Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

У травні 2022 року акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») звернулося до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість, розраховану на підставі частини другої статті 625 Цивільного кодексу України та пунктів кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 410/115/07-Ж від 03 вересня 2007 року у розмірі 11\~816 Швейцарських франків 56 раппенів. В обґрунтування позову зазначається про те, що 03 вересня 2007 року між акціонерно-комерційний банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 410/115/07-Ж, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 99\~323 Швейцарських франків. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі. За умовами договору відповідач зобов`язувався у порядку та на умовах, що визначені договором кредиту повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші, передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. Через неналежне виконання умов кредитного договору у відповідача виникла заборгованість. Виконавчим написом від 31 жовтня 2017 року з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 410/115/07-Ж від 03 вересня 2007 року, а саме прострочену заборгованість 90\~491 Швейцарських франків, прострочену заборгованість по нарахованим відсоткам 40\~804 Швейцарських франків, загальна сума заборгованості становить 131\~295 Швейцарських франків 07 раппенів. Таким чином, у результаті не виконання умов договору у відповідача виникла заборгованість, розрахована на підставі частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, яка станом на 20 грудня 2021 року становить 11\~816 Швейцарських франків 56 раппенів. Ухвалою суду від 24 червня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач АТ «Альфа-Банк» представника не направив. 15 липня 2022 року від представника позивача Зеленої Н.Ю. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду неповідомлені. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статтею 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2007 року між акціонерно-комерційний банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 410/115/07-Ж, за умовами якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 99\~323 Швейцарських франків з кінцевим терміном повернення - 02 серпня 2022 року. 19 березня 2009 року між акціонерно-комерційний банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін № 1 до договору кредиту № 410/115/07-Ж від 03 вересня 2007 року. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] умов кредитного договору позивач пред`явив до позичальника вимогу згідно з частиною другої статті 1050 ЦК України. Так, 31 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі № 24574, за яким стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з [PERSON] заборгованість, що виникла за договором кредиту № 410/115/07-Ж від 03 вересня 2007 року за період з 12 січня 2015 року по 20 жовтня 2017 року, що складається з простроченої заборгованості 90\~491 Швейцарських франків, простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 40\~804 Швейцарських франків, всього 131\~295 Швейцарських франків 07 раппенів. З матеріалів справи вбачається, що грошове зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору від 03 вересня 2007 року відповідачем не виконано за період з 20 грудня 2018 року по 01 листопада 2021 року заборгованість у зв`язку з неповерненням кредитної заборгованості, розрахована на підставі частини другої статті 625 ЦК України становить 11\~816 Швейцарських франків 56 раппенів. Відповідно до частини першої статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини другої статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625\~ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитним договором припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що «у статті 625\~ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань». Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач [PERSON] має грошове зобов`язання перед позивачем, тому у зв`язку із порушенням ним строків повернення вказаного грошового зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до положень частини другої статті 625 ЦК України. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення даного позову та стягнення із відповідача заборгованості за договором кредиту від 03 вересня 2007 року у розмірі 11\~816 Швейцарських франків 56 раппенів. Вимогами статті 141 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 5 219 грн. 04 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved