Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог та рух справи Представник акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (надалі\~АТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, у якому, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором № б/н від 06.02.2015 року, просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 16.05.2022 року в сумі 14065,88 грн., з яких: 12712,40 грн. заборгованість за тілом кредита, в тому числі: 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредита, 12712,40 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 1353,48 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн нарахована комісія; а також судові витрати у розмірі 2481,00 грн. - судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що зазначив, що [PERSON] звернувся до банку за отриманням банківських послуг, про що підписав заяву б/н від 06.02.2015 року. Своїм підписом у анкеті - заяві відповідач підтвердивсвою згоду на те, що ця заява, разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до умов договору, відповідач отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, який у подальшому було збільшено до 15000,00 гривень. Розміщені на сайті банку Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку є публічною офертою, за якою банк публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг. Відповідач акцептував цю оферту шляхом підписання заяви. Укладаючи договір сторони керувались нормами закону про укладання договорів приєднання (ст. 634 ЦК України). Формулярами та стандартними формами є саме Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи Банку, розміщені на банківському сайті www.privatbank.ua. Крім того, дія договору підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні дав свою згоду, що кредитний ліміт може бути змінений за рішенням та ініціативою банку. Пунктом 1.1.3.2.3. Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно п. 2.1.1.12.3 погашення кредиту погашення Картрахунку Держателя, здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Таким чином, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, який розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості клієнта. Відповідач своїх зобов`язань не виконав, внаслідок чого, станом на 16.05.2022 року має заборгованість за кредитом в сумі 14065,88 грн. Покликаючись на вищенаведене, позивач просить стягнути на його користь вказані суми з відповідача. Відзив на позов відповідач до суду не подав. Аргументи учасників справи. Позивач подав клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також клопотання про огляд веб-сайту та клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, в якому вказав, що необхідні докази є в матеріалах справи, і позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи на пізнішу дату суду не надав. Про розгляд справи повідомлявся в порядку\~ст.\~128\~ЦПК України через розміщення оголошення на сайті «Судова влада». Суд приходить до висновку про можливість розглянути справи без участі відповідача на підставі ч. 3\~ст. 223 ЦПК України. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи 06.02.2015 року [PERSON] підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 13). Факт звернення відповідача до банку підтверджується наданою позивачем копіями анкети-заяви і паспорта на ім`я [PERSON] . Анкета-заява не містить жодної інформації про те, за отриманням яких саме послуг звернувся до банку відповідач. У цьому документі зазначено, що відповідач згідний із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Разом із позовною заявою, крім згаданих копій анкети-заяви і паспорта на ім`я [PERSON] , позивач подав до суду такі документи: розрахунки заборгованості [PERSON] за договором № б/н від 06.02.2015 року станом на 31.05.2015 року, станом на 30.06.2019 року та станом на 16.05.2022 року, які містять лише підпис представника банку; Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold»; Витяг із Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису відповідача про ознайомлення саме з цими редакціями зазначених документів; копію наказу банку про актуалізацію Умов та правил надання банківських послуг від 11.08.2014 року; копію відомостей з ЄДРПОУ; копію банківської ліцензії; копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; витяг із статуту акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»; виписку по рахунку [PERSON] за період з 06.02.2015 року по 18.05.2022 року; довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] ; довідку про видані картки клієнту [PERSON] . Оглядом веб-сайту\~АТ КБ\~«ПриватБанк» за\~адресою https://privatbank.ua\~встановлено, що на момент проведення цього огляду на вказаному сайті за посиланням https://privatbank.ua/terms в розділі «Архів договорів» у форматі pdf-файлів розміщені різні версії Умов та Правил надання банківських послуг станом на різні дати періоду з 2013 по 2022 роки. На сторінці номер 9 цього розділу за активним посиланням «Повний договір (актуальний на 02.02.2015)» розміщений доступний для скачування pdf-файл з назвою «Повний_договір_актуальний_на_02.02.2015_р..pdf». У цьому файлі, на 1135 сторінках викладені Умови та Правила надання банківських послуг. Дату появи на сайті конкретних версій Умов та Правил надання банківських послуг проведеним судом оглядом достовірно встановити неможливо. Між сторонами виникли правовідносини з приводу надання банківських послуг, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про захист прав споживачів» (які діяли на момент підписання анкети-заяви [PERSON] ) Мотиви з яких виходить суд і застосовані норми права Позивач зазначав, що підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, сума наданого кредиту, розмір процентної ставки, порядок її нарахування, розмір і порядок нарахування штрафу та пені повинні бути передбачені у письмовому договорі. За змістом ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (яка діяла на момент підписання анкети-заяви) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний детально поінформувати споживача у письмовій формі про усі умови кредитування. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У цьому випадку, умови кредитного договору, який за своєю суттю є договором приєднання, розробив АТ КБ «ПриватБанк». Такі умови повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року (справа № 342/180/17-ц). У анкеті-заяві від 06.02.2015 року розмір наданого кредитного ліміту не вказано, процентна ставка не зазначена, відсутні умови договору про обов`язок повернути кошти і встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, не зазначено номеру картки та реквізитів карткового рахунку. Водночас, надані позивачем виписки по особовому рахунку [PERSON] підтверджують користування відповідачем кредитними коштами. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України (норми про договір позики застосовуються до кредитних правовідносин в силу ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно наданої позивачем виписки по особовому рахунку [PERSON] слідує, що в тіло кредиту зараховано суму фактично використаних коштів клієнта, в тому числі автоматичні (регулярні) платежі, та погашені за рахунок кредита нараховані відсотки (договірне списання) за рахунок кредитного ліміту. Відповідно до наданих позивачем доказів, договірне списання на сплату автоматичних (регулярних) платежів та погашення за рахунок кредиту нарахованих відсотків за рахунок кредитного ліміту не є умовою кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] . Згідно виписки по особовому рахунку позичальника [PERSON] (а. с. 63-67) сума фактично отриманих відповідачем коштів в загальній сумі склала 45680 грн. 05 коп. Однак, позичальником було повернуто банку кошти в сумі 60250 грн. 43 коп. Отже, станом на дату звернення до суду, у [PERSON] відсутня заборгованість перед банком за кредитом з фактично отриманих та неповернутих коштів. Для визначення конкретних умов договору позивач посилався на долучені до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини кредитного договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна Contract» та «Універсальна Gold», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку засвідчені лише підписом представника позивача, підпис відповідача про ознайомлення саме з цими умовами відсутній. Наданий банком Витяг з Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна» містить лише перелік різних видів кредитних карт «Універсальна» та їх характеристику і не вказує на вид кредитної карти, отриманої відповідачем, та строк її дії. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач не надав жодних доказів того, що саме наявні в матеріалах справи Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та Правил мала на увазі відповідачка, ознайомилася і погодилася саме з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку. Тому суд позбавлений можливості визначити, чи вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили наведені АТ КБ «ПриватБанк» у позовній заяві умови, зокрема, щодо строку дії договору, можливості одностороннього збільшення кредитного ліміту, розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами та неустойки (пені, штрафів). Вирішуючи цей спір суд враховує правові висновки, викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року (справа №342/180/17-ц). Так, Велика Палата зазначила, що роздруківки із сайту позивача Умов та Правил, Тарифів належним доказом бути не можуть, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Тобто, кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. У згаданій справі Велика Палата Верховного Суду, з урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Відтак, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав вважати, що при укладенні договору із споживачем АТ КБ «ПриватБанк» дотрималося вимог, передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (які діяли на момент підписання анкети-заяви) щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок, на думку Великої Палати, не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Згадані Великою Палатою вимоги, передбачені ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» діяли і на момент підписання анкети-заяви [PERSON] .. Тому суд вважає за можливе у цій справі зробити аналогічний висновок про те, що [PERSON] не узгодив із АТ КБ «ПРИВАТБАНК» умови щодо нарахування відсотків, неустойки та строку повернення кредиту. Враховуючи, що укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), а кошти, що були фактично отримані - повернуті, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову АТ КБ «ПриватБанк». Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволені позову відмовлено, то судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed