Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

До Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~звернулась [PERSON] з позовом\~до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позов мотивований тим, що 18.10.2015 сторони зареєстрували шлюб, від якого вони мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач повідомила, що син проживає з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання спільного сина в добровільному порядку не надає, у зв`язку з чим позивач та син знаходяться в скрутному матеріальному становищі. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивача до суду із вимогами про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду\~від 05.08.2022 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем 08.08.2022 було отримано вищевказане судове\~рішення та\~копію позовної\~заяви з\~доданими до\~неї документами,\~що підтверджується\~відповідною розпискою.\~(а.с.\~17) Позивачем ухвалу суду від 05.08.2022 було отримано 09.08.2022. (а.с. 18) У строк, визначений судом ухвалою суду від 05.08.2022, від відповідача відзив на позов на адресу суду не надійшов. Натомість 09.08.2022, до початку розгляду справи по суті, надійшла заява про визнання ним позовних вимог. Будь-які докази по справі, чи клопотання від учасників справи на адресу суду не надійшли. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 49 та ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом, з метою з`ясування чи не суперечить визнання відповідачем позовних вимог закону та чи не порушує таке визнання прав, свобод чи інтересів інших осіб, встановлено наступне. Згідно із свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 18.10.2015 Виконавчим комітетом Комарівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано 18.10.2015, актовий запис № 6. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] . (а.с. 6) Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 02.02.2021 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 303. (а.с. 7) Відповідно до довідки № 1-359 від 26.07.2022, виданої старостою Комарівського старостинського округу виконавчого комітету Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області [PERSON] , позивач разом із сином зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 8) Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ч. 2 ст. 141 СК України). Судом, у відповідності до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, встановлено, що визнання позовних вимог відповідачем є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приймається судом. Верховним Судом України в Постанові Пленуму № 2 від 12.06.2009 року в п. 24 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» звернуто увагу, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищевикладене позов підлягає задоволенню. Таким чином,\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] підлягають\~стягненню аліменти\~на утримання\~сина -\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~ј частки\~від заробітку\~(доходу)\~відповідача щомісячно,\~але не\~менше 50\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше ніж 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або\~одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України. Згідно із\~ст.\~179\~СК України\~аліменти є\~власністю дитини,\~а не\~того з\~батьків,\~на ім`я\~кого вони\~виплачуються.\~При цьому\~на отримувача\~аліментів покладається\~обов`язок розпоряджатися\~аліментами лише\~за цільовим\~призначенням в\~інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання, а також право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд прийшов до наступного висновку. Позивачка на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому судом прийнято до уваги, що у відповідності до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, враховуючи те, що позивачка на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, а також положення ст. 141 і ч. 1 ст. 142 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 496, 20 гривень. Доказів понесення інших судових витрат ні позивачем, ні відповідачем не надано. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. На підставі викладеного та

Outcome: approved