Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення старшою дитиною повноліття. Стислий виклад позиції сторін В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що відповідач [PERSON] систематично зловживав спиртними напоями, бив її, тому вона у серпні 2015 року забрала дітей і перейшла жити з найнятої відповідачем квартири до її батьків, де досі проживає. Після того, як вона з дітьми перейшла жити до своїх батьків, відповідач інколи провідував її з дітьми, перебуваючи у нетверезому стані, але тверезим до них ніколи не приходив. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не дає, у зв`язку із чим позивачка звернулась до суду із даним позовом. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 09.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження на 09.09.2022 /а.с.19-20/. 09.09.2022 у зв`язку з неявкою відповідача розгляд справи відкладено на 29.09.2022 /а.с.26-27/. Розгляд справи по суті відбувся 29.09.2022 за відсутності сторін. Позивачка, [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Подала заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Подав клопотання в якому просить справу розглядати у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частинами 1 та 4\~статті 206 ЦПК\~встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Частиною четвертою\~статті 268 ЦПК України\~передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Згідно ч. 5\~статті 268 ЦПК України\~зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 29.09.2022, є дата складення повного тексту судового рішення 30.09.2022. Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 03.12.2020 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 06.07.2010 у виконавчому комітеті Рудянської сільської ради Жидачівського району Львівської області, актовий запис №01 /а.с.6-7/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 28.02.2012 Гніздичівською селищною радою Жидачівського району Львівської області [PERSON] народилася [INFO] про що зроблено відповідний актовий запис № 06, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.9/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 16.10.2013 виконавчим комітетом Гніздичівської селищної ради Жидачівського району Львівської області [PERSON] народився [INFO] про що зроблено відповідний актовий запис № 42 його батьками є [PERSON] та [PERSON] /а.с.10/. Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Гніздичівської селищної ради Стрийського району Львівської області №545 від 27.07.2022 [PERSON] має на утриманні доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] /а.с11/. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми\~Конституції України,\~Сімейного кодексу України. Частини 2\~статті 51 Конституції України\~та\~статті 180 СК України\~визначають, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~ Згідно з частиною 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.\~1,\~2\~та \~5\~ст.\~183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення\~аліментів\~у\~розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника\~аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Крім цього, суд враховує положення статей\~8,\~11,\~12 ЗУ «Про охорону дитинства»\~(26 квітня 2001 року № 2402-III). Зважаючи на положення частини 2\~ст. 10 ЦПК України\~суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони по справі є батьками, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із позивачкою. Відповідач, як батько дитини зобов`язаний їх утримувати. Суд зазначає, що утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків в рівній мірі. Право на отримання позивачкою аліментів на доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки його доходу заробітку визнається відповідачем, відтак, дана обставина в силу приписів частини 1\~ст. 82 ЦПК України\~не потребує доказуванню. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності позов підлягає до задоволення. Щодо розподілу судових витрат. Згідно вимог\~ст. 141 ч.2 п.1 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Статтею 142 ЦПК України\~передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову Позивачка при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів не сплачувала судовий збір в сумі 992,40 грн., так як звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» За цих підстав, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді судового збору в сумі 496,20 грн., тобто 50 % від суми судового збору, яка підлягала до сплати позивачкою при поданні позову до суду, а іншу частину судового збору 496,20 грн. компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved