Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

У\~липні 2022 року\~Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви) до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в сумі 25039,77 грн. В обґрунтування позову зазначено, що Концерн «Міські теплові мережі» у період з 01.09.2014 по 31.01.2021 надав послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , де мешкають відповідачі, на загальну суму 31170,70 грн., проте через часткову сплату за надані послуги утворилась заборгованість у розмірі 25039,77 грн. З них концерн «МТМ» просив стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 14510,64 грн., що утворилась за період з 01.08.2015 по 31.10.2021, зі [PERSON] - заборгованість у сумі 10529,14 грн., що утворилась за період з 01.08.2015 по 19.08.2020, а також вирішити питання стосовно розподілу судових витрат. В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі. Відповідачі звернулись до суду із заявами про розгляд справи без їх участі, також просили при вирішенні справи застосувати позовну давність. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд ухвалив розгляд справи провести за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Розглянувши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1\~ст. 81 ЦПК України). Встановлено, що згідно зі статутом концерну «МТМ», основною метою діяльності концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу концерну. Концерн «МТМ» є власником виробленої теплової енергії. Концерном « [INFO] » надаються послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] . Матеріалами справи підтверджується, що наймачами вказаного житлового приміщення та споживачами послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води являються відповідачі у справі - [PERSON] , яка зареєстрована та проживає за вказаною адресою з 26.08.1999 по теперішній час, та [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за вказаною адресою з 31.10.1995 по 20.08.2020. З наведеного вбачається, що між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема, послуг з централізованого теплопостачання та гарячого водопостачання, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, що регулюють договірні відносини, Житловим кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р., з подальшими змінами та доповненнями. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно звичаям ділового звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст.67, 68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно зі ст. 20 вказаного закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3). Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено обов`язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст. 25 вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Згідно доводів позову і наданого на підтвердження розрахунку заборгованості за особовим рахунком [NUMBER] , за період з 01.08.2015 по 31.10.2021 позивач надав послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 31170,70 грн. Сплачено за спірний період було 5750,58 грн., погашено за рахунок субсидії 380,36 грн., а відтак, заборгованість за період з 01.08.2015 по 31.10.2021 становить 25039,77 грн. Відповідачі звернулись із заявами про застосування позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно із приписами ст.ст. 260, 261 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. При цьому норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята\~статті 261 ЦК України). В даному випадку перебіг позовної давності обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Позовні вимоги Концерну «МТМ» стосуються заборгованості, що утворилася у період з 01.08.2015 по 31.10.2021. Водночас, із вказаними вимогами Концерн «МТМ» звернувся до суду 19.07.2022, а отже, з пропуском встановленого\~ст.257 ЦК України трирічного\~строку позовної давності щодо заборгованості, яка утворилась у період з 01.08.2015 по 19.07.2019. Обґрунтування поважності причин пропуску строку позовної давності щодо частини позовних вимог позивачем не наведено. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається часткова оплата наданих послуг у період з лютого 2016 по квітень 2017 року, в тому числі за рахунок субсидії. Оскільки такі дії свідчать про визнання лише певної частини (періодичних платежів), то вони не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Верховний Суд у постанові від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц дійшов висновку, що правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, яка утворилася за період з 20.07.2019 по 31.10.2021 включно, і складає 9811,99 грн. При цьому суд враховує, що за період з 20.07.2019 по 20.08.2020 зобов`язання з оплати заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води, яка становить 5830,49 грн., покладається на обох відповідачів солідарно. За наступний період споживачем послуг централізованого опалення та постачання гарячої води являлась лише [PERSON] , а тому заборгованість за період з 21.08.2020 по 31.10.2021 у сумі 3981,50 грн. підлягає стягненню з [PERSON] . Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. На підставі\~ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у сумі 972,55 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог, по 486,28 грн. з кожного.

Outcome: partial