Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, за допомогою підсистеми «Електронний суд», звернулася [PERSON] з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в порядку спадкування, який обґрунтувала тим, що [INFO] у м. Донецьку Донецької області, помер її батько [PERSON] . Виплата пенсії [PERSON] була припинена з 01 серпня 2014 року у зв`язку із початком військового конфлікту на Сході України. Через важкий стан здоров`я він не мав змоги виїхати на підконтрольну територію України та зареєструватися як внутрішньо переміщена особа. Що призвело до виникнення заборгованості по виплаті пенсії за період з 01 серпня 2014 року по 31 травня 2021 року. 07 серпня 2021 року Приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області О.А.Чекіда було відкрито спадкову справу та направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо виявлення спадкового майна. На запит нотаріуса, відповіддю від 16 грудня 2021 року №0500-1520-8/129522 було повідомлено про наявність заборгованості по пенсії за період з 08 листопада 2018 року по 31 травня 2021 року яка складає 168376,32 грн. Вищенаведена сума була визначена із врахуванням ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто із обмеженням трирічного періоду перед смертю пенсіонера. Нотаріусу було надано суму 168376,32 грн. з урахуванням ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, як заборгованість за період з 08 листопада 2018 року по 31 травня 2021 року. Вважає, що при такій заборгованості пенсія померлого [PERSON] за один місяць складала 4106,70 грн. Сума заборгованості по пенсії з моменту її припинення, тобто з 01 серпня 2014 року по 08 листопада 2018 року склала б 209441,70 грн. Загальна сума заборгованості з невиплаченої пенсії складає: 209441,70 грн. + 168376,32 грн. = 377818,02 грн. Отже, вважає, що загальна сума невиплаченої пенсії померлого [PERSON] , яка належить їй на праві власності в порядку спадкування складає 377818,02 грн. Просить суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь [PERSON] грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] у вигляді недотриманої суми пенсії 377818,02 грн. за період з 01 серпня 2014 року по 31 травня 2021 року, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 3023,00 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. В позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не з`явився, від в.о. начальника надано заяву в якій вона просить суд розглянути справу у відсутності представника управляння та при розгляді справи просить врахувати позицію Головного управління, викладену в листі від 15 серпня 2022 року за №0500-2203-7/49899, наданого до суду, та у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити. У листі від 15 серпня 2022 року за №0500-2203-7/49899 наданого на виконання ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2022 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначило, що Відповідно до частини другої статті 49 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду України протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону. Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦКУ). Суми пенсії, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності, входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦКУ). Заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (пункт 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1). Можливість виплати сум пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, врегульовано статтею 52 Закону№1058, в тому числі і в частині їх виплати спадкоємцям, за умови надання свідоцтва про право на спадщину, де спадковим майном зазначено пенсію померлого пенсіонера. У випадках, коли на день смерті пенсіонера нарахування та виплата пенсії не здійснювалась, заява щодо поновлення виплати пенсії особисто пенсіонером не надавалась, органи Пенсійного фонду України можуть відновити нарахування пенсії на підставі заяви спадкоємця, визначеного нотаріусом. Обчислення розміру пенсії, що могла бути нарахована, проводиться згідно з частиною другою статті 49 Закону № 1058, з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058 (не більше ніж за три року до дня звернення за отриманням пенсії). Датою звернення за отриманням пенсії у випадках смерті пенсіонерів є дата звернення визначеного нотаріусом спадкоємця з усіма передбаченими законодавством документами (аналогічні права належали спадкодавцю). При надані відповіді на запит нотаріуса щодо суми недоотриманої пенсії органи Пенсійного фонду України вказують розмір недоотриманих сум пенсій на дату формування довідки про суму недоотриманої пенсії та обов`язково зазначають, що розмір виплати може бути зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду України особи, яка має право на отримання даної виплати згідно свідоцтва про право на спадщину. [PERSON] , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з дислокацією в м. Маріуполь та отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону №1058. Знятий з обліку у зв`язку зі смертю [INFO] . За матеріалами електронної пенсійної справи виплата пенсійних коштів проведена по 31 липня 2014 року. За життя [PERSON] особисто за поновленням виплати пенсії не звертався. У грудні 2021 року на запит приватного нотаріуса Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області Чекіди О.А. Головним управлінням надана довідка про суму недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю [PERSON] за період з 08 листопада 2018 року по 31 травня 2021 року в розмірі 168376,32 грн. з урахуванням вимог статті 46 Закону №1058. Відомості про нарахування та виплату пенсії [PERSON] відповідно до запиту нотаріуса за період з 08.11.2018 по 31.05.2021 року згідно електронної бази даних ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсій (ППВП)» складають 168376,32 грн. Пенсійні кошти за період з 01.08.2014 по 07.11.2018 не нараховувались. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в порядку спадкування, підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. В судовому засіданні встановлено що [INFO] в м. Донецьку Донецької області помер [PERSON] , про що свідчить Свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 05 серпня 2021 року Покровським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків), та зроблено відповідний актовий запис № 966. З матеріалів справи вбачається, що 07 серпня 2021 року Приватним нотаріусом Маріупольського районного нотаріального округу Донецької області О.А.Чекіда було відкрито спадкову справу стосовно майна [PERSON] , який помер [INFO] , за матеріалами спадкової справи спадкоємцями є [PERSON] . Інформація щодо інших спадкоємців, які прийняли спадщину, в матеріалах спадкової справи відсутні. На запит нотаріуса, відповіддю від 16 грудня 2021 року №0500-1520-8/129522 було повідомлено про наявність заборгованості по пенсії за період з 08 листопада 2018 року по 31 травня 2021 року яка складає 168376,32 грн. Вищенаведена сума була визначена із врахуванням ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто із обмеженням трирічного періоду перед смертю пенсіонера. 26 січня 2022 року за №ВЕБ-05001-Ф-С-22-009270 [PERSON] звернулася до відповідача з запитом про надання інформації про розмір недоотриманої пенсії після смерті батька [PERSON] , на який 22 лютого 2022 року отримала відповідь, відповідно до якої її звернення розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецької області у відповідності до Закону України «Про звернення громадян». За результатами розгляду повідомлено, що в серпні 2021 року вона звернулась з заявою про взяття на облік пенсійної справи померлого батька [PERSON] , який помер [INFO] , з метою подальшого отримання грошової допомоги на поховання. В вересні 2021 року було здійснено повторний запит до територіального органу Пенсійного фонду України м. Костянтинівка щодо вивантаження електронної пенсійної справи [PERSON] . В листопаді 2021, після вивантаження електронної справи, пенсійну справу [PERSON] взято на облік з 01.08.2014 та одразу закрито постійною причиною з 01.06.2021 у зв`язку із смертю пенсіонера (дата смерті [INFO] ). За життя [PERSON] з заявою про поновлення пенсії на території підконтрольній українській владі, як того вимагає Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх проживання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365, не звертався. На запит приватного нотаріуса Чекіди О.А. №713/02-14 від 02.11.2021 (вх. № 23827/8 від 09.11.2021) управлінням була надана відповідь 16.12.2021 (вих. №0500-1520-8/129522 від 16.12.2021), що сума недоотриманої пенсії померлого [PERSON] за період з 08.11.2018 по 31.05.2021 складає 168376,32грн. Нарахування суми недоотриманої пенсії померлого [PERSON] здійснювалось у відповідності до ч. 1 ст. 46 Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - не більше ніж за три роки до дати звернення, тобто, за період з 08.11.2018 по 31.05.2021, так як вхідна дата запиту нотаріуса - 09.11.2021. У відповіді повідомлялось, що розмір недоотриманої пенсії померлого може зменшуватись в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину за законом згідно Свідоцтва про право на спадщину. Законні підстави для перегляду запиту приватного нотаріуса Чекіди О.А. №713/02-14 від 02.11.2021 та надання нової відповіді про суму недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 01.08.2014 по 31.05.2021, відсутні. Спірні правовідносини по справі виникли саме з приводу невизнання відповідачем розміру пенсійних виплат, які увійшли до складу спадщини після смерті [PERSON] за період з 01 серпня 2014 року по 31 травня 2021 року. Згідно за ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того,проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Згідно зі статтею 49 Закону України« "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється у разі смерті пенсіонера. Рішення стосовно припинення виплати пенсії [PERSON] на інших підставах суду не надано. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Крім того, відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6). Відповідно до статті 64Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. На час виникнення спірних правовідносин ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, запроваджено не було. Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року №1706-VII "Про забезпечення праві свобод внутрішньо переміщених осіб" (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Відповідно до ст. 2 Закону України від 18.01.2018№ 2268-VІІІ "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України. Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, не підтвердження місця фактичного проживання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України. Посилання відповідача на ті підстави, що померлий [PERSON] за життя не виявив бажання поновити йому пенсію та не звертався з відповідною заявою до відповідача і пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на вищенаведене. Згідно відзиву відповідача вбачається, що у період з 01 серпня 2014 року по 08 листопада 2018 року нарахування та виплати пенсії [PERSON] не проводилось. Рішення стосовно припинення виплати пенсії за цей період суду не надано. Вищенаведені положення законодавства з урахуванням сталої судової практики у спірних правовідносинах свідчать про те, що спадкодавець [PERSON] мав право на нарахування та виплату пенсії за вищезазначений період незалежно від звернення до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області та надання чи не надання довідки внутрішньо переміщеної особи, чи не підтвердження місця фактичного проживання, при цьому, слід зауважити, що рішення про припинення йому таких виплат не приймалось. Отже, і спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсії у порядку спадкування за законом за період з 01 серпня 2014 року. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19. У зв`язку з не наданням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області повної інформації нотаріусу щодо недоотриманої пенсії [PERSON] з 01 серпня 2014 року по 31 травня 2021 року, нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до п. 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012№ 296/5 із змінами та доповненнями при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє, крім іншого, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Оскільки відповідач не визнає наявність у нього заборгованості перед померлим з огляду на вимоги ст. 46 Закону № 1058, спірну заборгованість не включив до наданих нотаріусу відомостей для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то вказане унеможливлює виконання нотаріусом своїх повноважень по видачі такого свідоцтва та не потребує додаткового звернення позивача до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом як обов`язкову передумову для звернення до суду. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області недоотриману, у зв`язку зі смертю, пенсію [PERSON] , за період з 01 серпня 2014 року по 31 травня 2021 року у порядку спадкування за законом, а відтак вказані вимоги підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення вказаної пенсії з відповідача у розмірі 377818,02 грн., то суд зазначає, що даних про розмір пенсії, яка підлягала нарахуванню та виплаті [PERSON] за період з 01 серпня 2014 по 08 листопада 2018 року в матеріалах справи не має, і розмір пенсії не нараховувався відповідачем, про що зазначено у довідці, розмір пенсійних виплат які позивач просить стягнути були розраховані приблизно, оскільки відповідачем не було надано ані їй, ані суду інформацію щодо розміру пенсійних виплат за період з 01 серпня 2014 по 08 листопада 2018 року, а тому суд вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити шляхом зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , недоотримані ним за життя пенсійні виплати за період з 01 серпня 2014 року по 31 травня 2021 року. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір у сумі 3023,00 грн. та її позовні вимоги задоволені в повному обсязі, тому суд прийшов до переконання, що витрати по сплаті судового збору у розмірі 3023,00 грн. слід покласти на відповідача, стягнувши його за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved