Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з відповідачем уклала юридичний шлюб 08 липня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області .Під час шлюбу народилися [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] , [INFO] [PERSON] . Причиною розпаду сім`ї є те,що мають різні характери та погляди на життя , і на цьому грунті постійно виникали різного роду сварки та непорозуміння. Вважає, що сім`я розпалась остаточно і збереження її неможливе . Тривалий час не підтримує із відповідачем подружніх стосунків, а тому шлюб існує лише формально. Позивачка просить розірвати шлюб, оскільки припинено шлюбні стосунки, бажання зберегти родину відсутнє, подальше спільне життя суперечить її інтересам. Ухвалою суду від 02 травня 2022 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 17 червня 2022 року розгляд справи відкладено,по причині не отримання відповідачем судової повістки Ухвалою суду від 01 липня 2022 року провадження у справі зупинено,в зв`язку з тим,що відповідач перебуває у військовому формуванні, що преведені на воєнний стан. Сторони по справі 23 вересня 2022 року звернулися із письмовими заявами про відновлення провадження. Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року провадження у справі поновлено Позивачка [PERSON] звернулася із письмовою заявою про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі,не заперечив проти розірвання шлюбу.. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За нормами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Установлено та стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області,що між [PERSON] та [PERSON] 08 липня 2011 року укладено шлюб, актовий запис № 637. Під час перебування у шлюбі у сторін народилися : [INFO] [PERSON] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області 16 лютого 2013 року, актовий запис № 380), [INFO] [PERSON] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 06 травня 2016 року, актовий запис № 1107), [INFO] [PERSON] ( свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Ратнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністкерства юстиції ( м.Львів) 19 листопада 2020 року, актовий запис № 205). Із письмової заяви позивачки слідує, що їх шлюбні відносини на даний час фактично припинені, шлюбні відносини не підтримують, тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей . Відповідач своїм правом на подачу відзиву на позов, заперечень не скористався, позов визнав, а тому у суду немає підстав сумніватися у доводах викладених позивачкою, як підставах для розірвання шлюбу. За приписами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. При цьому, суд, вирішуючи справу про розірвання шлюбу, перш за все виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 992,4 грн .

Outcome: approved