Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник позивачки [PERSON] адвокат Савчук Р.Р. звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності [PERSON] , що накладений 01.02.2008 Калуською міською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Калуського міського суду від 25.02.2000, № 3Б-2, тип обтяження: арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 6509897, додаткові дані: архівний номер: 2393189IVFRANKOVSK601, архівна дата: 25.10.2000, дата виникнення: 25.02.2000, № реєстру: 88446-1332, внурт. №АЕ01343А2ВF151307629. Судові витрати просить залишити за позивачкою. Позовну заяву обґрунтовує тим, що [PERSON] згідно з договором купівлі-продажу від 15.06.2007 № 1687 набула у власність квартиру [ADDRESS] . Однак, на початку серпня 2021 року позивачка отримала інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. У відповідності до вказаної інформації встановлено, що на належну їй квартиру 01.02.2008 накладено арешт на підставі ухвали Калуського міського суду від 25.02.2000 № 3Б-2. При цьому реєстратором вказаного обтяження була Калуська міська державна нотаріальна контора. Очевидно, що таке обтяження на належну позивачці квартиру було накладено помилково. Так, згідно з даними Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, дата виникнення обтяження 25.02.2000, в той час коли позивачка здійснила купівлю вказаної квартири 15.06.2007. Таким чином, якби вказане обтяження було дійсним, придбання квартири було б неможливим. Водночас документи, які стали підставою для накладення арешту на вказану квартиру були знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання. У відповідності до листа Калуського міськрайонного суду від 02.05.2022 № 6/01-38/2022, згідно алфавітних показчиків, суд не виносив ухвалу про арешт квартири по [ADDRESS] . Відповідно до листа Калуського ВДВС від 22.04.2022 № 13068 встановлено, що на виконанні у відділі ДВС станом на 22.04.2022 відсутні відкриті виконавчі провадження про стягнення із [PERSON] боргів на користь держави, фізичних та юридичних осіб. Наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про обтяження/арешт вищевказаної квартири порушує право власності позивачки на зазначене майно, оскільки перешкоджає реалізації її права на розпорядження таким майном. Калуська міська державна нотаріальна контора, яка вносила відомості до Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт вказаної квартири на даний час ліквідована, правонаступники відсутні. Водночас на території м. Калуш діяльність щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяження здійснює Центр надання адміністративних послуг, який є структурним підрозділом (без створення юридичної особи) виконавчого комітету Калуської міської ради. Таким чином виконавчий комітет Калуської міської ради є належним відповідачем по даній справі. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що виконавчий комітет Калуської міської ради, а також державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг не здійснювали жодних заходів щодо накладення арешту на квартиру позивачки. Проте, позивачкою подано позов про усунення перешкод в розпорядженні нерухомим майном шляхом скасування обтяжень нерухомого майна до виконавчого комітету Калуської міської ради, який не є належним відповідачем у справі. Таким чином, вважає, що наявні підстави для прийняття рішення у вказаній справі про відмову у задоволенні позову [PERSON] до виконавчого комітету Калуської міської ради про усунення перешкод в розпорядженні нерухомим майном шляхом скасування обтяжень нерухомого майна. Представник позивачки [PERSON] адвокат Савчук Р.Р. подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що відсутня особа, в інтересах якої було накладено арешт на належну [PERSON] квартиру, оскільки, виходячи з викладених у позові обставин, очевидно, що Калуська міська державна нотаріальна контора винесла такий арешт помилково, адже Калуський міськрайонний суд не виносив ухвалу про арешт квартири по [ADDRESS] . З огляду на викладене посилання виконавчого комітету Калуської міської ради на те, що належним відповідачем по даній справі має бути особа, в інтересах якої був накладений арешт на належну позивачці квартиру, є таким, що позбавлений будь-якого змісту. Суб`єктом державної реєстрації прав на території м. Калуш є виконавчий комітет Калуської міської ради в особі Центру надання адміністративних послуг. Беззаперечним є той факт, що наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про обтяження/арешт вказаної квартири порушує право власності позивачки на зазначене майно, перешкоджає її праву на розпорядження таким майном. Вказані обставини відповідач не заперечує. Іншого суб`єкту, окрім виконавчого комітету Калуської міської ради та суду, який має повноваження щодо усунення таких порушень не існує. Позивачка зверталася Центру надання адміністративних послуг з метою вирішення питання щодо знаття заборони відчуження з належного їй майна, однак працівниками ЦНАП їй було рекомендовано звернутися до суду. Відповідач фактично не заперечує щодо фактичних обставин справи та не спростовує обґрунтованість вимог позивачки за винятком суб`єкта до якого такі вимоги пред`явлені. При цьому відповідач не посилався та не долучив до відзиву конкретні докази, які підтверджують про те, що виконавчий комітет Калуської міської ради є неналежним відповідачем по даній справі. З огляду на викладене просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що квартира по [ADDRESS] перебуває у власності [PERSON] з 2007 року, обтяження на вказану квартиру зареєстровано 01.02.2008 на підставі ухвали Калуського міського суду ЗБ-2 від 25.02.2000. Вважають, що наявна в матеріалах справи довідка від 22.04.2022 № 13068 не може спростовувати факт наявності виконавчого провадження, в межах якого накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . Окрім цього, вважає, що виконавчий комітет Калуської міської ради є неналежним відповідачем у вказаній справі. А тому просить відмовити у задоволенні позову. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 18.05.2022 відкрито провадження у справі, призначено відкрите підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання та відзиву на позовну заяву. 13.06.2022 представник відповідача подав до суду відзив на позовну із запереченнями щодо задоволення позову (а.с. 33-36). 17.06.2022 представник позивачки надіслав на електронну адресу суду відповідь на відзив (а.с.42-44). Ухвалою суду від 17.06.2022 підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 27.06.2022 представник відповідача надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив. 05.10.2022 представник відповідача надіслав на електронну адресу суду клопотання, згідно з яким просив розгляд справи проводити без участі представників виконавчого комітету Калуської міської ради. У задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених відзиві на позов та у запереченні на відповідь на відзив. 05.10.2022 представник позивачки [PERSON] адвокат Савчук Р.Р. подав до суду клопотання про доручення письмових доказів до матеріалів справи. Окрім цього, адвокат Савчук Р.Р. подав до суду клопотання, в якому останній просив розгляд справи проводити без його участі та участі позивачки. Позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: відповідно до договору купівлі-продажу від 15.06.2007, посвідченого приватним нотаріусом Курищиком І.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 1687, позивачка [PERSON] придбала квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 7-8) та зареєструвала право приватної власності на вказане майно, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15285908 від 18.07.2007 (а.с. 9). З інформаційної довідки № 269444268 від 06.08.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що на належну [PERSON] квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] , 01.02.2008 Калуською міською державною нотаріальною конторою накладено арешт на підставі ухвали Калуського міського суду від 25.02.2000 № 3Б-2 (а.с. 10-11). Відповідно до листа Івано-Франківського обласного державного нотаріального архіву № 1-1/12/21 від 01.12.2021 зазначено, що згідно акта № 2 «Про виділення для знищення документів, які не підлягають зберіганню» від 20.10.2006, справи інд. № 2-17 «Розпорядження по накладенню і зняттю заборон (арештів) відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, тощо» Калуської міської державної нотаріальної контори за період з 1999 по 2000 рік знищено (а.с. 12). Згідно з відповіддю на запит, наданою Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за № 6/01-38/20222 від 02.05.2022, встановлено, що згідно алфавітних покажчиків суд не розглядав справу за позовом [PERSON] та не виносив ухвалу про арешт квартири по [ADDRESS] , зокрема у 2000 році (а.с. 13). Відповідно до відповіді на запит, наданої Калуським відділом ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області, від 22.04.2022 № 13068 встановлено, що згідно з відомостями АСВП на виконанні у Відділі станом на 22.04.2022 відсутні відкритті виконавчі провадження про стягнення зі [PERSON] боргів на користь держави, фізичних та юридичних осіб (а.с. 14). Діяльність Калуської міської державної нотаріальної контори станом на 09.05.2022 припинено (а.с. 15-16). Згідно з відповіддю на адвокатський запит адвоката Савчука Р.Р., яка надана Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області, від 09.09.2022 за № 01-38/2022 встановлено, що цивільна, кримінальна, адміністративна справа, де предметом спору була б квартира [ADDRESS] , Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області не розглядалася. Відповідно до відповіді на адвокатський запит адвоката Савчука Р.Р., яка надана Калуським відділом ДВС у Калуському районі Івано-Франківської області від 12.07.2022 № 28494 встановлено, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження ухвала Калуського міського суду від 25.02.2000 № 3Б-2 на виконання відділу не надходила. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові заяви та докази, які надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. На підставі ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ст. 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Право власності є непорушним.\~ Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319\~Цивільного кодексу\~України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст.\~321\~Цивільного кодексу\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право на захист власності викладено у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (далі «Перший протокол», «Конвенція»): кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто неможе бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Європейським судом з прав людини у справі Маркс проти Бельгії (Marckx v. Belgium), заява №6833/74 від 13.07.1979 р., в якому суд зазначив: «Визнаючи, що кожен має право мирно володіти своїм майном, ст. 1 у своїй суті забезпечує право власності». Будь-яке втручання у мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять втручання у права, гарантовані цим положенням. Під час оцінки дотримання цієї умови необхідно здійснити комплексний розгляд відповідних судових та адміністративних процедур (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лекіч проти Словенії», заява № 36480/07, пункт 95, від 11 грудня 2018). Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення статті 1 Першого Протоколу до Конвенції сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог. Судом встановлено, що наданими представником позивачки доказами підтверджено відсутність на цей час правових підстав для знаходження квартири [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності позивачці під арештом, оскільки ухвала Калуського міського суду від 25.02.2000 № 3Б-2, на підставі якої було накладено арешт на вказане майно на виконання органу державної виконавчої служби не надходила, при цьому станом на 22.04.2022 відсутні будь-які відкритті виконавчі провадження про стягнення з позивачки боргів на користь держави, фізичних та юридичних осіб, а також Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області не розглядалася цивільна, кримінальна чи адміністративна справа, де предметом спору була б вищезазначена квартира, а тому, враховуючи, що накладений арешт перешкоджає позивачці вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, суд дійшов до висновку про необхідність здійснити захист прав [PERSON] шляхом зняття арешту з майна. Щодо належності відповідача суд зазначає наступне. Відповідно до статті 17 Закону України "Про нотаріат" державні нотаріальні контори створюються і ліквідуються Міністерством юстиції України. Штати державних нотаріальних контор затверджуються Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі в межах встановленої для державних нотаріальних контор штатної чисельності і фонду заробітної плати. Державна нотаріальна контора є юридичною особою, яка створюється та реєструється у встановленому законом порядку. Очолює державну нотаріальну контору завідуючий, який призначається із числа осіб, які мають свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю. Відповідно до частини п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Публічне правонаступництво органів державної влади, інших органів й установ, які наділені владними повноваженнями, є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою здійснення правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів. При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати наступне: якщо під час розгляду справи буде встановлено, що орган (установа) наділений владними повноваженнями, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, припинив свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі його правонаступників. У разі ж відсутності правонаступників суд повинен залучити до участі у справі орган (установу), до компетенції якого належить прийняття рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом, наділеним владними повноваженнями. Вищезазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27.05.2020 по справі №522/25954/16-ц. Відповідно до ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Враховуючи вищенаведене, суд встановив, що Калуська міська державна нотаріальна контора, яка вносила відомості до Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про арешт вказаної квартири припинила свою діяльність, правонаступники відсутні, водночас орган (установа) до компетенції якого належить прийняття рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача є Центр надання адміністративних послуг, який є структурним підрозділом (без створення юридичної особи) виконавчого комітету Калуської міської ради, оскільки вказаний державний орган на здійснює території м. Калуш діяльність щодо реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Таким чином виконавчий комітет Калуської міської ради є належним відповідачем по даній справі. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про скасування арешту з нерухомого майна. На підставі вищевикладеного, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 104, 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст. 38 ЗУ «Про місцеве самоврядування», ст. 17 ЗУ «Про нотаріат»,

Outcome: approved