Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

12 жовтня 2022 року [PERSON] звернулась до Автозаводського районного суду міста Кременчука з заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника [PERSON] . Заява мотивована тим, що син заявниці постійно вчиняє відносно неї фізичне, психологічне домашнє насильство, принижує її честь та гідність, зловживає алкогольними напоями, погрожує переслідуванням. 09.09.2022 року перебуваючи у кімнаті вчинив сварку та побив її, у зв`язку з чим було порушено кримінальне провадження. За таких обставин заявниця просить видати відносно [PERSON] обмежувальний припис на 6 місяців, яким: заборонити [PERSON] обмежити спілкування з нею; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судовому засіданні її представник підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Додатково повідомив, що заявниця хворіє хворобою Паркінсона, важко пересувається, її син [PERSON] ніде не працює, постійно з неї вимагає гроші на алкоголь, спричиняє тілесні ушкодження, вона неодноразово зверталася до поліції. Всі ці обставини може підтвердити свідок [PERSON] . Заінтересована особа - [PERSON] , у судове засідання не з`явився про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши учасників розгляду, дослідивши письмові докази у справі, дійшов наступних висновків. [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки КНМП «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» № 67 09.09.2022 року [PERSON] зверталася за медичною допомогою у зв`язку із забоєм м`яких частин обличчя. Відповідно до Витягу з ЄРДР кримінальне провадження № 12922175500001145 від 19.09.2022 року 09.09.2022 року близько 08:00 годин у [ADDRESS] [PERSON] отримала тілесні ушкодження, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст. 125 КК України. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що є сусідкою [PERSON] , остання на сьогодні проживає з нею в кімнаті, хворіє, не може самостійно пересуватися, її привезли до приміщення гуртожитку всю перев`язану із ознаками побиття на обличчі. З її слів побив її син [PERSON] . Декілька днів тому [PERSON] приходив до матері, намагався виламати двері, погрожував їй. Знає, що [PERSON] колишній наркоман, декілька разів відбував покарання у місцях позбавлення волі. Відповідно до п.п. 3, 6, 8 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах. Згідно з п.2 ч. 1 ст. 24 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що «враховуючи положення Закону № 2229-VIII, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях». За приписами ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Беручи до уваги наведені обставини, суд приходить до висновку про високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис та заяву про видачу обмежувального припису задовольнити. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved