Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

[PERSON] (надалі за текстом «заявник») звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Заявник зазначила, що є власником квартири [ADDRESS] . 08.07.2022 заявник уклала попередній договір продажу вище вказаної квартири, але нотаріусом було відмовлено у посвідченні договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , оскільки правовстановлюючий документ та документи, що встановлюють особу громадянина, як власника зазначеного нерухомого майна мають розбіжності, а саме прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », « [PERSON] ». Оскільки, на даний час, виникли певні неузгодженості в документах, що посвідчують та ідентифікують особу заявника, вона вимушена звернутися до суду та просила встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , договору, посвідченого 22.05.1995 року державним нотаріусом Узинської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-1975, в якому «Продавець» помилково зазначена « [PERSON] » замість « [PERSON] ». 27.07.2022 року судом відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні, витребувано з Узинської міської державної нотаріальної контори, належним чином завірені документи, які подавалися покупцем [PERSON] для укладання договору від 22.05.1995 року за № 1-1975 (а.с.26-27). 26.08.2022 року на виконання ухвали суду Узинською державною нотаріальною конторою державним нотаріусом Малькевич Л.В. на адресу суду було направлено лист в якому зазначено, що всі документи з 1994 по 1999 рік включно передані за актом до Київського обласного державного нотаріального архіву (а.с.33). 21.09.2022 року в судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити. 20.09.2022 року через канцелярію суду представником заявника подано клопотання про витребування з Київського обласного держаного нотаріального архіву належним чином оформлені копії документів, які подавалися покупцем [PERSON] для укладення договору від 22.05.1995 року, реєстровий №1-1975, в Узинську державну нотаріальну контору (а.с.38). 11.10.2022 року на виконання ухвали суду на адресу суду Київським обласним держаним нотаріальним архівом були направлені належним чином оформлені копії документів (а.с.49, 50, 51, 52). 18.10.2022 року в судове засідання заявник та представник заявника не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про, що свідчить розписка яка міститься в матеріалах справи та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. 17.10.2022 року через канцелярію суду заявником було подано заяву про розгляд справи без її присутності на підставі письмових доказів наявних у матеріалах справи, заяву підтримала у повному обсязі просила її задовольнити (а.с.45, 54, 57). 18.10.2022 року представник заінтересованої особи -\~ Узинської міської ради Київській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. 20.09.2022 року через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних матеріалів у справі (а.с.35). В зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку\~ про те, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин. Заявник є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 22.05.1995 року її прізвище зазначено як « [PERSON] » (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про одруження заявника серії [NUMBER] , виданого Узинським гос.Совет Білоцерківського району Київської області від 23.12.1967 року, посвідченні серії [NUMBER] від 12.05.2005 року та копії трудової книжки від 16.05.1969 року її прізвище вказано - « [PERSON] »\~ (а.с.7, 8). Згідно з копією попереднього договору від 08.07.2022 року, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] » (а.с.10). В матеріалах справи міститься копія листа від 29.06.2022 року наданого КП КОР «Південне Бюро Технічної Інвентаризації» в якому зазначено, що станом на 01.01.2013 рік право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу від 22.05.1995 року, посвідченого Узинською державною нотаріальною конторою за реєстр №1-1975 та зареєстрованого\~ Білоцерківським МБТІ за реєстр №3006 кн №22(а.с.11).\~ Як убачається з експертного висновку від 04.04.2011 року №056/368-d, виготовленого Українським бюро лінгвістичних експертиз, субнормативні документальні записи українською мовою [PERSON] , [PERSON] (-А) й російською мовою [PERSON] зумовлені неправомірним застосуванням етимологічного принципу при міжмовних перетвореннях прізвища, що в практиці лінгвістичних експертиз є типовою девіацією в умовах українсько-російської двомовності. Відповідно до чинних правил, нормативними формами запису зазначеного прізвища є: українською мовою [PERSON] (-А); російською мовою [PERSON] (-А) (а.с.18).\~ Таким чином, надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані нею обставини. Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Згідно з ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народженням цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Відповідно до роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавити: особа власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які зацікавлені у встановленні факту. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що заяву [PERSON] необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним і допустимими доказами. Судові витрати необхідно залишити за заявником згідно з її заявою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved