Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~У серпні 2022 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 21 червня 2019 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 185. Від шлюбу в них дітей не має. \~ \~ \~ \~З відповідачкою разом не проживають і не підтримують подружніх відносин протягом трьох років, спільного господарства не ведуть. Спільне життя у них не склалося в силу несумісності характерів, втрати поваги один до одного, в них різні погляди на життя та побут. Фактично сім`я розпалася, існує формально, а тому він просить шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася повторно, відзиву не подала, про причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши та дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 21 червня 2019 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували у Чортківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 185. Від шлюбу дітей не мають. Сторони разом не проживають протягом трьох років, спільного господарства не ведуть, відносин не підтримують. Спільне життя у сторін не склалося в силу несумісності характерів, втрати поваги один до одного, в них різні погляди на життя та побут. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 вищезазначеного Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом частини третьої статті 109 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved