Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

17 серпня 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальності «Строительний Бум», мотивуючи тим, що 22.10.2022 року, позивач придбала у відповідача пральну машину «Smart»WG-F 60 (7 кг 1\~000 об/хв) за 8\~599,00 грн. Товар було придбано на умовах кредиту від AT"Альфа -Банк" "Оплата частинами". 23.10.2021 року магазином позивачу було доставлено вищевказану пральну машину до будинку позивача. Після отримання у результатів тестування позивач виявила, що вказаний товар є непридатним, а саме пральна машина не запускається та не виконує свою основну функцію - не може прати білизну. Одразу після виявлення Позивачем факту, що якість товару є неналежною, Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про ремонт пральної машини або повернення коштів за неякісний товар. У магазині позивачу сказали звернутися до сервісного центру гарантійного обслуговування та ремонту, із яким працює магазин - «Інтерсервіс». 01.11.2021 року «Інтерсервіс» приїхав до будинку та забрав пральну машину на ремонт з терміном виконання не пізніше 16.12.2021 року. Позивач неодноразово зверталася до сервісного центру із проханням відремонтувати товар або надати аналогічний товар із змінного фонду для використання замість її пральної машини, яка перебувала у ремонті. До 16.12.2021 ані пральної машини, ані грошових коштів, які позивач за неї сплатила повернуто не було. У сервісному центрі повідомляли, що очікують доставки запасних частин, які поки що не доставлені. Декілька разів позивач зверталася до сервісного центру «Інтерсервіс» із вимогою відремонтувати пральну машину або повернути мені пральну машину без здійснення ремонту. Кожного разу у сервісному центрі мені відмовляли видати пральну машину.15.02.2022 р. позивач змушена була звернутись до відповідача і пояснити їм ситуацію із проханням вплинути на сервісний центр, адміністрація магазину «Строительний БУМ» у категоричному порядку запропонували самостійно забрати пральну машину із сервісного центру та повернути її до магазину. 15.02.2022 р. позивач звернулася до сервісного центру «Інтерсервіс» із письмовою заявою із вимогою виплати по 1% від вартості пральної машини за кожен день. Лише після цієї заяви сервісний центр «Інтерсервіс» повернув пральну машину.16.02.2022 року позивач звернулася до Відділу поліції із заявою про відмову магазину приймати від неї неякісний товар. Разом із співробітником поліції прийшли до відповідача та подали адміністрації магазину заяву-вимогу про прийняття магазином пральної машини та повернення коштів, сплачених мною за зазначену пральну машину. 17.02.2022 року адміністрація магазину нарешті прийняла зазначену пральну машину, про що було видано «Сохранну расписку» № 728 від 17.02.2022 року. Після 17.02.2022 року позивач багато разів зверталася до магазину, але ніякої відповіді не отримала. Тому [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на її користь загальну суму 13\~371,85 грн, яка складається: вартість неякісного товару 8599,00 грн., 2772,85 грн. інших витрат, пов`язані з придбанням товару неналежної якості, а саме: 250 грн.- сума за розрахунково-касові послуги кредиту, 1210,62 грн. інфляційне збільшення заборгованості за період безпідставного користування коштами покупця, 1312,23 грн.-штрафні санкції. Стягнути з відповідача на користь позивача суму моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн., а також судові витрати. 26 серпня 2022 року було відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року частина позовних вимог про стягнення грошових коштів в розмірі 13\~371,85 грн була залишена без розгляду за клопотанням позивача у зв`язку з тим, що позивачу була надана інша пральна машина. В судове засідання позивач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підтримала, просила стягнути, в частині стягнення вартості неякісного товару 8599,00 грн., 2772,85 грн. інших витрат, пов`язані з придбанням товару неналежної якості, а саме: 250 грн.-сума за розрахунково-касові послуги кредиту, 1210,62 грн. інфляційне збільшення заборгованості за період безпідставного користування коштами покупця, 1312,23 грн.- штрафні санкції просила залишити без розгляду, оскільки позивачу надали іншу пральну машинку. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений, про причину неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно чеку №75658321 від 22.10.2021 року та видаткової накладної №16406472/211022/024 від 22.10.2021 року [PERSON] придбала у товариства з обмеженою відповідальністю «Строительний БУМ» пральну машину «Smart» 7 кг 1000 об/хв WG-F60825BW за 8\~599,00 грн. 22 жовтня 2022 року [PERSON] та АТ «Альфа-Банк» підписали угоду про надання споживчого кредиту №402201623, в тому числі, на купівлю пральної машини. У зв`язку з несправністю пральної машини [PERSON] звернулась до сервісного центру «Інтерсервіс» для гарантійного ремонту пральної машини згідно квитанції виїзного ремонту від 10.11.2021 року. 16.02.2022 року [PERSON] звернулась до ТОВ «Строительний БУМ» з заявою-вимогою про повернення сплачених позивачем грошових коштів за товар неналежної якості з істотним недоліком. Відповідно до «Сохранной расписки» від 17.02.2022 року №728, прийнято від [PERSON] пральну машину «Smart» 7 кг 1000 об/хв WG-F60825BW. Згідно з видатковою накладною №16406472/220824/004 від 24.08.2022 року та чеку від 24.08.2022 року, [PERSON] прийняла пральну машину INDESIT 5 кг 1000 об/хв, IWSB 51051 (UA), вартістю 9499,00 грн. В своїй заяві позивач вказала, що пральна машина INDESIT була надана відповідачем їй як заміна товару неналежної якості, пральної машини «Smart». Позивач з приводу вищенаведених обставин, зверталась до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, 02.09.2022 року позивачу надали відповідь, в якій вказано, що в даній ситуації склались цивільно-правові відносини, які вирішуються у порядку приватного судочинства. Заподіяння моральної шкоди та компенсація відповідних немайнових втрат може мати місце як в договірних, так і в деліктних правовідносинах (поза межами існуючих між потерпілим і завдавачем шкоди договірних чи інших правомірних зобов`язальних відносин). Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до частин третьої, четвертої\~статті 23 ЦК України\~моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.\~Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства(зокрема статті 4, 22 Закону про захист прав споживачів). Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами\~Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону про захист прав споживачів чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Так,\~пункт 5\~частини першої\~статті 4\~Закону Про\~захист прав\~споживачів,\~передбачено,\~що споживачі\~під час\~укладення,\~зміни,\~виконання та\~припинення договорів\~щодо отримання\~(придбання,\~замовлення тощо)\~продукції,\~а також\~при використанні\~продукції,\~яка реалізується\~на території\~України,\~для задоволення\~своїх особистих\~потреб мають\~право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Виходячи з положень статей\~16\~і\~23 ЦК України\~та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Тобто, статті 4 та 22 Закону про захист прав споживачів у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Оцінивши доводи позивача про завдання моральної шкоди та враховуючи усі докази у справі, суд доходить висновку, що діями відповідача були порушені права позивача, які проявилися у порушенні прав споживача, не усунення недоліків товару в передбачений законом строк, необхідність звернення у зв`язку з цим за правовою допомогою, а також до поліції за захистом своїх прав. Позивачем доведено, що зазначені порушення з боку відповідача призвели до моральних страждань. Такі порушення вимагали додаткових зусиль для організації її життя, тому суд вважає, що є підстави для стягнення компенсації цієї шкоди. Виходячи з характеру правопорушення і його наслідків для позивача, тривалість її страждань і переживань, оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності суд приходить до висновку, що з Відповідача на користь позивача слід стягнути 2000 грн. у якості відшкодування моральної шкоди. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved