Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивачка у вересні 2022 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 28.08.2004 року уклали шлюб. У подружжя під час шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін справи не склалося, відповідач має діаметрально протилежні погляди на сімейне життя, на стосунки з дружиною. Шлюбні відносини сторони не підтримують з квітня 2022 року, віддалилися один від одного. Усі подальші розмови про збереження шлюбу втратили сенс, спільне господарство не ведеться, проживання із відповідачем стало суперечити інтересам позивачки, можливості зберегти шлюб немає. [PERSON] категорично не згодна на примирення. Посилаючись на указані обставини, позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 28.08.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №90 та стягнути судові витрати з відповідача. Ухвалою суду від 20.09.2022 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Кудін О.М. у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити та вирішити питання розподілу судових витрат, понесених позивачкою. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 28.08.2004 року було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №90. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.4). Позивачка та відповідач є батьками [PERSON] , яка народилась [INFO] (а.с. 5). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з таких мотивів. Позивачкою при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу(стаття 133 ЦПК України). Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з останнього на користь позивачки слід стягнути 50% суми судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачу у розмірі 496,20 грн., решту суми слід компенсувати позивачу з держаного бюджету. Також у позовній заяві [PERSON] вказала, нею понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн., яка надана їй адвокатом Кудіним О.М. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подала Договір про надання правничої допомоги від 01.08.2022 року; копію свідоцтва про право Кудіна О.М. на заняття адвокатською діяльністю: Копія ордера від 05.09.2022 серія ВМ № 1005761; Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої допомоги (визначений у фіксованому розмірі) від 05.09.2022, квитанцію до прибуткового касового ордера №05/09 від 05.09.2022 про отримання адвокатом Кудіним О.М. від позивачки коштів на загальну суму 2000 грн. Указані докази підтверджують факт понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 2000 грн. Відповідно до статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України). Відповідач не подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. За таких обставин, понесені позивачкою у цій справі витрати на правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 2000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved