Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і просить: -зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS] ; -усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] ; -зобов`язати відповідача передати йому ключі від вхідних дверей до квартири [ADDRESS] . Посилається в позові на те, що 05 листопада 2019 року придбав у власність Ѕ частину квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 05 листопада 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авласовичем О.О., який зареєстровано в реєстрі за № 1076 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Інша Ѕ частина вказаної квартири належить на праві власності відповідачу. Оскільки він не забезпечений житлом, то має намір проживати у вказаній квартирі. У жовтні 2020 року намагався зайти у квартиру, проте відповідач та інші невідомі особи чинили йому перешкоди в цьому, не допускаючи його до житла, у зв`язку з чим він викликав поліцію. 25 жовтня 2021 року він направив відповідачу лист з повідомленням про намір з 04 листопада 2021 року проживати у квартирі та просив надати йому ключі і узгодити умови спільного проживання, проте відповіді не отримав. Двері в квартиру відповідач не відчиняє, про що було складено акт в присутності двох свідків. З огляду на це, відсутності можливості вільного доступу до квартири, просить задовольнити позов. Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 18 листопада 2021 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду. Після усунення недоліків ухвалою суду від 14 січня 2022 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками з пропозицією надати відзив на позов. З рекомендованого повідомлення вбачається, що 19 березня 2021 року працівником Укрпошти залишено конверт у поштовій скриньці відповідача. / а. с. 30 / Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно з частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Судом встановлено, що позивач на підставі Договору купівлі-продажу від 05 листопада 2019 року є власником Ѕ частини квартири [ADDRESS] . Даний факт також підтверджується інформацією з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Співвласником іншої 1/2 частини квартири є відповідач. / а.с. 11 - 15 / Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з частинами першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Порушення прав позивача, як співвласника квартири, підтверджується листом Солом`янського управління поліції від 06 жовтня 2020 року, а також актом про перешкоджання реалізації права власності від 04 листопада 2021 року. Крім цього, наміри позивача в досудовому порядку врегулювати спір з відповідачем підтверджуються копією листа, який направлявся ним відповідачу, з підтвердженням такого направлення. / а.с. 16 - 18 / Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Реалізуючи право на житло, людина може користуватись тільки тим житлом, право користування яким у неї виникло з правочину або на підставі закону. Відповідно до законодавства, таке право виникає у власника житла, членів його сім`ї, орендаря житла, членів його сім`ї. Відповідно до положень ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно зі ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 2 ст. 363 ЦК України частка у праві спільної часткової власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, переходить до набувача відповідно до статті 334 цього Кодексу, у частині 4 якої зазначено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Таким чином, право позивача на Ѕ частину спірної квартири виникло у нього ще 05 листопада 2019 року. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статті 383 та 391 ЦК Укаїни визначають право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до вимог ст.264 ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача, та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Відповідач, не подавши відзив, викладених у позові обставин не спростовував. Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи задоволення позовних вимог, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 724, 00 гр., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved