Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним цивільним позовом, який підтримала у заяві про розгляд справи без її участі, та вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу серія ВЕТ №\~254708 від 05.07.2007 року, є власником будинку [ADDRESS] . Маючи намір продати належну їй нерухомість, позивачу стало відомо, що вказане майно має обтяження. Так, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на будинок за адресою: [ADDRESS] , площею 39,7 кв.м, Зарічним ВДВС СМУЮ накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження серія АК №\~086610 від 20.02.2008 року; особа, майно якої обтяжується [PERSON] . Разом з тим, у відповідності до листа Зарічного ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) від 21.02.2022 року №\~16737, на виконанні у відділі відкриті виконавчі провадження, де боржником є [PERSON] , не перебувають. Обтяження нерухомого майна, належного [PERSON] , порушує її права на вільне володіння, користування та розпорядження належною їй власністю, а тому позивач просить суд зобов`язати Зарічний ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) зняти арешт та заборону на відчуження будинку [ADDRESS] , який накладено постановою Зарічного ВДВС СМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.02.2008 року серія АК №\~086610, реєстраційний номер обтяження: 6630501 від 20.02.2008 року. Ухвалою суду від 08.08.2022 року відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін. Представник Зарічного ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми), повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) є власником житлового будинку з надвірними, господарчими та побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується Договором купівлі-продажу житлового будинку від 05.07.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Ровенською А.О., реєстровий №\~1873; Витягом з Державного реєстру правочинів №\~4240027 від 05.07.2007 року; Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно; Технічним паспортом на будинок (а.с.12-19). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] , постановою державного виконавця Зарічного ВДВС СМУЮ Галушка С.Г. від 20.02.2008 року серія АК №\~086610 накладено арешт на оголошено заборону його відчуження; реєстраційний номер обтяження: 6630501 від 20.02.2008\~року (а.с.20). Разом з тим, з листа Зарічного ВДВС у м. Суми ПН-СХ МРУМЮ (м. Суми) від 21.02.2022\~року №\~16737 вбачається, що на виконанні у Відділі відкриті виконавчі провадження, де боржником є [PERSON] , не перебувають. У державного виконавця відсутні правові підстави щодо зняття арешту з майна. Роз`яснено право власника звернутися до суду для отримання судового рішення про скасування арешту майна (а.с.24). Обтяження нерухомого майна, належного [PERSON] , порушує її права на вільне володіння, користування та розпорядження належною їй власністю. Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, які виникають з права власності. Статтею 41 Конституції України та частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені\~Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавець зобов`язаний\~вживати передбачених\~цим Законом\~заходів щодо\~примусового виконання\~рішень,\~неупереджено,\~ефективно,\~своєчасно і\~в повному\~обсязі вчиняти\~виконавчі дії.\~Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»). За правилом п. 4 ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем. Частинами 1 та 2 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Згідно ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. У відповідності до положень ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, зважаючи на викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем на обґрунтування заявлених вимог доводів у їх сукупності, оскільки станом на час розгляду справи наявність арешту (обтяження) нерухомого майна, належного [PERSON] , позбавляє останню можливості володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй власністю, за відсутності відкритого виконавчого провадження потреби в подальшому арешті житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , суд не вбачає, тому порушене право підлягає захисту у спосіб, обраний позивачем.

Outcome: approved