Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулася до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] з вимогами: - припинити частку у нерухомому майні [PERSON] , що становить 3/20 частки: житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] та земельної ділянки, кадастровий номер 6825855000:01:006:0001, загальною площею 0,15 га, розташованої по [ADDRESS] , призначеної для обслуговування житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами. - визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, що становить 3/40 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . - визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, що становить 3/40 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . - визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, що становить 3/40 частки земельної ділянки, кадастровий номер 6825855000:01:006:0001, загальною площею 0,15 га, розташованої по [ADDRESS] . - визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, що становить 3/40 частки земельної ділянки, кадастровий номер 6825855000:01:006:0001, загальною площею 0,15 га, розташованої по [ADDRESS] . - виплатити [PERSON] компенсацію вартості за 3/20 частки: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами та земельної ділянки, кадастровий номер 6825855000:01:006:0001, загальною площею 0,15 га., що розташовані по [ADDRESS] , в розмірі 19357грн.29коп. (Дев`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят сім гривень 29 коп.), внесених [PERSON] та [PERSON] на депозитний рахунок суду. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що відповідно до рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області (справа №689/1851 /20 від 19.11.2020 року, за [PERSON] , визнано право власності на 13/20 частки житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області (справа №689/1219/21) від 12 серпня 2021 року за [PERSON] , визнано право власності на 13/20 частки, земельної ділянки кадастровий номер 6825855000:01:006:0001, призначеного для обслуговування вказаного житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами. Відповідно до рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області (справа №689/1851/20) від 19.11.2020 року, за [PERSON] , визнано право власності на 1/5 частки житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області (справа №689/1219/21) від 12 серпня 2021 року за [PERSON] , визнано право власності на 1/5 частки, земельної ділянки кадастровий номер 6825855000:01:006:0001. Відповідач, відповідно до вказаних рішень суддів, що набрали законної сили, спадщину прийняв, але свідоцтва про право на спадщину на вказане майно не отримав; розмір його частки є незначною, крім того, враховуючи розмір його частки у складі майна - то річ є неподільна. В судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просили задовольнити. Відповідачем подано заяви про розгляд справи у його відсутності та про визнання позову. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області (справа №689/1851 /20 від 19.11.2020 року, за [PERSON] , визнано право власності на 13/20 частки житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області (справа №689/1219/21) від 12 серпня 2021 року за [PERSON] , визнано право власності на 13/20 частки, земельної ділянки кадастровий номер 6825855000:01:006:0001, призначеного для обслуговування вказаного житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами. Відповідно до рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області (справа №689/1851/20) від 19.11.2020 року, за [PERSON] , визнано право власності на 1/5 частки житлового будинку із господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області (справа №689/1219/21) від 12 серпня 2021 року за [PERSON] , визнано право власності на 1/5 частки, земельної ділянки кадастровий номер 6825855000:01:006:0001. Згідно із довідкою про оцінку вартості об`єкта нерухомості, вартість житлового будинку становить 129048,62 грн. та вартість земельної ділянки становить 16904,10 грн. Відповідно до частини четвертої статті 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до частини 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до положень статтей 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 1, 2 статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності викладено в частині 1 статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Відповідно до статті 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статті 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Що стосується існуючої в співвласника правомочності розпорядження спільним майном, то вони передбачені в статтями 364, 365, 367 ЦК України, як способи реалізації цієї правомочності, при здійсненні якої передбачена частиною 4 статті 358 ЦК України умова не є обов`язковою. Відповідно до статтей 370, 372 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Частиною 1 статті 346 ЦК України наведено перелік випадків, за наявності яких право власності може бути припинено. Виходячи зі змісту частини 2 цієї статті, даний перелік не є вичерпним та право власності може бути припиненим і в інших випадках, встановлених законом. Один з таких випадків наведено в статті 365 ЦК України, яка регулює підстави та умови припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. Зокрема, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі: 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-68цс14, висловив позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників. З постанови Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої пунктами 1-3 частини 1 статті 365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п.4 ч.1 цієї статті. З письмових матеріалів справи встановлено, що спільне володіння і користування домоволодінням по [ADDRESS] є неможливим, даний факт визнано відповідачем. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачів витрати по сплаті судового збору в розмірі 992,40 грн. Згідно статті 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому ЦПК України, вирішує питання про повернення позивачам з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позов.

Outcome: approved