Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею (позивачем) та відповідачем, зареєстрований 06.09.2019 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що 06.09.2019 складено відповідний актовий запис № 2174. На обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, наразі фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинились, вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Зазначила, що фактично сім`я припинила своє існування. Вважає, що збереження сім`ї неможливе та суперечить її інтересам. Ухвалою від 09.09.2022 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія зазначеної ухвали була надіслана у порядку ст. 272 ЦПК України позивачу за її зареєстрованим місцем проживання (перебування), зазначеним у позові та відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Позивач, яка про дату, час і місце розгляду справи, була повідомлена належним чином засобами електронного зв`язку, що підтверджується довідкою відповідальної особи про доставку електронного листа 14.09.2022, - у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання від позивача до суду не надходило. До суду надійшла заява представника позивача, зареєстрована в суді 03.10.2022 за вх. № 4754/22, в якій остання просила розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач, який про дату, час і місце розгляду справи, повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України, та відповідно до положень ст. 128 ЦПК України є таким, якому судова повістка вручена 27.09.2022, - у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання від відповідача до суду не надходило. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відповідачем до суду подано відзив, зареєстрований у суді 21.09.2022 за вх. № 4554/22, в якому останній висловив свою позицію про те, що не заперечує проти задоволення позову та просить розірвати шлюб, укладений між ним та позивачем. Зазначив, що дійсно у нього відсутні спільні інтереси з дружиною, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства вони не ведуть та проживають порізно. Також зазначив, що майнових претензій один до одного не мають, спільного майна не мають. Зазначений відзив було направлено відповідачем за місцем фактичного проживання позивача 20.09.2022. Відповідь на відзив від позивача до суду не надходила. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів без здійснення, відповідно до умов ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, зокрема тому, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке.. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06.09.2019 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що 06.09.2019 складено відповідний актовий запис № 2174, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 06.09.2019. Твердження позивача про те, що подружжям шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються та останні намірів їх відновлювати не мають наявними у справі доказами не спростовується. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При цьому, судом відзначається, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Положеннями ч. 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, під час розгляду справи за наявними у ній доказами обставини, наведені у ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений, - судом не встановлені. Як зазначено у ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З клопотанням про надання строку для примирення сторони до суду не звертались. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, судом відзначається, що вимога щодо відновлення дошлюбного прізвища позивачем не заявлялась. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема, те, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинено, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин неможливе та буде суперечити інтересам, зокрема, позивача, у зв`язку з чим такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved