Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, до відповідача [PERSON] про стягнення з нього на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якому просила стягнути неустойку (пеню) в розмірі 39\~994,10 гривень. Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.09.2019 р. Приморським районним судом м.Одеси видано судовий наказ по справі №522/8173/19 відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частки всіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 15.05.2019 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] . Відкрито виконавче провадження №59845504 у Першому Приморському ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відповідач не сплачує регулярно (щомісяця) присуджені з нього на утримання доньки аліменти в наслідок чого утворилась заборгованість. З червня 2019 року відповідач ухиляється від сплати аліментів, у зв`язку з чим виникла заборгованість яка станом на 01.07.2020 року складає 33\~796,87 грн. Заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, що на думку позивача дає їй право на стягнення з нього неустойки (пені) за своєчасно несплачені аліменти, у зв`язку з чим позивач і звернулась до суду з вказаним позовом. Відповідач через свого представника адв. [PERSON] надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що єдиним джерелом доходу [PERSON] в спірний період була його пенсія по інвалідності, з пенсії сума аліментів становить не більше 50% від її розміру. Таким чином фактично погашення аліментів за заборгованістю нарахованою, як ј частки середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, як ФОП для непрацюючого інваліда просто не видається можливим, особливо враховуючи, що таке відрахування здійснюється ГУ ПФУ Одеської області, а не самим боржником. [PERSON] власноручно писав листа до Першого Приморського ВДВС у м. Одесі із зазначенням реквізитів картки одержувача аліментів для здійснення необхідних відрахувань з його пенсії. Таким чином [PERSON] вживав заходи з метою, щоб його кошти своєчасно відраховувались та направлялись на сплату аліментів. Позивачка через свого представника адв. [PERSON] надала до суду додаткові письмові пояснення на відзив відповідача, в якому зазначила, що відповідач не надав доказів, які б вказували на відсутність його вини в простроченні сплати аліментів, а також вжиття ним заходів щодо належного виконання своїх зобов`язань. В судовому засіданні, призначеного на 19 жовтня 2022 року представник позивачки та представник відповідача надали заяви про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 6ст. 128 ЦПК України судове повідомлення вручене належним чином. Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що судовим наказом Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частки всіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 15.05.2019 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO] (а.с.6) Першим Приморським ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №59845504 з примусового виконання судового наказу № 522/8173/19. Постановою державного виконавця Першого Приморського ВДВС у м. Одесі про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 20.09.2019 встановлено, що боржник [PERSON] отримує пенсію в Головному управлінні ПФУ в Одеській області у зв`язку з чим з його доходів (пенсії) звернуто стягнення на користь [PERSON] (а.с.89-90) Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 08.07.2020, який здійснено державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби умісті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заборгованість за період з 15.05.2019 року по 01.07.2020 року складає 33\~796,87 грн. (а.с.7-8) Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за прострочення сплати аліментів на утримання дитини станом на 21.09.2020 наданого позивачкою за період з 01.06.2019 року по 01.07.2020 року складає 39\~994,10 грн. (а.с.9) Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із статтею 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Враховуючи, що стягнення неустойки (пені) спрямоване на підвищення захисту майнових прав дитини, позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів є правомірними. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц навела формулу за якою здійснюється розрахунок пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів та зазначила, що пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p = (A1х1%хQ1) + (A2х1%хQ2) + …. (Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Приведена формула розрахунку пені також узгоджується з правовою позиціє викладеною в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц. Позивачкою був наданий розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2019 року по 01.07.2020 року, згідно якого загальний розмір пені за прострочення сплати аліментів за вказаний період складає 39\~994,10 грн. Суд вважає наданий позивачем розрахунок таким, що здійснений відповідно формули, яка наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц та роз`яснень, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року по справі № 333/6020/16-ц. Відповідно до положень ч. 1 ст. 196 СК України пеня підлягає стягненню в розмірі, який не перевищує 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів. Оскільки в даному випадку розмір неустойки (пені) перевищує заборгованість по сплаті аліментів та враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України, стягненню підлягає пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.06.2019 року по 01.07.2020 року у розмірі 39\~994,10 грн., що становить 100 відсотків суми заборгованості за аліментами. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення аліментів. Доказів щодо звільнення від обов`язку утримувати дитину, а також доказів, якими б було підтверджено, що заборгованість по сплаті аліментів на неповнолітню доньку утворилася з незалежних від відповідача причин, останнім до суду не надано. Згідно ст. ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо вимоги позивачки про стягнення з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню. На виконання вимог ст. 81 ЦПК України, а також у відповідності до договору про надання правової допомоги наданим позивачем, стороною позивача до суду не було надано Договору про надання правничої допомоги, а також додаткової угоди, якщо така є на підтвердження визначного сторонами гонорару за правову допомогу; не було також надано відповідного акту приймання-передачі виконаних послуг, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також оригіналу квитанції про сплату гонорару. З огляду на що суд позбавлений можливості визначити реальність та розумність вказаних адвокатських послуг наданих адвокатом позивачки [PERSON] , їх обсяг, а також необхідність, пропорційність та співмірність витрат на правову допомогу до складності справи. Тому суд приходить до висновку, що стороною позивача є недоведеними вимоги у частині стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу, оскільки позивачкою не зазначений розмір витрат на правничу допомогу, тому суд вважає за необхідне в цій частині вимог відмовити. Враховуючи, що позивач надала докази в обґрунтування своїх позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору підчас розгляду справи в усіх судових інстанціях зокрема\~звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то відповідно до 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial