Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

в червні 2016 року представник позивача ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Сихівського районного суду м. Львова із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просив стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту № 10-29/Є4129 від 05.09.2007 року в сумі 746599,13 грн., а також судовий збір в сумі 11198,99 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного кредитного договору № 10-29/4129 від 05.09.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 33 081,00 швейцарських франків, строком погашення до 04.09.2022 року, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Однак, в порушення умов договору відповідач не виконав свої зобов`язання, та станом на 01.05.2016 року у відповідача перед позивачем наявна заборгованість в розмірі 23482,00 швейцарський франків - заборгованість за кредитом та 5158,61 швейцарських франків - заборгованість за відсотками. Посилаючись на викладене, а також в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором, позивач вимушений звернутись до суду із даним позовом та просить стягнути із відповідача на користь позивача зазначену заборгованість в примусовому порядку. Ухвалою судді Сихівського районного суду м. Львова від 17.06.2016 року, у справі було відкрито провадження. Заочним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29.07.2016 року, позов було задоволено. Стягнуто із відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 10-29/4129 від 05.09.2007 року в розмірі 28640,61 швейцарських франків, що становить 722 889,00 грн. та судові витрати в розмірі 11198, 99 грн. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 26.04.2019 року, було скасоване заочне рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 29.07.2016 року, та призначено справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 23.05.2019 року, справу було передано за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. 24.06.2019 року справа надійшла до канцелярії Голосіївського районного суду м. Києва. В серпні 2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого сторона відповідача просила в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивачем не доведено належними доказами розмір боргу та наданий банком розрахунок містить періоди нарахування процентів за користування кредитом не помісячно, а за періоди, які в окремих випадках доходять від 2 до 311 днів, що є порушенням умов договору та не дають можливість перевірити правильність нарахування величини процентів. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року, клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження було задоволено. Розгляд цивільної справи було вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та замінено судове засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Призначено у справі підготовче судове засідання. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2020 року, провадження по даній цивільній справі, було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням по цивільній справі № 752/26392/17 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору, яка перебуває на розгляді в Голосіївському районному суді м. Києва. Постановою Київського апеляційного суду від 15.07.2020 року, апеляційну скаргу представника АТ «Альфа-Банк» було задоволено, скасовано ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29.01.2020 року та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. В ході розгляду справи відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» було замінено на його правонаступника АТ «Альфа-Банк». Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24.11.2020 року, клопотання відповідача про витребування доказів по цивільній справі було задоволено. Витребувано від АТ «Альфа-Банк» належним чином завірені копії наступних документів: кредитної справи за кредитним договором № 10-29/4129 від 05.09.2007 року; платіжних документів про надання [PERSON] кредиту (заяви на видачу готівки) та отримання [PERSON] кредиту із каси банку (квитанції) за його підписом; меморіального ордеру про зарахування кредитних коштів на поточний рахунок [PERSON] ; документів, що підтверджують прийняття суми в гривні для перерахування на цілі, визначені в п. 1.2 кредитного договору; анкету-заяву [PERSON] з кредитним договором № 10-29/4129 від 05.09.2007 року; індивідуальної ліцензії на здійснення разової валютної операції, зокрема, використання кредиту, наданого [PERSON] , в іноземній валюті як засобу платежу; генеральної ліцензії банку; виписки із рахунку 3800 за 05.09.2007 року; документів, що підтверджують відкриття [PERSON] поточного та позичкового рахунків для надання кредиту 05.09.2007 року; виписки по рахунках обліку заборгованості за кредитним договором № 10-29/4129 від 05.09.2007 року за період із 05.09.2007 р. по 01.05.2016 р., включно, в розрізі обліку заборгованості по кредиту, простроченому кредиту, процентах, прострочених процентах, комісії, простроченій комісії, пені з урахуванням переносів (включно з періодами до/після переносу сальдо); щоденних оборотно-сальдових відомостей (за дні, коли наявний рух коштів) за період із 05.09.2007 р. по 01.05.2016 р. по рахунках, що були задіяні в обліку по [PERSON] за кредитним договором № 10-29/4129 від 05.09.2007 року; документів, що підтверджують наявність готівкової валюти - швейцарського франку в сумі 33081,00 у касі відділення № 1 Київської філії АКБ «Укрсоцбанк» (реєстр валюти, витяг з касової книга, тощо) 05.09.2007 р. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2021 року, клопотання представника відповідача про призначення судово-економічної експертизи у даній цивільній справі було задоволено частково. Призначено у справі судово-економічну експертизу. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04.07.2022 року, у справі було поновлено провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.09.2022 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, та просили в їх задоволенні відмовити, посилаючись на підстави, які викладені у відзиві на позов. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наведеної явки сторін. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 05.09.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та відповідачем було укладено Договір кредиту №10-29/4129, згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в сумі 33081 швейцарських франків, зі сплатою 10% річних та кінцевим терміном погашення до 04 вересня 2022 року. 27.11.2009 між ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», та відповідачем було укладено договір про внесення змін до договору кредиту, відповідно до якого сторони узгодили новий графік погашення заборгованості. 14.07.2010 між ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» та відповідачем було укладено додаткову угоду до Договору кредиту від 05.09.2007 і за взаємною згодою встановлено відсоткову ставку в розмірі 10,55% річних. Банк свої зобов`язання за договором виконав, та надав відповідачу кредит в розмірі 33081,00 швейцарських франків. Позивач в обґрунтування позовних вимог вказував, що банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, однак відповідач всупереч умов кредитного договору здійснював свої зобов`язання не належним чином, у зв`язку із чим у нього станом на 01.05.2016 р. утворилась заборгованість сумі 28640,61 грн., яка складається із: 23482,00 грн. - сума боргу за кредитом, 5158,61 грн. - сума боргу за відсотками. На підтвердження своїх вимог банком було надано розрахунок заборгованості. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не заперечується факт отримання коштів за кредитним договором, однак, відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості, який був проведений банком та зазначав про відсутність у нього заборгованості у пред`явленому до стягненні розмірі. Так, за клопотанням сторони відповідача у справі була проведена судово-економічна експертиза. Відповідно до висновку експерта КНДІСЕ від 20.06.2022 року № 32712/21-72, було встановлено те, що наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості [PERSON] не відповідає умовам кредитного договору № 10-29/4129 від 05.09.2007 р. Крім того, експертом було зазначено про те, що розрахована реальна процентна ставка (13,45 %) і абсолютне значення подорожчання кредиту (32504,20 швейцарських франків) не відповідають вказаним в «Детальному розписі сукупної вартості кредиту, значення реальної процентної ставки та абсолютне значення подорожчання кредиту». Вказаний висновок експерта є належним та не викликає сумнівів щодо його правильності. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором на підтвердження розміру заявлених позовних вимог у пред`явленому до стягненні розмірі, а тому заперечення сторони відповідача в цій частині є слушними. Після проведення у справі судової експертизи, стороною позивача не було надано доказів на спростування зазначеного висновку, як і не надано суду уточненого розрахунку боргу відповідача за кредитним договором. Суд відмічає, що інші наведені позивачем доводи в обґрунтування своїх позовних вимог не спростовують наведених висновків суду. Як зазначає Європейський суд з прав людини в своїй усталеній практиці, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача в ході розгляду справи не доведено достатніми та належними доказами розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, а відтак законні підстави для стягнення із відповідача на користь банку пред`явленої до стягнення суми боргу відсутні, в зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити. В порядку ст. 141 ЦПК України, із позивача на користь відповідача підлягає стягненню витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи в сумі 18877,10 грн.

Outcome: dismissed