Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради, діючий в інтересах малолітнього [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог зазначив, що відповідачка у справі є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько дитини, [PERSON] , [INFO] , з 22.01.2018 року по теперешній час перебуває в розшуку як безвісно зникла особа. Дитина перебуває на обліку служби у справах дітей, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах, так як мати дитини відповідачка [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків ухиляється, у зв`язку з чим з березня 2021 року вихованням дитини стала займатися двоюрідна бабуся дитини [PERSON] , яка опікується дитиною, турбується про її навчання, здоров`я та забезпечує її побутові і матеріальні потреби. Відповідачка зловживає спиртними напоями, негативно характеризується, з дитиною не спілкується, про її здоров`я і розвиток не дбає, повністю самоусунувшись від виконання батьківських обов`язків. Вказуючи на зазначені обставини, орган опіки і піклування, уточнивши свої позовні вимоги під час судового розгляду, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , передавши його органу опіки та піклування для подальшого влаштування та стягнути з відповідачки на користь органу опіки і піклування аліменти на утримання дитини в розмірі ј часткий заробітку (доходу) відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до остаточного влаштування дитини, але не пізніш як до досягнення дитиною віку повноліття. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені до відповідачки вимоги підтримала і, обгрунтовуючи їх свідомим нехтуванням відповідачкою батьківським піклуванням, потребами дитини, її фізичним і духовним розвитком, необхідністю забезпечення дитини належним харчуванням та створення їй необхідних умов для розвитку, що у своїй сукупності розцінюється як умисне ухилення від виховання дитини, просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідачка, виклик якої здійснювався судом неодноразово та яка була належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду, в судове засідання не з`явилася, причин неявки суд не повідомила, клопотань про перенесення розгляду справи суду не надала. Приймаючи до уваги наведене та згоду представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність в заочному судовому засіданні на підставі наявних усправі доказів. Треті особи, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання також не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги проо позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав підтримують. \~ \~ \~ \~Надавши оцінку встановленим судом обставинам та представленим позивачем доказам, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] , [INFO] , є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.5). Батьком в свідоцтві про народження дитини значиться [PERSON] , [INFO] , який, згідно довідки Відділення поліції №2 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області від 29.12.2021 року №26637/306/01-21, з 22.01.2018 року перебуває у розшуку як безвісно зникла особа (а.с.8). Згідно довідки з місця проживання, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.21). Дитина відповідачки [PERSON] , [INFO] , згідно довідки комунальної установи «Покровський координаційний комітет самоорганізації населення» №61-12/6332, мешкає без реєстрації зі своєю бабусею [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 25.11.2021, для дитини створені усі необхідні умови для її виховання і розвитку, дотримані санітарно-гігієнічні умови, дитина забезпечена усім необхідним (а.с.10). Згідно учнівської характеристики, [PERSON] навчається у початковій школі №4 Покровської міської ради. Дитина проживає з бабусею [PERSON] та перебуває на її вихованні, так як мати дитину залишила, проживає в іншому місці, про що навчальний заклад не повідомила, вихованням дитини не займається (а.с.11). Така ж поведінка матері спостерігалася і при відвідуванні дитиною закладу дошкільної освіти в 2018 2019 роках, що вбачається з довідки завідувачки закладу дошкільної освіти №7 «Топольок» Покровської міської ради (а.с.12). Зазначені обставини були також підтверджені в судовому засіданні свідком [PERSON] , яка суду пояснила, що є рідною сестрою відповідачки, яка [INFO] народила сина [PERSON] . Проте займатися вихованням дитини сестра не хотіла, вела аморальний спосіб життя, зловживала спиртними напоями. Через це дитина залишалася без догляду, а потім дитину взяла до себе [PERSON] рідна тітка чоловіка сестри. Деякий час відповідачка провідувала дитину, а потім за неї забула і з 2018 року дитиною повністю стала опікуватися [PERSON] , яка водила дитину до дитячого садка, а потім до школи, допомагала у навчанні. Допомоги в матеріальному забезпеченні дитини, її вихованні мати дитини не надавала, бажання спілкуватися з дитиною, турбуватися про її життя та здоров`я не виявляла. Коли розпочалася війна і на території м.Покровська стало жити небезпечно, [PERSON] разом з дитиною виїхала до Польщі, де оформила опікунство на дитину. Сестра ні дитиною, ні місцем її перебування не переймається, долею дитини не цікавиться. З урахуванням цього також вважала, що позбавлення сестри батьківських прав відносно дитини відповідатиме інтересам малолітнього, так як бажання змінити свою поведінку до дитини відповідачка не виявляє, що може негативно вплинути на дитину, яка вже сама не хоче спілкуватися з матір`ю. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради, позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , є доцільним, так як відповідатиме інтересам дитини (а.с. 14). Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтями 8,12,14 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти та поважати дитину. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. В разі, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, вони відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України можуть бути позбавлені батьківських прав. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони свідомо не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] протягом тривалого часу своєю дитиною не опікується, не дбає про рівень її життя, не цікавиться станом здоров`я і розвитку, навчанням, не створює належних умов для зростання дитини, не намагається встановити з нею контакт. Як наслідок, дитина не відчуває піклування матері, її любові і турботи. Все це свідчить про свідоме ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків та винність її поведінки. Обставин, які б перешкоджали відповідачці належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або обставин, які б свідчили про створення їй перешкод у спілкуванні з дитиною зі сторони третьої особи [PERSON] , судом не встановлено, що підтверджує доводи позивача про свідоме і умисне невиконання нею своїх батьківських прав та є підставою для задоволення позову, передання малолітньої дитини представникам органу опіки та піклування для подальшого влаштування і встановлення опіки та стягнення з відповідачки аліментів на утримання дитини, так як відповідно до\~ч.ч.2,\~3\~ст.166\~Сімейного кодексу\~України особа,\~позбавлена батьківських\~прав,\~ від обов`язку\~щодо утримання\~дитини не звільняється. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Доказів на підтвердження неспроможності сплати аліментів відповідачкою не надано, правом відзиву на позов відповідачка не скористалася. З огляду на це суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення позивача до суду з 18.01.2022 року до влаштування дитини, але не пізніш ніж до досягнення дитиною віку повноліття. При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачці, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved