Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Пощивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , де третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та витребування майна із чужого незаконного володіння. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2016 року по цивільній справі №199/4110/15-ц позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Встановлено факт того, що померлий [INFO] [PERSON] був батьком [PERSON] та [PERSON] . Встановлено факт, що зазначений в свідоцтві про право власності на домоволодіння [ADDRESS] , виданому 24 жовтня 1989 року виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської ради народних депутатів м. Дніпропетровська у якості власника 42/100 частини домоволодіння, « [PERSON] » є [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлено факт, що заповіт посвідчений 22 червня 1983 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Яворською Л.Ю. за реєстром №2-1573, за яким « [PERSON] » заповідав усе своє майно [PERSON] , виданий [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлено факт того, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлено факт того, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останнього. Встановлено факт того, що [PERSON] постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено факт того, що [PERSON] постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 37 вересня 1983 року, в якому видавником зазначена Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстровий №1-2457, згідно з яким [PERSON] успадкувала після померлого [INFO] [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] . Скасовано запис про право власності: 5664646, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:360949012101, в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Дніпропетровського гького нотаріального округу Рудкевичем Є.В., як спеціальним суб`єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, за [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] в цілому, внесений на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 вересня 1983 року, видавник: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстровий №1-2457 (Витяг з Державного реєстру прав на нерухому майно про реєстрацію права власності від 15 травня 2014 року). Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 липня 2015 року, серія та номер: 1709, видано [PERSON] на 44/100 частини домоволодіння [ADDRESS] приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. після померлої [INFO] [PERSON] . Визнано договір купівлі-продажу 93/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] від 21 серпня 2015 року, кладений між [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шауловою М.О. та зареєстрований в реєстрі за №2365, недійсним в частині відчуження [PERSON] 44/100 частини зазначеного домоволодіння за 127916 гривень [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 44/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , які складаються з житлового будинку літ. Б-1 з прибудовами літ. Б1-1, 6-1, 61-1, ганком літ. б, загальною площею 44, 7 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., сараю літ. В, літньої кухні літ. Е, душ літ. З, вбиральні літ. И. Витребувано з володіння [PERSON] на користь [PERSON] 44/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , які складаються з житлового будинку літ. Б-1 з прибудовами літ. Б1-1, 6-1, 61-1, ганком літ. б, загальною площею 44, 7 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., сараю літ. В, літньої кухні літ. Е, душ літ. З, вбиральні літ. И. В зазначеному рішенні суду вазано про те, що вирішуючи позовні вимоги в частині визнання договору купівлі-продажу 7/100 частини спірного домоволодіння від 15 травня 2014 року, укладеного між [PERSON] і [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального Рудкевичем Є.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1756, суд виходив з того, що згідно з ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний недійсним. Як було встановлено судом, на момент укладання зазначеного договору [PERSON] була такою, що успадкувала 14/100 частини домоволодіння після смерті свого чоловіка [PERSON] і спадщина, згідно вимог ч.5 ст 1268 ЦК України належить їй з часу відкриття спадщини, отже розпорядилася майном, на яке вона мала майнові права. Суд у своєму рішенні зазначив, що [PERSON] не є стороною зазначеного договору купівлі - продажу та не є і заінтересованою особою, оскільки укладенням даного договору його права чи інтереси порушені не були, отже він не є визначеною ч.3 ст. 215 ЦК України особою, яка має право заперечувати в суді дійсність правочину на підставах, встановлених законом. Оскільки права [PERSON] укладанням даного договору не були порушені, такі права не потребують судового захисту і позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Дійсність зазначеного договору заперечувалась [PERSON] як спадкоємцем [PERSON] , оскільки при укладанні вказаного правочину, за твердженням [PERSON] , [PERSON] було відчужено майно [PERSON] , яке [PERSON] мав право спадкувати. Вирішуючи питання щодо того, чи були порушені права [PERSON] укладенням зазначеного правочину, суд виходив з того, що поняття порушення права включає в себе як об`єктивний критерій - наявність фактичних обставин, які свідчать про порушення права, так і суб`єктивних критеріїв - сприйняття особою певних діянь як таких, що порушують її право. Оскільки право [PERSON] в цій частині є похідним від права [PERSON] , суд враховував, що на час відчуження [PERSON] 49/100 частини спірного домоволодіння, як і 7/100 частини спірного домоволодіння вищевказаним договором, її син [PERSON] постійно мешкав з нею, знав та не міг не знати про відчуження частини домоволодіння. Однак на момент укладання зазначених договорів [PERSON] була такою, що успадкувала лише 14/100 частини домоволодіння після смерті свого чоловіка [PERSON] . Під час розгляду справи №199/4147/15-ц [PERSON] було відчужено 49/100 частини домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] при наявності ухвали про накладення арешту на домоволодіння в цілому. В даній позовній заяві позивач просить суд визнати договори купівлі - продажу 7/100 та 49/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] у зв`язку з тим, що підпис в даних договорах не належить [PERSON] . У зв`язку з укладанням договору купівлі-продажу 7/100 між [PERSON] та [PERSON] , укладенням договору купівлі-продажу 49 100 між [PERSON] [PERSON] [PERSON] 07.05.2015 року відмовлено державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину домоволодіння [ADDRESS] . Фактично визнання вказаних договорів недійсними у зв`язку з підробленням в них підпису [PERSON] надає право [PERSON] прийняти спадщину після [PERSON] . Посилаючись на вище викладене позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу 7/100 частини домоволодіння [ADDRESS] від 15.05.2014 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Євгеном Володимировичем та зареєстрованим в реєстрі за №1756. Визнати недійсним договір купівлі-продажу 49/100 частини домоволодіння [ADDRESS] від 15.05.2014 року, укладеного між [PERSON] та Іль`єнком посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевич Євгеном Володимировичем та зареєстрованим в реєстрі за №1748. Витребувати із незаконного чужого володіння [PERSON] 7/100 частини домоволодіння [ADDRESS] на Користь [PERSON] . Витребувати із незаконного чужого володіння [PERSON] 49/100 частини домоволодіння [ADDRESS] на Користь [PERSON] . Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2020 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку загального провадження. 11 листопада 2020 року Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому остання заперечувала проти позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що 21.08.2015 року був укладений договір купівлі-продажу 93/100 частки житлового будинку між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно п. 1.1. Договору «Продавець-1 передає у власність Покупця 44/100 часток та Продавець -2 передає у власність Покупця 49/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , а покупець приймає у власність від Продавців належні їм разом 93/100 часток вище зазначеного житлового будинку і зобов 'язується сплатити за них грошову суму у порядку і на умовах, передбачених у цьому договорі купівлі-продажу. В цілому житловий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці». Представником зазначено, що для [PERSON] , укладений договір мав реальні наслідки оскільки, зв`язку з укладенням вказаного договору нею були сплачені необхідні грошові кошти, що передбачені умовами лговору. Угода була посвідчена нотаріально, дійсність правовстановлюючих документів на момент укладення правочину також були перевірені нотаріусом. 12 вересня 2018 року Постановою Верховного суд у справі № 199/4110/15-ц встановлено, що позовні вимоги про витребування з володіння [PERSON] 7/100 частин домоволодіння [ADDRESS] , до складу якого входить гараж літ. Ж , що розташований на земельній ділянці площею 809,6 кв.м, та в частині від спірного майна не підлягають задоволенню, та не погоджуючись з вимогами Позивача про витребування з її володіння усього майна яке складає 93/100 частини домоволодіння [ADDRESS] до складу якого входять: житловий будинок літ.А-1, котловий будинок літ. Б-1, сарай літ. В, погреб літ. підГ, літня кухня літ. Е, душ літ. З, вбиральня літ. И, є похідними від позовних вимог про визнання відповідного договору купівлі-продажу недійсним, тому задоволенню також не підлягають. Предстаник відповідача виходячи з рішення Верховного суду вважає вимоги про витребування з володіння частини домоволодіння в розмірі 7/100 є безпідставними. На підставі вищевикладеного вважає, що відсутні підстави для визнання договору недійсним та [PERSON] є добросовісним набувачем даного домоволодіння відповідно до норм ст. 330 ЦК України. 03 листопада 2021 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі зупинено на час проведення почеркознавчої експертизи. 28 червня 2022 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська поновлено провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 28 липня 2022 року ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала заяву якою підтримала позовні вимоги та просила суд розглянути справу у її та позивача відсутність. Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином про причини не явки суду не повідомили. Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.02.2016 року по цивільній справі №199/4110/15-ц позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Встановлено факт того, що померлий [INFO] [PERSON] був батьком [PERSON] та [PERSON] . Встановлено факт, що зазначений в свідоцтві про право власності на домоволодіння [ADDRESS] , виданому 24 жовтня 1989 року виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської ради народних депутатів м. Дніпропетровська у якості власника 42/100 частини домоволодіння, « [PERSON] » є [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлено факт, що заповіт посвідчений 22 червня 1983 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Яворською Л.Ю. за реєстром №2-1573, за яким « [PERSON] » заповідав усе своє майно [PERSON] , виданий [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлено факт того, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Встановлено факт того, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] постійно проживали разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останнього. Встановлено факт того, що [PERSON] постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Встановлено факт того, що [PERSON] постійно проживав разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 37 вересня 1983 року, в якому видавником зазначена Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстровий №1-2457, згідно з яким [PERSON] успадкувала після померлого [INFO] [PERSON] домоволодіння [ADDRESS] . Скасовано запис про право власності: 5664646, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:360949012101, в Державному реєстрі прав на нерухоме майно, внесений приватним нотаріусом Дніпропетровського гького нотаріального округу Рудкевичем Є.В., як спеціальним суб`єктом, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, за [PERSON] на домоволодіння [ADDRESS] в цілому, внесений на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 вересня 1983 року, видавник: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, реєстровий №1-2457 (Витяг з Державного реєстру прав на нерухому майно про реєстрацію права власності від 15 травня 2014 року). Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 липня 2015 року, серія та номер: 1709, видано [PERSON] на 44/100 частини домоволодіння [ADDRESS] приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Лозенко В.В. після померлої [INFO] [PERSON] . Визнано договір купівлі-продажу 93/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] від 21 серпня 2015 року, кладений між [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шауловою М.О. та зареєстрований в реєстрі за №2365, недійсним в частині відчуження [PERSON] 44/100 частини зазначеного домоволодіння за 127916 гривень [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на 44/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , які складаються з житлового будинку літ. Б-1 з прибудовами літ. Б1-1, 6-1, 61-1, ганком літ. б, загальною площею 44, 7 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., сараю літ. В, літньої кухні літ. Е, душ літ. З, вбиральні літ. И. Витребувано з володіння [PERSON] на користь [PERSON] 44/100 частини домоволодіння [ADDRESS] , які складаються з житлового будинку літ. Б-1 з прибудовами літ. Б1-1, 6-1, 61-1, ганком літ. б, загальною площею 44, 7 кв.м., житловою площею 34,9 кв.м., сараю літ. В, літньої кухні літ. Е, душ літ. З, вбиральні літ. И. На момент укладання зазначених договорів [PERSON] була такою, що успадкувала лише 14/100 частини домоволодіння після смерті свого чоловіка [PERSON] . Під час розгляду справи №199/4147/15-ц [PERSON] було відчужено 49/100 частини домоволодіння [ADDRESS] [PERSON] . В даній позовній заяві позивач просить суд визнати договори купівлі - продажу 7/100 та 49/100 частини домоволодіння по [ADDRESS] у зв`язку з тим, що підпис в даних договорах не належить [PERSON] . Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частини друга, третя статті 215 ТІК України). При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання його стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу саме в момент вчинення правочину. Ст. 203 Кодексу передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1.Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства а також моральним засадам суспільства 2.Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності 3.Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі 4.Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом 5.Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що зумовлені ним Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам з інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до ст. 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досяг згоди з усіх істотних умов договору. Згідно п. 26 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 р. «Про суд практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. У постанові Верховного суду від 05 квітня 2018 року по справі № 405/20/15-ц зазначено що відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Таке розуміння визнання правочину недійсним, як способу захисту, є усталеним у судовій практиці. Це підтверджується висновками, що містяться в постановах Верховного Суду України (зокрема постанова Верховного Суду України від 25 грудня 2013 у справі № 6-78цс13; постанова Верховного України від 11 травня 2016 у справі № 6-806цс16). Позивачем [PERSON] , як підставою позову зазначається підробка підпису [PERSON] у оспоруваних договорах купівлі продажу частини домоволодіння. Згідно ч. 1,2 ст. 76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно із ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 03 листопада 201 року призначено судову посмертну почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, на вирішення якої були поставленні питання: 1.Чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі «Продавець» договору купівлі - продажу 49/100 частини домоволодіння від 15.05.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. самою [PERSON] чи іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису? 2.Чи виконано підпис від імені [PERSON] в графі «Продавець» договору купівлі - продажу 7/100 частини домоволодіння від 15.05.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. самою [PERSON] чи іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису? 3.Якщо підпис від імені [PERSON] виконувався самою [PERSON] в графі «Продавець» договору купівлі - продажу 7/100 частини домоволодіння від 15.05.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В., то чи був виконаний вказаний підпис під впливом якихось факторів ( під впливом погроз життю чи здоров`ю тощо, у стані афекту тощо, чи в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння) або в незвичних умовах (хвороба, підпис документа в напівлежачому стані)? 4.Якщо підпис від імені [PERSON] виконувався самою [PERSON] в графі «Продавець» договору купівлі - продажу 49/100 частини домоволодіння від 15.05.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В. під впливом якихось факторів (під впливом погроз життю чи здоров`ю тощо, у стані афекту тощо, чи в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння) або в незвичних умовах (хвороба, підпис документа в напівлежачому стані)? 28 червня 2022 року до суду з Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надіслано повідомлення №6244-21 про неможливість надання висновку судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі №199/5001/20, у зв`язку з тим, що клопотання експерта про надання додаткових матеріалів,необхідних для виконання судової почеркознавчої експертизи невиконано. Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано будь яких належних доказів, що підпис в договорах купівлі-продажу 7/100 та 49/100 частни домоволодіння по [ADDRESS] виконаний в графі продавець не [PERSON] , а отже відсутні підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача

Outcome: dismissed