Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує на те, що 10.03.2015 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , 2015 р.н. та донька [PERSON] , 2021 р.н. [PERSON] зазначила, що на сьогоднішній день матеріальної допомоги на утримання дітей [PERSON] не надає, хоча згідно ст. 180 СК України, зобов`язаний це робити. Відповідач нікому іншому аліменти не сплачує, тому вважає, що на утримання дітей він має сплачувати аліменти у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку (доходу). На підставі викладеного позивач просить ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою суду від 06.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася. Подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі та задовольнити позов. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що остання скористалася своїми процесуальними правами. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання повторно не з`явився, хоча у встановленому законом порядку завчасно повідомлявся судом про день, час та місце судового засідання, шляхом розміщення на веб-сайті Судової влади України відповідного оголошення. Про причини неявки суд не повідомив, відзиву не надав. З опублікуванням оголошення, відповідно до ч.11 ст. 128 ЦПК України, особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З врахуванням вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі не подання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 10.03.2015 у Виконавчому комітеті Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №5 та видано свідоцтво про шлюб (повторно) серії [NUMBER] . Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] (а.с.3). Під час перебування у шлюбі в сторін народилося двоє дітей: [INFO] донька [PERSON] , а [INFO] донька [PERSON] , батьками яких є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.5, 6). Згідно довідки №594 від 17.08.2022, виданої Новоободівським старостинським округом Ободівської сільської ради Гайсинського району, [PERSON] , 1985 р.н. проживає в [ADDRESS] . До складу її сім`ї входять: чоловік - [PERSON] , 1985 р.н., син - [PERSON] , 2008 р.н., дочка - [PERSON] , 2009 р.н., дочка - [PERSON] , 2012 р.н., дочка - [PERSON] , 2015 р.н. та дочка - [PERSON] , 2021 р.н. (а.с.7). Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Статтею 141 Сімейного кодексу України (долі СК України) визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У даній справі, між позивачем та відповідачем виник спір з приводу утримання неповнолітніх дітей. Тобто, на даний час сторони не дійшли згоди із питання утримання дочки [PERSON] та [PERSON] , наполягаючи на його вирішенні в судовому порядку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. ч. 7, 10 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Так, за змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Відповідно до ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Разом з тим, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. З урахуванням викладеного, суд приймає до уваги надані позивачем докази, які підтверджують, що діти проживає разом з нею та вона займається їх вихованням та утриманням. Таким чином, право позивача на отримання аліментів на утримання спільних з відповідачем дітей підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача коштів на їх утримання (аліментів). [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочок в розмірі 1/3 частки від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить з 01.07.2022 - 2201,00 грн., від 6 до 18 років - 2744,00 грн. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів починаючи з 01 липня 2022 року становить для дітей віком до 6 років - 1100,50 грн. та з 6 до 18 років - 1372,00 грн. Встановлено, що відповідач [PERSON] не скористався наданим йому правом на надання відзиву на позов, тобто на висловлення своєї позиції по справі та не надав до суду документи про стан його здоров`я, його доходи, наявність у нього інших дітей чи осіб, які перебувають на його утриманні. З огляду на викладене вище, враховуючи вимоги чинного законодавства та надані позивачем докази, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Варто зазначити, що згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.3 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно ч. 1 ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивач звернулась до суду з позовною заявою 19.08.2022, а тому аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved