Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області 03.08.2017, актовий запис № 112. Після укладення шлюбу подружжя обрало спільне прізвище " [PERSON] ". У шлюбі народжений син, [PERSON] , [INFO] . Сумісне життя сторін не склалося у зв`язку з різними поглядами на життя. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, повністю втрачено почуття любові і взаємоповаги. Примирення між сторонами не можливе і подальше збереження шлюбу не буде відповідати їх інтересам, як подружжя. Згідно з рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 19.03.2021 року позивач сплачує відповідні аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання їх сина, [PERSON] , [INFO] 1/6 частину усіх видів заробітку та доходів до досягнення дитиною повноліття. Майнового спору у сторін немає. Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, однак про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не надала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку відповідачки, не надання останньою відзиву та думку позивача, який надав до суду заяву, в якій не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку, судом відповідно до ст.ст.223, 280, 281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 03.08.2017 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб Торецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Донецькій області 03.08.2017, актовий запис № 112, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00036529038 від 17.08.2022. Від спільного проживання у шлюбі сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , на утримання якого позивач згідно з рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 19.03.2021 сплачує аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку та доходів до досягнення дитиною повноліття. Спір про поділ спільно нажитого майна подружжя відсутній. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. У ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» за практикою ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Беручи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення; шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Спір про поділ майна відсутній. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Відповідачкою не надано до суду заяви про відновлення дошлюбного прізвища. Позивач у позовній заяві просив витрати щодо сплати судового збору залишити за ним, тому суд не вирішує питання щодо його розподілу. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved