Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] та просить суд звільнити його від сплати аліментів, присуджених судовим наказом від 13.01.2021 по справі № 211/7073/20 на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , звільнивши його від сплати заборгованості по аліментам з 01 серпня 2021 року та визнавши вказаний судовий наказ таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на проживання з 28 липня 2021 року з ним дітей та перебування їх на його утриманні. В обґрунтування вимог зазначено, що з 05.06.2015 він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Шлюбі між ними було розірвано рішенням суду від 10 лютого 2021 року, після розірвання шлюбу спору щодо визначення місця проживання дітей у них не було, діти залишились проживати зі своєю матір`ю. На підставі судового наказу від 13 січня 2021 року з нього на утримання дітей на користь відповідачки стягуються аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), які він сплачував. Однак з 28 липня 2021 року діти проживають разом з ним, проти чого відповідачка не заперечувала, та знаходяться на його повному утриманні. Їх мати участі у вихованні та забезпеченні дітей не приймає. Тому у зв`язку із фактичним проживанням з ним дітей та їх повним утриманням, просить вимоги задовольнити. Ухвалою суду від 26 листопада 2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року розгляд справи ухвалено проводити в заочному порядку. В судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, про дату, час, місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України шляхом направлення судових повісток та судових повідомлень. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подала. Представник третьої особи Довгинцівського відділу ДВС письмових заперечень до суду не подав. Враховуючи вимоги частин першої та третьої статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку Як встановлено судом, сторони з 05 червня 2015 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2021 року між ними розірвано (а.с. 13 копія рішення). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10,11 копії свідоцтв). Судовим наказом, виданим Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2021 року у справі № 211/7073/20, стягнуто з [PERSON] , відповідно до вимог ст.ст. 180, 182, 191, 183 СК України, ст.ст.160-162, 167-168 ЦПК України, аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття, на користь матері дитини [PERSON] , починаючи стягнення з 03.12.2020. Постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 19.01.2021 відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного судового наказу (а.с. 12 копія постанови), в лютому 2021 року та із серпня2021 року аліменти не сплачуються (а.с. 15 копія довідки-розрахунку). Згідно статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набрала чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень статті 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Законодавець не обмежує суд при прийнятті рішення про звільнення від сплати аліментів тільки вказаними двома підставами та наголошує, що при наявності інших обставин, що мають істотне значення, компетентні органи можуть прийняти таке рішення. В сімейному законодавстві не надається хоча б приблизного переліку таких обставин, отже, суд при розгляді кожної справи має самостійно вирішувати це питання з огляду на подані пояснення, докази та інтереси сторін. З аналізу положень статей 179-181 СК України вбачається, що аліменти підлягають використанню на утримання дитини, а тому припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів не витрачає отримувані аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. Судом встановлено, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом зі своїм батьком, а отже знаходяться на його утриманні, що не спростовано відповідачем. Так, зазначене підтверджується копією побутової характеристики від 01.10.2021, складеної головою правління ОСББ «Сахарова 1КР», відповідно до якої [PERSON] мешкає разом з неповнолітніми дітьми, які доглянуті, проживають без матері, відвідують дитячий садок (а.с. 17) та копією акту, складеного 18.10.2021 сусідами, мешканцями квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , відповідно до якого діти проживають разом з батьком з 28 липня 2021 року по теперішній час (а.с. 18). Частиною другою статті 197 СК України встановлено право суду за позовом платника аліментів повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення (повного або часткового) від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом. За наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення (постанова Верховного Суду від 04 березня 2021 року у справі № 177/1090/18 (провадження № 61-7448св20). Враховуючи проживання дітей з позивачем та перебування їх на його повному утриманні, що відповідачкою не спростовано, суд вважає вказану обставину такою, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення позивача, як платника аліментів, від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли діти проживали уже з ним, що підтверджується письмовими доказами. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 ЦПК України). Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Тому оскільки належним чином повідомлена про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд розглядає справу на підставі наявних у справі доказів. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позивачем заявлена вимога про відшкодування витрат по сплаті судового збору, сплаченого ним при поданні заяви (а.с. 1), у зв`язку із задоволенням вимог він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 908,00 грн. (згідно встановленого розміру станом на 01.01.2021).

Outcome: approved