Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 9 000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, з індексацією щомісячного розміру виплати аліментів відповідно до мінімального розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] . Для створення належних умов для життя спільної з відповідачем дитини позивач вважає за доцільне просити суд стягнути з відповідача аліменти 9 000,00 грн. щомісячно на його утримання, оскільки відповідач не бере участі у вихованні та утриманні спільної дитини. Ухвалою суду від 29.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (головуючий суддя Корнілова Ж.О.). На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу матеріали даної справи передані для розгляду судді Рибалці Ю.В. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові, надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача заперечила проти задоволення позову в сумі 9 000, 00 грн., зазначила, що відповідач проживає в Канаді, не має постійного доходу, платить аліменти старшій дитині від попереднього шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, з огляду на наступне. Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, сторони по справі - [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Також встановлено, що малолітній син [PERSON] проживає разом з позивачкою, за адресою: [ADDRESS] . Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Як встановлено у судовому засіданні, малолітній син сторін проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, працює та проживає в Канаді, як повідомили у судовому засідання позивачка та представник відповідача, при цьому розмір його доходу відповідач не повідомляє, а тому суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання малолітнього сина. Доказів того, що за станом здоров`я та матеріального становища відповідач не може сплачувати аліменти на утримання малолітнього сина, суду не надано. Відповідно до роз`яснень п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України. За таких обставин, зважаючи на те, що позивач наполягала на стягненні з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі та вказувала на те, що відповідно до ст. 181 СК України передбачене таке право того, з ким проживають діти, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання малолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісяця. Суд вважає, що саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім для нормального розвитку і утримання дитини, а тому задовольняє позовні вимоги частково. Згідно ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням наведеної норми, аліменти підлягають стягненню з 29.07.2019 року. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: partial