Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Заявник звернулася до Коростишівського районного суду Житомирської області із заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , [INFO] . Організацією поховання займався брат заявника [PERSON] . Як виявилося пізніше, [PERSON] не прийняв спадщину та свідоцтво про смерть не отримував. З метою оформлення спадкових прав після смерті матері, заявник звернулася до нотаріуса, однак отримала відмову, оскільки відсутнє свідоцтво про смерть [PERSON] . Тому заявник звернулась до суду з відповідною заявою про встановлення факту смерті матері, яка померла [INFO] . Заявник в судове засідання не з`явилася. Представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримує та просить суд задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що матір`ю заявника [PERSON] є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З довідки №208 від 21.06.2022р. вбачається, що КП «Коростишівський комунальник» 17.02.2008р. здійснив поховання [PERSON] на міському кладовищі м.Коростишів. До довідки заявником надано фотографію надмогильного пам`ятника [PERSON] , на якому зазначено дату смерті « [INFO] ». Відповідно до письмового повідомлення №729/28/5.3-25 від 18.04.2022р. з Коростишівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Житомирському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис про смерть [PERSON] , [INFO] не виявлено. З акта депутата Коростишівської міської ради № 616 від 23.06.2022р. вбачається, що [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] , мала двох дітей [PERSON] та [PERSON] . Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть матері. Відповідно п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. За змістом ч. 1ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року №545. Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1ст.315 ЦПК України). Пунктом 13 постанови №5 Пленуму Верховного Суду від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви провстановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою. Враховуючи факт неможливості реєстрації смерті [PERSON] у встановленому законом порядку і усунення цього порушення іншим шляхом, ніж судовим, не вбачається можливим, а також, оскільки заявник не може зареєструвати смерть матері для проведення державної реєстрації смерті та отримання свідоцтва згідно чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що за правилами ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved