Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

18.08.2022 року Департамент соціальної політики Черкаської міської звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення суми виплаченої допомоги у розмірі 2131,46 грн. та судового збору у розмірі 2481,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно заяви [PERSON] від 23.10.2018 року департаментом соціальної політики надавалась державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям. При проведенні перевірки достовірності наданої відповідачем інформації відділом державних соціальних інспекторів департаменту встановлено, що в квітні 2018 року чоловік відповідачки [PERSON] отримав дохід в сумі 10000 грн. від продажу автомобіля ВАЗ 2108. Таким чином, відповідачем при звернені із заявою до департаменту було надано недостовірну інформацію про доходи. Тому за період з 01.10.2018 по 31.03.2019 відповідачу було виплачено надміру кошти в розмірі 2500,02 грн. Відповідач повідомлена про виникнення та розмір заборгованості листом від 11.06.2019 року. Частину боргу в сумі 368,56 грн. утримано департаментом з липня 2019 року по жовтень 2019 року. Залишок заборгованості становить 2131,46 грн. Відповідач повторно повідомлена про розмір і залишок заборгованості, проте станом на дату звернення до суду із вказаною заявою, борг так і не повернула. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 06.09.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. До суду надійшло клопотання директора департаменту Євгенія Данченка про розгляд справи без участі представника Департаменту, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, клопотань, заяв від неї не надходило. Відзив на позовну заяву не надійшов. Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише докази позивача та вважає їх обґрунтованими. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обґрунтованого дослідження доказів, вважає наступне. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 затверджений Порядок призначенні і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. 23.10.2018 року [PERSON] звернулась до Департаменту із заявою про призначення допомоги і декларацією про доходи та майновий стан сім`ї, до заяви додано декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. В декларації відповідач зазначила в розділу ІІ, що інших доходів не має. Рішенням від 06.11.2018 на підставі поданих документів, позивачем призначено [PERSON] державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям\~щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї. Згідно з п.3 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 р. № 250 призначення і виплата соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад за зареєстрованим місцем проживання або місцем фактичного проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї. Відповідно до п.25 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003р. № 250, Якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини,що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти,органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення. Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються: отримувачем державної соціальної допомоги самостійно; за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги. У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до відповідача за призначенням соціальної допомоги подано недостовірну інформацію, а саме в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, не задекларовано дохід чоловіка [PERSON] від продажу автомобіля. Так, відповідно до Договору купівлі-продажу № 7145/2018/915191 від 25.04.2018 року [PERSON] отримав дохід у розмірі 10000 грн. від продажу автомобіля ВАЗ 2108, 1988 року випуску. Рішеннями Департаменту від 23.05.2019 визначено обсяг надміру виплачених відповідачу коштів в розмірі 2500,02 грн. за період з 01.10.2018 по 31.03.2019 по соціальній допомозі малозабезпеченій сім`ї. Спеціалістами управління гр. [PERSON] було направлено повідомлення від 11.06.2019 № 4257/28-5/01-10 про повернення надміру виплачених коштів у розмірі 2500,02 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Частину боргу в сумі 368,56 грн. утримано Департаментом з липня 2019 року по жовтень 2019 року (в період виплати допомоги). Залишок заборгованості в розмірі 2131,46 грн. відповідачем на даний час в добровільному порядку не повернуто. Таким чином, суд дійшов висновку, що внаслідок неповерненням відповідачем надміру виплачених коштів, в залишковій сумі, що становить 2131,46 грн., позовні вимоги позивача про стягнення таких коштів є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно зі ст.141\~ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 грн. 00 коп.

Outcome: approved