Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати в односторонньому порядку договір №\~4852 від 14 квітня 2021 року, укладений між нею та [PERSON] , стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений аванс у розмірі 33500,00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 квітня 2021 року між нею та [PERSON] укладено договір №\~4852, відповідно до умов якого замовник в особі [PERSON] доручає виконавцю в особі [PERSON] виконання робіт по виготовленню кухонних меблів. За умовами договору вартість виробу складає 48000,00 грн. За умовами пункту 2.2 договору замовником було внесено виконавцю кошти в розмірі 80% вартості замовлення в сумі 33500,00 грн, однак виконавець після отримання передплати за договором в розмірі 80% вартості виробу, до виконання взятих на себе зобов`язань не приступив, про причини, на які вказував останній були необ`єктивними. На звернення до відповідача в липні 2021 року, з вимогою виготовити замовлені кухонні меблі або повернути сплачену передоплату в розмірі 33 500 грн., відповідач [PERSON] , 10 липня 2021 року, власноручно написав розписку про повернення грошових коштів в сумі 33500,00 грн. по договору № 4852 від 14 квітня 2021 року, в період часу з 11 липня 2021 року по 25 липня 2021 року. У вказаний термін відповідач кошти не повернув, від зустрічі ухиляється, на телефонні дзвінки не відповідає. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, в судове засідання жодного разу не з`явився. Конверт з ухвалою про відкриття провадження та копією позовної заяви з додатками, що направлявся за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача, повернувся до суду неврученим з відміткою «Укрпошти» про причини повернення «За закінченням терміну зберігання». Будь-яких заяв від відповідача про розгляд справи за його відсутності та/або відкладення судового засідання до суду не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, постановив розглянути справу заочно, згідно із статтями 223 та 280 ЦПК України. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved