Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, в обґрунтування вимог якої зазначив, що він проживає по [ADDRESS] , разом із дідом своєї дружини [PERSON] , [INFO] , який має захворювання з діагнозом психоорганічний синдром, емоційно-вольові та когнітивні розлади, внаслідок якого потребує постійного стороннього догляду. Інших осіб, які можуть здійснювати догляд за хворим [PERSON] (законного опікуна, піклувальника) немає. Дружина [PERSON] [PERSON] , [INFO] (82-річного віку) не в змозі здійснювати догляд за своїм чоловіком, оскільки сама хворіє, погано пересувається, майже не виходить з дому і за станом здоров`я сама потребує стороннього догляду. Дружина заявника [PERSON] , будучи зайнятою на постійній роботі, також не може здійснювати постійний догляд за дідом. Окрім того, належний постійний догляд за [PERSON] , який майже самостійно не пересувається, потребує фізичної сили, який може забезпечити тільки заявник. Тому заявник являється єдиною особою, який здійснює догляд та піклується про хворого [PERSON] , а саме постійно доглядає його, прибирає житло, готує їжу, купує необхідні медикаменти, продукти харчування, виконує всі необхідні роботи по догляду тощо. Догляд здійснюється заявником добровільно на безоплатній основі. Проти здійснення за ним постійного догляду [PERSON] не заперечує. Від встановлення факту здійснення ним постійного стороннього догляду за особою, яка цього потребує, залежить виникнення його прав та обов`язків, визначених Законом України від 19 червня 2003 року №966-ІV «Про соціальні послуги», Законом України від 21 жовтня 1993 року №3543-ХП «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №588 «Про затвердження Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» та інших. У зв`язку з наведеним, у нього виникла необхідність для звернення до суду з цією заявою про встановлення факту здійснення ним постійного догляду за [PERSON] . Ухвалою суду від 21 вересня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання (а.с. 29). Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, до позову долучив заяву з проханням розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заявника подав заяву, в якій висловив прохання розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги просив задовольнити. Секретарем Міжгірської селищної ради Закарпатської області Пішта Мирославою подано заяву з проханням розглядати справу без участі представника селищної ради, виловила позицію про відсутність заперечень селищної ради щодо задоволення вимог заяви. [PERSON] подав належним чином посвідчену заяву, в якій висловив позицію про визнання вимог заяви підтвердивши дійсність викладених в ній обставин та просив розглянути справу без його участі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. За змістом частини 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні (пункт 2 частини 1 статті 315\~ЦПК України). Судом встановлено, що заявник [PERSON] проживає разом із дружиною [PERSON] , бабусею дружини [PERSON] , [INFO] та дідусем дружини [PERSON] , [INFO] , останній за станом здоров?я потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується копіями довідки склад сім?ї та проживання від 20.09.2022, висновком №1800 від 07.09.2022 та випискою із протоколу ЛКК від 07.09.2022 (а.с. 11, 12, 13). За змістом довідки Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 09.09.2022, [PERSON] дійсно з 09.09.2022 здійснює постійний сторонній догляд за [PERSON] , який цього потребує (а.с. 10). З акту-обстеження матеріально побутових умов від 16.09.2022 вбачається, що [PERSON] проживає по [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] , [INFO] . З червня 2021 року [PERSON] з чоловіком [PERSON] проживають разом із дідусем та бабусею. Необхідність сумісного проживання викликана погіршенням стану здоров?я [PERSON] , труднощами, що виникають під час самообслуговування та пересування. [PERSON] не в змозі фізично доглядати за чоловіком, оскільки сама хворіє, майже не виходить з дому через погане самопочуття та часто потребує сторонньої допомоги. Онука [PERSON] працює в Міжгірському відділі реєстрації актів цивільного стану, самостійно вести догляд за дідусем не може. [PERSON] веде постійний догляд за [PERSON] , допомагає йому в пересуванні, виконувати процедури особистої гігієни (миття, туалет), супроводжує в разі необхідності до лікувальної установи, а також забезпечує продуктами, ліками, здійснює комунальні платежі та інші роботи, пов?язані з доглядом. З усіх мешканців квартири [PERSON] охоче контактує і спілкується з [PERSON] та висловлює позитивні емоції про його допомогу. Матеріально-побутові умови проживання задовільні. [PERSON] часто хворіє, скаржиться на погіршення самопочуття, з дому не виходить. За результатами обстеження встановлено діагноз: психоорганічний синдром, емоційно-вольові та когнітивні розлади. Потребує постійного стороннього догляду у зв?язку з втратою здатності до самообслуговування. [PERSON] є єдиною особою, який здійснює догляд за [PERSON] (а.с. 9). Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту здійснення заявником постійного догляду за особою, яка цього потребує. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, напряму впливає на його права й обов?язки та інтереси особи похилого віку, яка потребує стороннього догляду. На підставі викладеного та

Outcome: approved