Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним вище позовом, який обґрунтований тим, що [INFO] помер [PERSON] , який залишив спадщину у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищезазначене майно в порядку спадкування за законом прийняла позивачка, яка є його дочкою. У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Позивачка оформила право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Однак [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. [PERSON] у позові зазначила, що [PERSON] за життя отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок, однак не зареєстрував його, оскільки на той момент чинним законодавством було передбачено, що виникнення права власності на будинок у сільській місцевості не залежало від державної реєстрації. Посилаючись на вищезазначені обставини [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, після померлого [PERSON] . Ухвалою судді\~від 02.09.2022\~у справі\~відкрите загальне\~позовне провадження\~та призначене\~підготовче засідання\~на 29.09.2022. 29 вересня 2022 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 19.10.2022. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, 29.09.2022 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 35). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду (а.с. 41). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] після смерті [PERSON] прийняв спадщину у виді жилого будинку з надвірними господарчими будівлями, що знаходиться в с. Пасічники Решетилівського району Полтавської області, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину, виданим 30.12.1969 Решетилівською державною нотаріальною конторою та зареєстрованим в реєстрі за № 1256 (а.с. 19). Згідно копії виписки з погосподарської книги № 01.3-02/260, наданої Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради, домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , на день смерті - [INFO] , належало [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала державну реєстрацію будівель, споруд та державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Разом з цим, аналіз положень Інструкції свідчить про те, що виникнення права власності на будинки, споруди від державної реєстрації не залежало. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції, не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.\~ Тобто, враховуючи, що житловий будинок [ADDRESS] було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації. Отже, з огляду не вищезазначене, суд доходить висновку, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , за життя належав [PERSON] . Також судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5). Спадщину за заповітом після померлого [PERSON] прийняла його дочка [PERSON] , однак їй постановою державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори від 29.11.2021 за вих. № 974/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Інший спадкоємець [PERSON] спадщину не прийняв, оскільки не подавав заяву про прийняття спадщину (а.с. 6). У той же час судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наступними доказами: свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.11.2021, зареєстрованим в реєстрі за № 1-593; свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.11.2021, зареєстрованим в реєстрі за № 1-596;\~ витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 287253081 та № 287253345 (а.с. 7, 8, 9, 10). З копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] , який виготовлений станом на 20.10.2020 на замовлення [PERSON] , встановлено, що домогосподарство складається з будівель та споруд: «А-1» - житловий будинок; «а» - веранда; «а1» - ганок; «Б» - літня кухня; «В» - сарай; «в» - погріб; «в1»; «Г» - вбиральня; «№ 1» - ворота; «№ 2» - огорожа; «№ 3» - колодязь (а.с. 11-17). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.\~ Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України).\~ Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якою встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами загального провадження.\~\~ Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК).\~\~ \~ \~ \~ \~Зі змісту п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та того, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.\~ \~ \~ \~ \~Як вказав Верховний Суд України у своїй постанові від 10.02.2016 у справі № 6-2124цс15, оскільки відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення у особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб особа набула право власності на відповідний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному ст. 392 цього Кодексу.\~ \~ \~ \~ \~Також, у постанові від 23.12.2014 у справі № 3-199гс14 Верховний Суд України зазначив, що за змістом ст. 392 ЦК України, позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інший спосіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли позивач не може реалізувати своє право власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правоустановчого документу. При цьому, передумовою для застосування положень ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] має право на спадщину після свої померлого батька [PERSON] , проте позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає можливим визнати за [PERSON] , яка є спадкоємицею [PERSON] та правонаступником всіх його прав та обов`язків, право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved