Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

28 березня 2022 року позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» звернулось до суду із вказаним позовом до відповідача в якому просить стягнути з останньої заборгованість за спожиту теплову енергію в рамках неукладеного договору за період з 01.03.2017 року по 31.10.2021 року у розмірі 35559,50 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є постачальником теплової енергії до приміщення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , власником якого є відповідач. Послуги теплопостачання та гарячого водовідведення для будинку вказаною адресою здійснюється АТ «Криворізька теплоцентраль». Позивачем своєчасно розпочинались та закінчувались опалювальні сезони у період з 2016 року по 2021 рік, що підтверджується актами включення та припинення подачі теплоносія. Відповідач не проявляв ініціативи на укладення договору, тому у квітні 2021 року позивач звернувся до відповідача з листом з проханням укласти договір купівлі-продажу теплової енергії, який відповідачем не отримано. Нежитлове приміщення за адресою: [ADDRESS] знаходиться у двоповерховому житловому будинку, підключеному до централізованої системи опалення, а тому відповідач фактично весь час отримував теплову енергію без укладення відповідного договору. Позивачем в період часу з 01.03.2017 року по 31.10.2021 року проводилось постачання теплової енергії, згідно до розрахунку споживання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] постановлено теплову енергію на загальну суму 35559,50 грн., при розрахунку наданих відповідачу послуг, оскільки відповідач споживав теплову енергію для обігріву належного йому на праві приватної власності нежитлового приміщення. Позивач належним чином здійснив свої зобов`язання, поставив відповідачу теплову енергію за адресою: [ADDRESS] , а відповідачем зобов`язання здійснено неналежним чином у зв`язку із чим виникла заборгованість. Ухвалою від 17.06.2022 року було прийнято та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд розглянути справу без її участі, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] про день слухання справи сповіщений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Судової влади України згідно ч.11\~ст.128 ЦПК України\~(з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи); відзиву на позов суду не надав у встановлений законом строк без поважних причин; заяв на відкладення розгляду справи\~не надійшло. На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на нежиле приміщення за адресою: [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 16.08.2007 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвінової І.І. за № 3986 (а.с.5). Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль»\~по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ № 1198 від 1198, ст.67,68,162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Законом України «Про теплопостачання» та Правил користування тепловою енергією № 1198, визначено, що споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, що використовує теплову енергію на підставі договору. Відповідно до ст.24 Закону України «Про теплопостачання», серед основних обов`язків споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів. Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. Згідно положень п.40 Правил користування тепловою енергією № 1198, споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та даних правил. Пунктом 3 Правил користування тепловою енергією № 1198 встановлено: «Споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі (орендодавцем) або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору або закону». Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать, в тому числі, послуги з постачання теплової енергії. Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Факт надання теплової енергії АТ «Криворізька теплоцентраль» підтверджено рішеннями виконавчого комітету Криворізької міської ради про початок та закінчення опалювального сезону у період з 2016 року по 2021 рік, а також актами, складеними представниками АТ Криворізька теплоцентраль про подання та припинення постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , (а.с.28-36). АТ «Криворізька теплоцентраль» відповідно до тарифів на теплову енергію, постачається теплова енергія до приміщення, власником якого є відповідач, однак відповідачем зобов`язання по оплаті за надані послуги здійснюється неналежним чином. АТ «Криворізька теплоцентраль» розроблено Договір купівлі-продажу теплової енергії. Відповідно до предмету договору позивач взяв на себе зобов`язання з постачання теплової енергії на об`єкт нежитлового приміщення, а відповідач зобов`язався оплачувати вказані послуги у терміни передбачені договором (а.с.8-12). Екземпляр вказаного договору направлявся на адресу відповідача, що підтверджується лист АТ «Криворізька теплоцентраль» вих. №2758/30 (а.с.17), однак не отриманий відповідачем та повернутий до позивача з відміткою за закінченням терміну зберігання. За положеннями ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 23 Правил користування тепловою енергією, у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості днів в розрахунковому періоді. Зазначене нежитлове приміщення відповідача знаходиться у двоповерховому житловому будинку. Підключеного до централізованої системи опалення, а отже відповідач фактично весь час отримував теплову енергію без укладання відповідного договору. Відповідно до розрахунку споживання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2017 по 31.10.2021 поставлено теплову енергію у кількості 19,64 Гкал на загальну суму 35559,50 грн. (а.с.37-38). Як встановлено судом, відповідач є власником приміщення за адресою: [ADDRESS] , а тому у неї виникло зобов`язання щодо утримання та збереження вказаного приміщення. Положеннями частини четвертої статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Тобто тягар утримання майна покладається на його власника. Згідно ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Належне відповідачу нежитлове приміщення знаходиться у багатоповерховому будинку житловому будинку, підключене до централізованої системи опалення. Крім того, ст.ст.11,526 ЦК України договір не є єдиною підставою виникнення правовідносин між сторонами. Виходячи з наведених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що відсутність договору між позивачем та відповідачем не позбавляє останнього обов`язку сплачувати комунальні послуги, пов`язані з утриманням майна, яке перебуває у його власності, користуванні. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги АТ Криворізька теплоцентраль є обґрунтованими та підлягають задоволенню, отже з відповідача підлягають стягненню 35559,50 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved