичні обставини та правовідносини сторін, суд керується наступними нормами права. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За загальним правилом ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з п. п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому, ст.50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс 17. Судом встановлено, що стягнута за виконавчим написом сума не є безспірною, оскільки при вчиненні виконавчого напису № 21913 від 20.11.2017 року нотаріус не отримував від відповідача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Витребувані матеріали нотаріальної справи суду не надано, доводи позивача не спростовано. Таким чином, вказані обставини виключають безспірність боргу та можливість його стягнення з боржника за виконавчим написом нотаріуса. Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис,\~виданий 20.11.2017\~року приватним\~нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., щодо стягнення з [PERSON] , на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості у розмірі 107315 грн. 11 коп., який зареєстрований в реєстрі за № 21913 слід визнати таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст. 13, 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, судовий збір сплачений позивачем підлягає стягненню з відповідача по справі в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved