Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до Орджонікідзевського міського суду із позовною заявою до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач свідомо ухиляється від виховання свого неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, що є підставою для позбавлення останнього батьківських прав. В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача. Повноважний представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 20.06.2015 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини Серії [NUMBER] . Рішенням Орджонікідзевського міського суду від 09.07.2019 року шлюб між сторонами розірвано. 19.06.2020р. Орджонікідзевським міським судом винесено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 10.06.2020 року і до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] . 24.06.2020р. державним виконавцем Покровського міського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження №62416398. 16.07.2021р. державним виконавцем Покровського міського ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по ВП №62416398 станом на 31.12.2020р. заборгованість [PERSON] по аліментам становить 18 241,95 грн. Як вказує позивач, після розірвання шлюбу відповідач самоусунувся від виховання своєї дитини, не цікавиться його життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток. Як вбачається із довідки Прилуцького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №15, мати дитини [PERSON] приймала активну участь у вихованні дитини, виконувала всі вимоги закладу, батько дитини не цікавився розвитком дитини, не брав участь у батьківських зорах. Згідно характеристики на дитину дошкільного віку [PERSON] , [INFO] , виданої приватним центром дошкільної освіти, дитина активна, в нього добре розвинена пам`ять та логічне мислення. Виховується [PERSON] в неповній сім`ї, мати [PERSON] приймає участь у розвитку дитини. Крім того, як вбачається із висновку органу опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Покровської міської ради Дніпропетровської області дійшов висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідач, згідно наданої заяви, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Нормами Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2 ст.157 СК України). Згідно ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, установленої законом. Батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно із ст.3 "Конвенції про права дитини", прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Частина 2 статті 171 СК України визначає, що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. В судовому засіданні дитину з огляду на її вік не допитували. На підставі викладеного, зважаючи на те, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками та ухиляється від виховання сина, беручи до уваги те, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права третіх осіб, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] , отже вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Згідно з п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.42 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог, 50 відсотків судового збору відшкодовується позивачу за рахунок відповідача та 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачу із державного бюджету.

Outcome: approved