Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить зобов?язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Домобудівник», код ЄДРПОУ 01268970, (далі - ТОВ «Домобудівник») здійснити нарахування, стягнених рішенням суду по справі №607/1429/17, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у сумі 43 392, 36 грн, заробітної плати за період простою з 01.10.2015 року по 13.03.2016 року в сумі 5 133, 32 грн, заробітної плати за період з 14.03.2016 року по 14.06.2016 року в сумі 4 200, 00 грн, як заробітної плати без її виплати, включивши її до фонду оплати праці ТОВ «Домобудівник»; нарахувати на суми середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 43 392, 36 грн, заробітної плати за період простою з 01.10.2015 року по 13.03.2016 року в сумі 5 133, 32 грн, заробітної плати за період з 14.03.2016 року по 14.06.2016 року в сумі 4 200, 00 грн єдиний соціальний внесок на загальнообов?язкове державне соціальне страхування в порядку ч. 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та слатити цю суму єдиного соціального внеску на відповідний рахунок органів доходів і зборів за місцем обліку; та надати до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДПС у м. Києві звітність у зв`язку з донарахуванням єдиного соціального внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування. В обґрунтування позову зазначено, що з 27.08.2003 року [PERSON] перебував у трудових відносинах із ТОВ «Домобудівник», код ЄДРПОУ 01268970, на посаді формувальника. Звільнено із займаної посади формувальника із 16.05.2016 року за прогул. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2018 року у справі №607/1429/17 позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, грошової компенсації та моральної шкоди задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ голови комісії з припинення ТОВ «Домобудівник» № 16/05/16-6 від 16 травня 2016 року «Про звільнення за прогул без поважних причин [PERSON] , поновлено [PERSON] на посаді формувальника ТОВ «Домобудівник» з 14.06.2016 року, та стягнуто з ТОВ «Домобудівник» заборгованість по заробітній платі, середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, та грошову компенсацію. Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 27 червня 2018 року у справі №607/1429/17 рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2018 року скасовано в частині стягнення заробітної плати, середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористані відпустки та в частині відмови у стягненні моральної шкоди. Ухвалено в цій частині позовних вимог нове судове рішення: стягнуто із ТОВ «Домобудівник», код ЄДРПОУ 01268970, на користь [PERSON] , 43 392,36 грн середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з врахуванням установлених законодавством України податків та зборів за період з року по 22.02.2018 року; 5 133, 32 грн заробітної плати за період простою з 01.10.2015 року по 14.03.2016 року з врахуванням установлених законодавством України податків та зборів; 4 200, 00 грн заробітної плати за період з 14.03.2016 року по 14.06.2016 року; 2 000, 00 грн моральної шкоди. Вказує, що головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гнатюк Н. В. у виконавчому провадженні ВП №56804713 на підставі виконавчого листа №607/1429/17, виданого 16.07.2018 року Апеляційним судом Тернопільської області, стягнуто з ТОВ «Домобудівник» на користь [PERSON] середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з врахуванням установлених законодавством України податків та зборів за період з 16.06.2016 року по 22.02.2018 року у розмірі 43 392,36 грн; заробітну плату за період простою з 01.10.2015 року по 14.03.2016 року з врахуванням установлених законодавством України податків та зборів в розмірі 5 133,32 грн; заробітну плату за період з 14.03.2016 року по 14.06.2016 року у розмірі 4 200 грн та моральну шкоду у розмірі 2 000, 00 грн. Постановою про закінчення виконавчого провадження від 06.09.2018 року ВП №56804713 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №607/1429/17, виданого 16.07.2018 року Апеляційним судом Тернопільської області закінчено з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення суду, згідно з виконавчим документом. Разом з тим, відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України [PERSON] від 22.02.2021 року Форма ОК-5, ОК-7, відсутні дані про те, що на стягнуті суми середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, заробітної плати ТОВ «Домобудівник» нараховані суми єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування. Так, відповідач не сплатив за позивача суму єдиного внеску, вказаний період роботи не зараховується до страхового стажу позивача, що порушує права застрахованої особи на одержання виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.03.2021 року відкрито провадження та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та звільнено позивача від сплати судового збору. Запропоновано відповідачу не пізніше п`ятиденного строку подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу, що він має право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, до початку розгляду справи по суті надіслати відзив на позовну заяву, встановлено третій особі строк на подання пояснень щодо позову протягом десяти днів із дня отримання ухвали про відкриття провадження (а.с. 33). Копію ухвали від 18.03.2021 року було направлено на адреси сторін, крім того відповідачу та третій особі було направлено копію позовної заяви з додатками. Відповідач своїм правом надати відзив на позов не скористався. До суду повернувся лист з рекомендованим повідомленням, направлений на адресу відповідача із відміткою «не зареєстрований» (а.с. 41). Третя особа пояснення на позов не надала. До суду повернулось рекомендоване повідомлення, направлене на адресу третьої особи, відповідно до якого остання отримала копію ухвали та копію позовної заяви з додатками 04.01.2022 року (а.с. 40). Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи (ч. 6 ст. 128 ЦПК України). За ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Таким чином, сторони вважаються належно повідомленими про розгляд даної справи. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що з 27.08.2003 року [PERSON] перебував у трудових відносинах із ТОВ «Домобудівник», код ЄДРПОУ 01268970, на посаді формувальника, якого звільнено із займаної посади із 16.05.2016 року за прогул. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2018 року у справі №607/1429/17 позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Домобудівник» про визнання незаконним звільнення, поновлення на роботі, стягнення заборгованості по заробітній платі, середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, грошової компенсації та моральної шкоди задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ голови комісії з припинення ТОВ «Домобудівник» № 16/05/16-6 від 16 травня 2016 року «Про звільнення за прогул без поважних причин [PERSON] , поновлено [PERSON] на посаді формувальника ТОВ «Домобудівник» з 14.06.2016 року, та стягнуто з ТОВ «Домобудівник» заборгованість по заробітній платі, середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу, грошову компенсацію (а.с. 6-9). Постановою Апеляційного суду Тернопільської області від 27 червня 2018 року у справі №607/1429/17 рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 лютого 2018 року скасовано в частині стягнення заробітної плати, середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористані відпустки та в частині відмови у стягненні моральної шкоди. Ухвалено в цій частині позовних вимог нове судове рішення, відповідно до якого стягнуто із ТОВ «Домобудівник», код ЄДРПОУ 01268970, на користь [PERSON] , 43 392,36 грн середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу з врахуванням установлених законодавством України податків та зборів за період з року по 22.02.2018 року; 5 133, 32 грн заробітної плати за період простою з 01.10.2015 року по 14.03.2016 року з врахуванням установлених законодавством України податків та зборів; 4 200, 00 грн заробітної плати за період з 14.03.2016 року по 14.06.2016 року; 2 000, 00 грн моральної шкоди (а.с. 10-17). На виконання постанови Апеляційного суду Тернопільської області від 27 червня 2018 року у справі №607/1429/17 видано виконавчий лист від 16.07.2018 року (а.с. 18). Головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Гнатюк Н. В. у виконавчому провадженні ВП №56804713 на підставі виконавчого листа №607/1429/17, виданого 16.07.2018 року Апеляційним судом Тернопільської області, стягнуто з ТОВ «Домобудівник» на користь [PERSON] середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з врахуванням установлених законодавством України податків та зборів за період з 16.06.2016 року по 22.02.2018 року у розмірі 43 392,36 грн; заробітну плату за період простою з 01.10.2015 року по 14.03.2016 року з врахуванням установлених законодавством України податків та зборів в розмірі 5 133,32 грн; заробітну плату за період з 14.03.2016 року по 14.06.2016 року у розмірі 4 200 грн та моральну шкоду у розмірі 2 000, 00 грн (а.с. 19). Постановою про закінчення виконавчого провадження від 06.09.2018 року ВП №56804713 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №607/1429/17, виданого 16.07.2018 року Апеляційним судом Тернопільської області закінчено з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення суду, згідно з виконавчим документом (а.с. 20). Відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України [PERSON] від 22.02.2021 року Форма ОК-5, ОК-7, відсутні дані про те, що на стягнуті суми середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, заробітної плати ТОВ «Домобудівник» нараховані суми єдиного внеску на загальнообов язкове державне соціальне страхування (а.с. 21-24). Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, інформація про припинення діяльності юридичної особи ТОВ «Домобудівник», код ЄДРПОУ 01268970, відсутня. Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори у порядку і розмірах, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності. їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників. Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок. Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до закону сплачуються із зазначених сум, та на суми утримань, що здійснюються відповідно до закону або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача. Єдиний внесок нараховується на суми, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закон нараховується єдиний внесок. Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиною внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оплату праці» структура заробітної плати складається з основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат. З наведених вище положень законодавства вбачається, що в разі стягнення судом середньої заробітної плати за вимушений прогул роботодавець зобов`язаний включити стягнену суму до фонду оплати праці, попередньо нарахувавши та відобразивши її в бухгалтерському обліку підприємства, а також у встановленому законом розмірі сплатити єдиний соціальний внесок на відповідний казначейський рахунок органу доходів і зборів. База нарахування єдиного соціального внеску визначається шляхом ділення встановленої судом середньої заробітної плати на кількість місяців, за які вона стягнена. Обов`язковою переду мовою перерахування єдиного соціального внеску до бюджету є нарахування роботодавцем вказаної в судовому рішенні суми як заробітної плати та її відображення в бухгалтерському обліку. Разом з тим, як встановлено судом, відповідач не здійснив нарахування стягнутої судом суми, не включив її до фонду оплати праці та не обрахував і не сплатив єдиний соціальний внесок до бюджету. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право вимагати від страхувальника сплати страхових внесків, у тому числі у судовому порядку. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Європейський Суд з прав людини повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову судовий збір в розмірі 2 724, 00 грн (3х908, 00 грн, оскільки позивачем предявлено три вимоги немайнового характеру) за подання позову підлягає стягненню із відповідача на користь держави, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved