Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] а та просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором № б/н від 21.09.2019, що виникла станом на 16.12.2020, в сумі 105301,91 грн., з яких 81536,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13151,84 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4355,74 грн. - заборгованість за нарахованим відсотками, 6257,72 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Ухвалою суду від 09 березня 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони повторно не з`явилися. Згідно прохальної частини тексту позовної заяви, представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності, на вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи була повідомлена, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Неодноразово зверталась до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи. Разом з тим, суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно повинні користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Подання заяв про відкладення розгляду справи без надання документів на підтвердження поважності причин неявки, свідчить про зловживання стороною процесуальними правами з метою затягування строків розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 21.08.2019 року, згідно якої отримала кредит (а.с 21-22). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.21). [PERSON] подала заявку на актуалізацію даних по преміальній картці, згідно якої встановлено кредитний ліміт у розмірі 100000,00 грн. (а.с.23). З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] має заборгованість перед банком за кредитним договором, яка станом на 16.12.2020, становить в сумі 105301,91 грн., з яких 81536,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13151,84 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4355,74 грн. - заборгованість за нарахованим відсотками, 6257,72 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с.11-14). Відповідач добровільно заборгованість не сплачує. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "Приватбанк"). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами АТ КБ "Приватбанк" посилалися на те, що [PERSON] звернулася до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 21 серпня 2019 року, згідно якої отримала кредит. На підтвердження позовних вимог АТ КБ "Приватбанк" надано суду копію Анкети-заяви [PERSON] від 21 серпня 2019 року, в якій вона виявляє бажання оформити на своє ім`я кредитну картку (а.с.21). У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. 05 грудня 2019 року [PERSON] подала заяву на актуалізацію даних по преміальній картці типу Преміальна картка із встановленням кредитного ліміту 100000,00 грн. (а.с.23). Відповідно до положень п.2.1.1.1.1. умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою на підставі ст.634 Цивільного кодексу України Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк" Клієнт приєднується до цих Умов та Правил. Паспорт споживчого кредиту та Тарифи є невід`ємною частиною цього договору. Перелік кредитних карток, на які Банк встановлює кредитні ліміти: Картка "Універсальна", картка "Універсальна Gold", Преміальні картки: Platinum, World Black Edition, World Elite, Infinite, VISA Signature. Цей перелік може змінюватися та доповнюватися на розсуд Банку. Згідно з п.2.1.1.2.4. умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою строк кредиту - 20 років. При цьому Сторони узгодили, що строком повернення кредиту є останній день відповідного календарного місяця останнього року дії строку Договору. Пунктом 2.1.1.2.5. передбачено, загальний розмір кредиту - сума коштів, які надані та/або можуть бути надані Клієнту на умовах цього Договору. Сторони узгодили, що загальний розмір кредиту за цим Договором становить розмір кредитного ліміту, встановлений Банком Клієнту, та який за розміром не перевищує: 50 000 грн. для карт "Універсальна", 75 000 грн. для карт "Універсальна Gold", 100 000 грн. для Преміальної картки Platinum, 200 000 грн. для Преміальної картки World Black Edition, 400 000 грн. Преміальної картки World Elite, 800 000 грн. для Преміальної картки Infinite, 300 000 грн. для Преміальної картки VISA Signature. При цьому Сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений Банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта в рамках розміру, зазначеного у абз.1 цього пункту, та не потребує додаткового погодження із Клієнтом. Відповідно до положень п.2.1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою кредит надається шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок Клієнта на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта з урахуванням законодавства та внутнішньобанківських документів. Згідно з п.2.1.1.2.8 умов та правил надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою розмір кредиту, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту на дату укладення Договору, усі припущення, використані для обчислення процентної ставки зазначені в Паспорті споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною Договору. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути, крім заборгованості по кредиту 81536,61 грн. (суму фактично отриманих коштів), 13151,84 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, 4355,74 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 6257,72 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Банк, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 21 серпня 2019 року, посилався на витяг з Тарифів та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору. Із заяви [PERSON] від 21 серпня 2019 року на актуалізацію даних по преміальній картці типу Преміальна картка вбачається, що [PERSON] встановлено кредитний ліміт у розмірі 100000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що відповідач [PERSON] користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Відповідач [PERSON] не надала суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ КБ "Приватбанк", не довела відсутність заборгованості. Однак, слід зауважити, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 21 серпня 2019 року у вигляді Анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно до заявлених позовних вимог та згідно наданого розрахунку заборгованості розмір тіла кредиту, наданого [PERSON] становить 81536,61 грн. Вимоги банку щодо стягнення з відповідача "простроченого тіла кредиту" в сумі 13151,84 грн. є недоведеними та безпідставними, відповідно до розрахунку заборгованості, що наданий банком, банком здійснено погашення відсотків за рахунок кредитування, що не передбачено умовами укладеного сторонами у письмовій формі кредитного договору та призвело до безпідставного нарахування надлишкового тіла кредиту, яке позичальник не отримував та безпідставного нарахування прострочених відсотків у розмірі 6257,72 грн. Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ КБ "Приватбанк" є обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 21 серпня 2019 року станом на 16 грудня 2020 року у розмірі 81536,61 грн. - за поточним тілом кредиту та заборгованість за нарахованими відсотками у розмірі 4355,74 грн. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2 270,00 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с. 61), тому оскільки позов підлягає задоволенню частково, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 1851,60 грн.

Outcome: partial