Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про відшкодування шкоди у розмірі 198000 грн. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №12019090250000153, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.04.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2. КК України встановлено, що 26.04.2019 р. близько 14год 30хв в світлу пору доби, суху погоду, водій ТОВ «Рембудспецмонтаж» [PERSON] , керуючи автомобілем марки МАН 8.163, р.н. [NUMBER] по автодорозі Н-09 Мукачево-Львів в населеному пункті с. Ямниця Тисменицького району Івано-Франківської області у напрямку м. Львів, здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] , який був рідним братом позивачки [PERSON] , внаслідок наїзду [PERSON] отримав тілесні ушкодження, від яких [INFO] помер. [PERSON] не мав власної сім`ї, проживав разом з позивачкою та мамою [PERSON] . У зазначеному кримінальному провадженні позивачка визнана потерпілою, їхня мама через перестарілий вік не брала участь у процесуальних діях. Після смерті [INFO] мами [PERSON] відкрилась спадщина, та єдиним її спадкоємцем є позивачка, яка спадщину прийняла належним чином. Вироком Тисменицького районного суду від 11.12.2020 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та притягнуто до кримінальної відповідальності. Страхова відповідальність щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок смерті [PERSON] була врегульована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО5103614 від 31.01.2019 р., виданого ПАТ «Страхова група ТАС». Позивачка звернулася до відповідача із заявою про виплату їй страхового відшкодування, однак як вбачається з листа ПАТ «Страхова група ТАС» №06437/7121 від 29.03.2021 р. їй було відмовлено у виплаті відшкодування. Відповідач вказує на те, що згідно п.27.3 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує шкоду, пов`язану зі смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам та дітям. А оскільки позивачка є рідною сестрою померлого, то вона не може претендувати на отримання страхової виплати. Однак позивачка є спадкоємцем матері загиблого, успадкувала право [PERSON] на звернення в межах трирічного строку із заявою про стягнення страхового відшкодування. Просила стягнути з відповідача страхове відшкодування за заподіяну шкоду в сумі 198000 грн. 21.12.2021 р. відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача позов не визнав, мотивуючи, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Вольво» н.з. [NUMBER] була застрахована відповідачем згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/5103614. На момент подання позивачкою заяви її мати [PERSON] була жива та мала право на звернення до відповідача із заявою на отримання страхового відшкодування у відповідності до п.27.3 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки позивачка є сестрою загиблого, то відповідно вона не має права на отримання страхової виплати за відшкодування моральної шкоди. Законом не передбачено право членів сім`ї на отримання страхового відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю потерпілого. Просив у позові відмовити. 19.01.2022 р. позивачкою подано заперечення на відзив, в якому вважає твердження відповідача безпідставними, оскільки вона являється єдиною спадкоємицею після смерті мами [PERSON] , якій за життя повинна була бути виплачена страхова виплата, а також вона, позивачка, визнана потерпілою у кримінальному провадженні. Крім того, посилання відповідача на ст. 1219 ЦК України є безпідставними, оскільки дана стаття регулює правовідносини щодо права на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а не смертю особи, що має місце у даній справі. Також посилання відповідача на правову позицію ВС у постанові від 12.09.2018 р. у справі №712/1503/17, то слід зазначити, що вона теж не підлягає застосуванню, оскільки правовідносини у цих справах не є подібними. Просила позов задоволити. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності та відсутності свого представника, позов підтримала, просила його задоволити. Представник відповідача ПАТ «Страхова Група «ТАС» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст. 247 ЦПК України. 16.11.2021 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. 02.06.2022 року після повторного автоматизованого розподілу судових справ у провадження судді Струтинського Р.Р. передано дану цивільну справу. Ухвалою суду від 07.06.2022 р. призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 26.04.2019 р. близько 14 год 30 хв в світлу пору доби, суху погоду, водій Товариства з обмеженою відповідальністю «Рембудспецмонтаж» [PERSON] , керуючи автомобілем марки МАН 8.163, р.н. [NUMBER] по автодорозі Н-09 Мукачево-Львів в населеному пункті с.Ямниця, Тисменицького району Івано-Франківської області у напрямку м. Львів, здійснив наїзд на велосипедиста [PERSON] , внаслідок якого останній отримав тілесні ушкодження, від яких [INFO] настала смерть потерпілого в Івано-Франківській ОКЛ. Вироком Тисменицького районного суду від 11.12.2020 р. у справі № 352/2386/19 водія [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік шість місяців, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з випробуванням; цивільний позов потерпілої [PERSON] залишено без розгляду (а.с.12-16). Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу МАН 8.163, р.н. [NUMBER] на момент скоєння ДТП була застрахована відповідачем ПАТ «СГ «ТАС», що підтверджується копією полісу №АО/5103614 (а.с.6). За умовами цього полісу сума страхового відшкодування у випадку смерті потерпілого становить 200000 грн. Позивачка повідомила ПАТ «Страхова група «ТАС» про настання страхового випадку, що підтверджується відповідною заявою від 30.10.2019 р. (а. с. 7). Листом ПАТ «Страхова Група ТАС» №06437/7121 від 29.03.2021 р. позивачці відмовлено у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з тим, що згідно пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує шкоду пов`язану зі смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам та дітям. А оскільки позивачка є рідною сестрою померлого [PERSON] , то вона не може претендувати на отримання страхової виплати. Встановлено, що у померлого [PERSON] власної сім`ї не було, він проживав разом з позивачкою, яка є його рідною сестрою та мамою [PERSON] . Однак, [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняла позивачка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 25.09.2021 р. (а.с.22). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, позивачка [PERSON] як спадкоємиця померлої успадкувала право [PERSON] на звернення в межах трирічного строку із заявою про стягнення страхового відшкодування. Заява про виплату страхового відшкодування може бути подана безпосередньо до суду, що цілком відповідає практиці Великої Палати Верховного Суду висловленої у постанові від 11.12.2019 р. у справі №465/4287/15. Відповідно до п. 1 ст. 1229 ЦК України страхові виплати (страхове відшкодування) спадкується на загальних підставах. Таким чином, позивачці [PERSON] як спадкоємиці померлої матері загиблого [PERSON] , яка за життя мала право на отримання страхового відшкодування, належиться до виплати сума страхового відшкодування передбаченого страховим полісом №АО/5103614 виданим ПАТ «Страхова група ТАС». Разом з цим, суд вважає неприйнятними доводи позовної заяви, що регламентна виплата має бути сплачена страховиком відповідно до ліміту відповідальності в сумі 198000 грн, визначеному в договорі про обов`язкове страхування. Відповідно до пункту 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Згідно п.27.3 ст.27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" у 2019 році встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 4173 грн. Таким чином, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати), що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки становить 50076 грн (12х4173 грн). Суд критично оцінює посилання відповідача ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА ТАС» на правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 12.09.2018 р. у справі №712/1503/17, так як правовідносини у даній справі не є подібними. Зокрема, у вказаній справі №712/1503/17 позивачка зверталась з позовом про відшкодування витрат на лікування не як спадкоємець потерпілої особи, а як особа, яка за свій рахунок здійснила витрати на лікування потерпілої. У справі №712/1503/17 предметом судового розгляду було стягнення витрат на лікування потерпілої та моральних збитків в порядку ст. 1166 ЦК України, а не стягнення страхового відшкодування в порядку ст. 1229 ЦК України на користь спадкоємиці, яка визнана потерпілою у кримінальному провадженні, що має місце у цій справі. Позивачкою [PERSON] понесено витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 10000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунком розміру правничої допомоги (а.с.74), угодою про надання правничої допомоги адвокатом (а.с.75). З урахуванням вимог ч.1, 2 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом заявленого позову на суму 50076 грн, що становить 25,29% від заявленої суми позову, стягненню з відповідача на користь позивачки підлягають 2529 грн витрат на правничу допомогу та 480,51 грн судового збору. На підставі наведеного, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 1216-1218, 1229 ЦК України,

Outcome: approved