Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з позовом до відповідачів, про стягнення коштів, переданих в якості авансу. Просив суд: 1. Стягнути з [PERSON] (Ідентифікаційний номер: [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (Ідентифікаційний номер: [NUMBER] , [ADDRESS] ) заборгованість у розмірі 15000,00 (п`ятнадцять тисяч) дол. США, (що за офіційним курсом НБУ станом на 26.04.2022 (29,2549 грн за 1 дол США) становить 438823,50 грн. 2. Стягнути з [PERSON] (Ідентифікаційний номер: [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (Ідентифікаційний номер: [NUMBER] ; [ADDRESS] ) суму судового збору у розмірі 4388,24 (чотири тисячі триста вісімдесят вісім) грн 24 коп та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп. В судовому засіданні позивач та його представники позовні вимоги підтримав та просили їх задовольнити з підстав наведених у позові. Надавши пояснення аналогічно викладеному у позові. Додатково позивач пояснив, що відповідач написав йому розписку за те, що допоможе продати його підприємство і взяв гроші для вирішення даного питання, щодо купівлі-продажу даного об`єкта, але зобов`язання не виконав, тому повинен повернути кошти. Окрім цього позивач вказав, що відповідач вже отримав від нього 60\~000 дол. США за дану купівлю-продаж, однак пояснити як спочатку віддав гроші за купівлю-продаж об`єкта а потім дав аванс за купівлю-продаж даного об`єкта, не зміг. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні проти позову заперечували та просили у його задоволенні відмовити з підстав наведених у відзиві на позов. Відповідач вказав, що взяв 15\~000 дол. США у позивача для допомоги в продажу його об`єкта нерухомості, знайшов знайомого в м. Києві, разом з позивачем їздили до нього, відповідач віддав йому кошти які дав позивач і знайомий [PERSON] розпочав роботи по продажу об`єкта. На даний об`єкт приїздили покупці, оглядали його разом з позивачем, але в кінці виявилося, що на об`єкт накладені арешти і продати його неможливо, вказав, що деякі покупці приїздили із-за кордону і він від дій позивача, який це знав але не сказав, морально постраждав перед своїми друзями, які йому тепер недовіряють. Позивач та відповідач на питання, чому була надана розписка, що гроші бралися на приватизацію підприємства, але фактично була купівля-продаж даного підприємства, відповісти не змогли. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази, що до нього звернувся його знайомий [PERSON] для допомоги в продажу об`єкта нерухомості в Полтавському районі надавши необхідні документи. За виконання даної роботи від вказав, що необхідно внести на біржу 25\~000 дол. США, з який 15\~000 дол. США дав йому особисто [PERSON] а 5\~000 дол. США позивач [PERSON] перерахував йому на картку, уточнив, що дали не всю суму яку він вказав. Для продажу даного об`єкта була зроблена певна робота, давалися об`яви, знаходилися покупці, возили їх на об`єкт, як з Києва так із інших міст та зарубіжжя і т.п., однак виявилося, що на даний об`єкт накладено арешт і вся робота була звернена, так як продаж був неможливий. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази, що знайомий з позивачем та відповідачем і не один раз за проханням [PERSON] на своїй машині возив його разом з [PERSON] , до м. Києва, а також в с. Супрунівка Полтавського району де у [PERSON] підприємство. Вказав додатково, що [PERSON] влітку 2021 року на капоті його машини, за проханням [PERSON] , писав розписку, яку йому невідомо, однак восени в кабінеті у [PERSON] [PERSON] в присутності [PERSON] сказав, що розписку порвав. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази, що працює арбітражним керуючим і знає, що [PERSON] , продавав об`єкт нерухомості за адресою [ADDRESS] , в цьому йому допомогав [PERSON] , який займався цим питанням знаходив покупців, разом з ними та [PERSON] , ходили оглядали об`єкт, потім кабінеті [PERSON] в присутності [PERSON] [PERSON] , сказав [PERSON] , що у нього немає ніяких претензій і розписку він порвав. Заслухавши доводи учасників справи та їх представників, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна\~ сторона\~ зобов`язана\~ довести ті обставини,\~ на які вона посилається як на підставу своїх\~ вимог\~ або заперечень,\~ крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що 10 серпня 2021 року гр. [PERSON] , взяв у гр. [PERSON] кошти у розмірі 15000.0 (п`ятнадцять тисяч) доларів США для вирішення питання щодо приватизації підприємства [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , про що написав відповідну розписку (а.с.5) . В позові зазначено, що відповідачем гр. [PERSON] не вчинено жодних дій по приватизації обумовленого підприємства [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що стало підставою для позивача для звернення до суду із даним позовом. Також вбачається, що позивачем, [PERSON] заявлено вимоги в порядку ст. 570 ЦК України, а саме: щодо стягнення авансу. В судовому засіданні свідок гр. [PERSON] , показав, що для продажу підприємства [PERSON] , він отримав від гр. [PERSON] , грошові кошти у розмірі 15000,0 (п`ятнадцять тисяч) доларів США також вказав, що від гр. [PERSON] для вирішення даного питання отримав 5000 (п`ять тисяч) доларів США, і дані факти жодною стороною по справі у судовому засіданні спростованими не були. За таких\~підстав,\~можливо зробити\~висновок про\~те,\~що гр.\~ [PERSON] ,\~вчинив всі\~необхідні від\~нього дії\~,\~а саме:\~передав отримані\~від [PERSON] \~грошові кошти\~у розмірі\~15000,0\~(п`ятнадцять\~тисяч)\~доларів США\~-\~гр.\~ [PERSON] \~який займався\~питанням щодо\~купівлі-продажу\~вказаного підприємства, тому суд вважає твердження позивача проте, що відповідачем не вчинено жодних дій, як такі , що не знайшли свого підтвердження у суді, тому є безпідставними. Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , про стягнення коштів, переданих в якості авансу, слід відмовити за безпідставністю, так як під час судового розгляду справи по суті було встановлено факт виконання з боку відповідача дій купівлі-продажу (приватизації) підприємства [PERSON] , що знаходиться за адресою [ADDRESS] , виходячи з того, що купівля-продаж підприємства не відбулося у зв`язку із перебуванням його під арештом, і даний факт не було відомо відповідачеві та не залежало від його волі. Судові витрати підлягають розподілу пропорційного до задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed