Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~В вересні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В позовній заяві позивачка вказала, є власницею житлового будинку з господарськими будівлями\~і спорудами\~по [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] , які є внуками позивачки, які не проживають з серпня 2011 року, так як виїхали на постійне проживання в Австрію, тому просить визнати їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в заяві просять справу слухати за їх відсутності, позовні вимоги визнають. Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши та дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку з господарськими будівлями\~і спорудами\~по [ADDRESS] , на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 26 листопада 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1624 та посвідченого державним нотаріусом Чортківської районної державної нотаріальної контори Юрківим Г.С. Згідно до довідки №262 від 31 серпня 2022 року, виданої Свидівським старостинським округом Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно актів про не проживання особи від 12 серпня 2022 року, складеного комісією в складі старости Свидівського старостинського округу Товстенської селищної ради Богдана Сороки, діловодом старости Свидівського старостинського округу Товстенської селищної ради Тетяною Бичко встановлено, в присутності сусідів [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстровані в [ADDRESS] , але фактично з серпня 2011 року і по даний час не проживають. Факт реєстрації відповідачів створює позивачці незручності з комунальними платежами, оформленням житлової субсидії, обмежує права як співвласника житлового будинку на володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин. Згідно ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Належним способом захисту цивільних прав у такому разі є пред`явлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладеними в постанові від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11 у якій зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом із тим одну з таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньої; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідачі не проживають за місцем реєстрації більше року, є повнолітніми особами, живуть своїм власним життям, а тому по рішенню суду можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідачі не користується житлом понад один рік.

Outcome: approved