Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1. 26 квітня 2021 року представник позивача адвокат Тарасенко Оксана Юріївна, яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», в якому просить зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна, належного [PERSON] , накладеного згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28 жовтня 2014 року, серія та номер 45236206, виданої державним виконавцем Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Одеської області Галкіним Дмитром Павловичем. 2.Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 червня 2013 року по справі №2/1519/6072/11 задоволено зустрічний позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра». Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість у розмірі 655857,89 гривень. 24 березня 2014 року Малиновським районним судом м. Одеси у справі №2/1519/6072/11 видано виконавчий лист щодо стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованість у розмірі 655857,89 гривень. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31 липня 2020 року у справі №2/1519/6072/11 замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційне товариство «Надра» правонаступником товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні за виконавчими документами виданими Малиновським районним судом м. Одеси у цивільній справі №2/1519/6072/11. 25 вересня 2020 року товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс», на підставі ст.37 Закону України «Про іпотеку», за згоди боржника, задоволено вимогу за виконавчим документом №2/1519/6072/11, виданий Малиновським районним судом міста Одеси 18.03.2014 року щодо стягнення 655857,89 гривень, шляхом передання боржником стягувачу квартири загальною площею 38 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира виступала у якості іпотечного забезпечення за кредитним договором №05/09/2007/840-К32 від 14.09.2007 року та належала на праві власності [PERSON] . У наслідок чого, до стягувача перейшло право власності на зазначений об`єкт нерухомості. Підтвердженням відсутності боргу у боржника перед стягувачем є лист-підтвердження від 02 жовтня 2020, складений ТОВ «Консалт-Солюшенс». Згідно цього листа ТОВ «Консалт-Солюшенс» підтверджує, що жодних претензій з приводу кредитного договору №05/09/2007/840-К32 від 14.09.2007 року до [PERSON] не має. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 січня 2021 року у справі №2/1519/6072/11 виконавчий лист, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 18 березня 2014 року визнано таким, що не підлягає виконанню. Зазначений виконавчий лист перебував на примусовому виконані у Головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Галкіна Дмитра Павловича, яким було відкрито виконавче провадження №45236206. Під час здійснення виконавчих дій у рамках цього виконавчого провадження, 28 жовтня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, у наслідок чого на все рухоме та нерухоме майно [PERSON] накладено арешт. 30 червня 2015 року виконавче провадження №45236206 було завершено, а виконавчий документ був направлений для подальшого виконання до Відділу державної виконавчої служби Біляївського МУЮ Одеської області. Як вбачається з відповіді Біляївського міськрайоного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 25.09.2020 вих.№23067/30, 04 вересня 2015 року державним виконавцем Біляївського міськрайоного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження №48615581 щодо примусового виконання виконавчого листа №2/1519/6072/11 від 18.03.2014. 30 березня 2016 року державним виконавцем прийнята постанова про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю майна боржника. В подальшому матеріали виконавчого провадження №48615581 було знищено, так як строк зберігання виконавчих проваджень обмежено трирічним терміном. 09.02.2021 року представник позивача звернувся до Першого Малиновського ВДВС м. Одеси із заявою про зняття арешту з всього рухомого та нерухомого, накладеного постановою державного виконавця №45236206 від 28.10.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, та вчинення дії щодо реєстрації припинення обтяження рухомого та нерухомого майна з підстав визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Проте, листом від 18.02.2021 року вих.№ 4940 начальник Першого Малиновського ВДВС у м. Одеси ГТУЮ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив позивача про відсутність у виконавця передбачених Законом України «Про виконавче провадження» підстав для зняти арешт з майна боржника за виконавчим провадженням, яке було завершене, та у зв`язку із цим, вказав про можливість зняття арешту з майна за рішенням суду. Окрім того, повідомлено про закінчення 3-річного строку зберігання виконавчого провадження. У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача просить зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна, належного [PERSON] . 3. Представник відповідача відзив на позов не надавав. 4. Від представника третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» надійшли письмові пояснення, відповідно до яких, станом на 08 грудня 2021 року у [PERSON] відсутній борг перед ТОВ «Консалт Солюшенс», жодних претензій з приводу кредитного договору №05/09/2007/840-К32 від 14 вересня 2007 року до [PERSON] ТОВ «Консалт Солюшенс» не має. (а.с. 45-46) ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 5. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але представник позивача надала заяву про розгляд справи без їх участі на позові наполягала. 6. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. 7. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до суду надав письмові пояснення, в яких позовні вимоги позивача просив задовольнити та продовжити розгляду справи без участі представника за наявними в матеріалах справи документами.. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 8. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 30 квітня 2021 року матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» про зняття арешту, направлено на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області за підсудністю. 9. Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 червня 2021 року, цивільну справу №521/5940/21, передано в провадження судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. 10. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 04 червня 2021 року було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 11. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області Галич О.П. від 24 січня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. Відповідач, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подав до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленим належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України. 12. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 13.Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20 січня 2021 року у справі №2/1519/6072/11 виконавчий лист, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 18 березня 2014 року у справі №2/1519/6072/11 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованості в розмірі 655857,89 гривень визнано таким, що не підлягає виконанню. (а.с.9-12) 14. Як вбачається з відповіді Біляївського міськрайоного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) на від 25.09.2020 вих.№23067/30, 04 вересня 2015 року державним виконавцем Біляївського міськрайоного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області відкрито виконавче провадження №48615581 щодо примусового виконання виконавчого листа №№ 2/1519/6072/11 від 18.03.2014. 30 березня 2016 року державним виконавцем прийнята постанова про повернення виконавчого документу стягувану відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». В подальшому матеріалі виконавчого провадження №48615581 було знищено, так як строк зберігання виконавчих проваджень обмежено трирічним терміном. (а.с.7-8) 15. Листом від 18.02.2021 року вих.№ 4940 начальник Першого Малиновського ВДВС у м. Одеси ГТУЮ Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повідомив представника позивача, що у зв`язку з тим, що виконавче провадження №45236206 було завершено та знищено за закінченням терміну зберігання, ухвали суду про зняття арешту, який був накладений у ВП №45236206 надано не було, вирішити питання щодо зняття арешту не уявляється можливим. (а.с.13) 16. Відповідно до витягу з спецрозділу щодо виконання провадження №45236206 від 07 вересня 2020 року, виконавче провадження щодо боржника [PERSON] та відкрите на підставі виконавчого листа від 18.03.2014 року №2/1519/6072/11 закінчено. (а.с.14-16) 17. Листом-підтвердженням від 02 жовтня 2020 року, ТОВ «Консалт- Солюшенс» підтвердило, що заборгованість за кредитним договором №05/09/2007/840-К32 від 14.09.2007 року у [PERSON] перед ТОВ «Консалт Солюшенс» відсутня. В подальшому ТОВ «Консалт Солюшенс» жодних претензій з приводу кредитного договору №05/09/2007/840-К32 від 14.09.2007 року до [PERSON] не має. (а.с.17) 18. Відповідно до інформації державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Рєестру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкті №253656046 від 21 квітня 2021 року, на все нерухоме майно [PERSON] було накладено арешт, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45236206, виданий 28.10.2014 першим Малиновським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції. (а.с. 18-20) V. Оцінка Суду. 19. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. 20. Згідно ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю. 21. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. 22. Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Велі Девелопментс ЛТД та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. 23. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 24. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 25. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 26. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. 27.\~Згідно пункту\~5\~частини 1\~статті 39\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження»,\~виконавче провадження\~має бути\~закінчене у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 28. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. 29. Так, з матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 18 березня 2014 року у справі №2/1519/6072/11 про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» заборгованості в розмірі 655857,89 гривень визнано таким, що не підлягає виконанню. Крім того, виконавче провадження №45236206 було завершено та знищено за закінченням терміну зберігання. 30. Отже, оскільки виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно позивача, було закінчене, вказаний арешт, накладений на майно [PERSON] створює перешкоди у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися майном та має бути знятий. 31. Згідно ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. 32. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. 33. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. 34. На думку суду, подальший арешт всього майна не забезпечує справедливого балансу між несприятливими наслідками та цілей, на досягнення яких спрямований арешт майна. 35. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 36. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі реалізувати свої права на реєстрацію, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. 37. Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави, передбачені законом, для задоволення позову та зняття арешту з майна, тому що накладення арешту перешкоджає вільному розпорядженню майном, і суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, та мають бути задоволені.

Outcome: approved