Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, про позбавлення батьківських прав. В позові вказує, що він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26 січня 1995 року. Від шлюбу в них народилася донька [PERSON] , яка 05 жовтня 2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] та [INFO] у них народився син [PERSON] . Сімейне життя у них не склалося, відповідач зловживав спиртними напоями, матеріально не утримував сім`ю. Після народження сина його донька [PERSON] почала важко хворіти та [INFO] померла. Відповідач не турбується про сина, не цікавиться його життям та станом здоров`я, жодного разу з власної ініціативи не навідувався до сина, не вітав його з днем народженням та з іншими святами, крім того він ніколи не перешкоджав їхньому спілкуванню. Рішенням виконавчого комітету Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області вирішено затвердити висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Позивач просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрований по [ADDRESS] батьківських прав відносно його малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов в повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві. Просили задовольнити позов. Відповідач будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи по суті в судовому засіданні не з`явився, однак направив заяву, про визнання заявлених позовних вимог, не заперечує, щодо позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина та просить розглянути справу у його відсутності. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні не з`явився, однак направив заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує, щодо задоволення позовних вимог. Суд вислухавши думку сторін враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідача і задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Допитана в судовому засіданні позивач [PERSON] за правилами свідка суду показав, що його донька [PERSON] в 2014 році вийшла заміж та у 2016 року народила дитину [PERSON] . У 2021 році його донька померла та через один місяць його зять [PERSON] пішов жити до другої жінки в с. Неполонівці та з цього часу не приймає участь у вихованні та утриманні дитини. З дня коли померла їхня донька вони з дружиною повністю виховують онука та матеріально утримують. Матеріалами справи судом встановлено, [INFO] народилася [PERSON] , про що складений актовий запис № 2 Берегометською сільською радою народних депутатів, батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 05 жовтня 2015 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] про, що складений актовий запис № 08, прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , дружини [PERSON] . [INFO] народився [PERSON] , про що складений актовий запис №13 виконавчим комітетом Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до вимог ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язків батьківського піклування щодо неї. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що дитина [PERSON] зареєстрований разом із бабусею [PERSON] в с. Клокічка Чернівецького району, однак проживає разом із дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] по [ADDRESS] , умови проживання задовільні та дитина [PERSON] перебуває на їхньому утриманні, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 02 травня 2022 року. Рішенням виконавчого комітету Неполоковецької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області «Про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] » № 3719 від 08 червня 2022 року визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Статтею дев`ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї. Згідно правовим положенням, викладених у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України викладених у п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, ухиляється від виконання своїх обов`язків, матеріально дитину не забезпечує, не піклуються про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться його життям, фактично без поважних причин самоусунувся від своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого сина, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги, про позбавлення його батьківських прав. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Суд вважає, що понесені судові витрати позивачем по сплаті судового збору відповідно до квитанції № 11 від 07 липня 2022 в сумі 992 грн. 40 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного і

Outcome: approved