Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на час навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 26 серпня 2022 рокуі до закінчення навчання. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що відповідач її колишній чоловік, шлюб з яким розірваний рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 24 липня 2014 року. Від вказаного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідач відмовлявся добровільно утримувати їхню дочку, а тому позивач була вимушена звертатись до суду з заявою про примусове стягнення з відповідача аліментів до досягнення дочкою повноліття. [INFO] дочці виповнилося 18 років і стягнення аліментів припиняється. Однак дочка [PERSON] поступила у приватний вищий навчальний заклад «Київський медичний університет». 04 серпня 2021 року позивач заключила з навчальним закладом договір за №22-1-21 «Ф» про навчання та договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 27 серпня 2021 року. Даним договором передбачена оплата за навчання за перший навчальний рік 2021-2022, 16500 гривень, яка була сплачена позивачем. Термін навчання закінчується в липні 2027 році. Відповідач добровільно не допомагає своїй дочці, хоча має таку можливість, а тому позивач звернулася з даним позовом до суду. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення, проти такого вирішення справипредставник позивача не заперечила. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.07.2014 року шлюб між сторонами, який був зареєстрований 24.07.2003 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Стрийського міського управління юстиції Львівської області, розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 09.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Стрийського міського управління юстиції Львівської області. З довідки № 305 від 09.09.2022 року виданої Приватним вищим навчальним закладом «Київський медичний університет» вбачається, що [PERSON] є студентом ІІ курсу фармацевтичного факультету ПВНЗ «Київського медичного університету» на контрактній основі навчання. Дата закінчення навчання липень 2027 року. Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, так як обов`язок по її утриманню покладається на обох батьків. Згідно з установленою практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач, як батько, повинен приймати участь в утриманні дочки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в Приватному вищому навчальному закладі «Київський медичний університет» та у зв`язку із навчанням потребує матеріальної допомоги, а тому вважає необхідним позов задоволити. З відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40грн.

Outcome: approved