Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

У вересні 2021 року позивач звернулася до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , у якому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 вересня 2021 року відкрито загальне позовне провадження. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання сторони не з`явилися, з невідомих суду причин. Позивач просить справу розглядати без її участі, позов просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи думку позивача, який просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої\~статті 280 ЦПК України\~ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Вивчивши матеріали справи судом встановлено таке. Між [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені [PERSON] , та [PERSON] 15 січня 2021 року укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Відповідно до інформації, наявної у Державному реєстрі прав на нерухоме майно ця квартира належить на праві власності [PERSON] . У цій квартирі зареєстровано місце проживання [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 27 листопада 2020 року, підписаного [PERSON] та [PERSON] та акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 10 серпня 2021 року, підписаного [PERSON] та [PERSON] 2021 року встановлено, що [PERSON] з 2013 року не проживає за адресою [ADDRESS] . Відповідно до частини 1\~статті 317 ЦК України\~власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України\~встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 статті 319\~ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі\~статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до\~статті 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, при вирішенні питання про втрату особою права користування житловим приміщенням з`ясуванню підлягає як строк його відсутності, так і поважність причини такої відсутності. Судом встановлено, що відповідач починаючи з 2013 року не проживає у квартирі за адресою [ADDRESS] , його речі у цьому житлі відсутні, а доказів поважності причин не проживання за цією адресою суду не надано. Вказане підтверджується наявними у справі доказами та показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] , допитаних у судовому засіданні 27 січня 2022 року. За такого, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved