Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказував на те, що згідно ст.37 Закону України «Про іпотеку» ТОВ "Кредитні ініціативи" було оформлено право власності на: квартиру під [ADDRESS] , у будинку під №287 "Б". Вказує, що 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (виступає правонаступником Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги (надалі - Договір відступлення), відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов`язувались передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов 'язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами. 02.11.2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] було укладено договір кредиту №2762, відповідно до якого, Банк надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором №2762, [PERSON] , як «Іпотекодавець», передала в іпотеку: квартиру під [ADDRESS] , в будинку під [ADDRESS] . Оскільки позичальник не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання по кредитному договору - було звернуто стягнення на заставне майно Іпотекодавця на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (п 5.3. Іпотечного договору) та звернувся з відповідною заявою до державного реєстратора. Правовою підставою для реєстрації права власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на нерухоме майно, є відповідне застереження в п.п. 5.3. Іпотечного договору із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.11.2006 року, яке передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Стверджує, що приватний нотаріус Козлова Н.В. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57784775 від 21.04.2021 року. Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.04.2021 р. № 253804252, було зареєстровано право власності за ТОВ "Кредитні ініціативи", а саме на: квартиру під [ADDRESS] , у будинку під №287 "Б". Таким чином, законним власником квартири за адресою: [ADDRESS] є ТОВ «Кредитні ініціативи». Втративши право власності на квартиру, відповідачі втратили відповідно до ст. 317 ЦК України право користування. Зазначає, що згідно Довідки, виданої ПП «Житлосервіс», в квартирі яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] - власником якої є ТОВ «Кредитні ініціативи», зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] ,\~ [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Позивач звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, намагався врегулювати питання в досудовому порядку, зокрема, було надіслано вимогу про добровільне виселення. Проте, незважаючи на відсутність будь-яких правових підстав для проживання у квартирі, колишній власник, продовжує користуватися ним та відмовляється добровільно виселятися. Такі дії відповідачів створюють перешкоди у здійснені законних прав власника, який не може вільно користуватись та розпоряджатися нерухомим майном. На підставі вищевикладеного, просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~ [PERSON] ,\~ [INFO] , такими, що втратили право користування квартирою під [ADDRESS] , у будинку під №287 "Б". Стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (ЄДРПОУ: 35326253, р/р [NUMBER] , в AT «Альфа-Банк», МФО: 300346, місцезнаходження: 04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21 витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідачі не з`явилися, хоча своєчасно та належним чином неодноразово були повідомлені про час та місце розгляду справи, а саме розміщенням оголошенням про виклик до суду на офіційному сайті суду. Про причини неявки суд не повідомили. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Як убачається з матеріалів справи, 02.11.2006 року між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) та [PERSON] було укладено договір кредиту №2762, відповідно до якого, Банк надає у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти. /а.с. 6-9/. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором №2762, [PERSON] , як «Іпотекодавець», передала в іпотеку: квартиру під [ADDRESS] , в будинку під №287 "Б". /а.с. 10-12/. Оскільки позичальник не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання по кредитному договору - було звернуто стягнення на заставне майно Іпотекодавця на підставі ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (п 5.3. Іпотечного договору). 17.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (виступає правонаступником Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) та ТОВ «Кредитні ініціативи» було укладено Договір відступлення прав вимоги (надалі за текстом - Договір відступлення), відповідно до якого ТОВ «Кредитні ініціативи» зобов язувалрсь передати грошові кошти в розпорядження ПАТ «Акціонерний комерційний промисловр-інвестиційний банк», а ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов`язувалось відступити ТОВ «Кредитні ініціативи» свої права грошових вимог до боржників за Кредитними договорами. /а.с. 26-36/. Відповідно до ч.4 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя. Таким чином, Закон пов`язує виникнення права в іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки виключно у разі настання відкладальної обставини. Судом також встановлено, що приватний нотаріус Козлова Н.В. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 57784775 від 21.04.2021 року. Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.04.2021 р. № 253804252, було зареєстровано право власності за ТОВ "Кредитні ініціативі!", а саме на: квартиру під [ADDRESS] , у будинку під №287 "Б". /а.с. 18/. Таким чином,\~на думку\~суду,\~законним власником\~квартири за\~адресою:\~ [ADDRESS] \~є позивач\~-\~ТОВ «Кредитні\~ініціативи». Відповідно до ст. 45 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Судом встановлено, що згідно довідки, виданої ПП «Житлосервіс» від 01.07.2021 року, в квартирі яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] ,\~ [INFO] ; [PERSON] , [INFO] /а.с. 17/. Позивач звертався до відповідачів з вимогою звільнити житлове приміщення, зокрема, ним було надіслано вимогу про добровільне виселення. /а.с. 19-25/. Проте, незважаючи на відсутність будь-яких правових підстав для проживання у квартирі, відповідачі, продовжують користуватися ним та відмовляються добровільно виселятися. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За таких обставин, суд приходить до висновку, що право позивача вільно реалізовувати право володіння, користування та розпорядження власністю підлягає захисту, оскільки відповідачі не є власниками квартири, безпідставно значаться зареєстрованими за адресою місцезнаходження квартири, не несуть будь-яких витрат на утримання житла, чим чинять позивачу перешкоди у користуванні власністю, а тому права позивача,\~як власника\~зазначеної вище\~квартири,\~підлягають захисту\~шляхом визнання\~відповідачів такими,\~що втратили\~право користування\~житловим приміщенням.\~ На підставі вище викладеного та

Outcome: approved