Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Бринці-Церковні в особі Ходорівської міської ради у якій просить: встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 065715 від 17.08.1995, виданого на ім`я « [PERSON] »; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Вибранівської сільської ради, площею 1,96 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №065715 від 17.08.1995. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну ділянку на території Вибранівської сільської ради, площею 1,96 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія ЛВ №065715 від 17.08.1995. Разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , онук [PERSON] та онука [PERSON] . Від імені [PERSON] у виконкомі Вибранівської сільської ради посвідчено заповіт за реєстровим №178 від 13.12.2004 в користь позивачки, який на день смерті заповідача не змінений і не скасований. Окрім позивачки, інших спадкоємців за заповітом не було. Серед спадкоємців першої черги за законом були дружина спадкодавця [PERSON] та син спадкодавця [PERSON] , однак вони спадщину не прийняли у жоден із передбачених законом способів. Оскільки позивачка постійно проживала із батьком на час відкриття спадщини, не заявляла про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що її прийняла, проте юридично не оформила. 04.11.2021 позивачка звернулася до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті свого батька [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі, оскільки у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки, що належали спадкодавцю і є спадковим майном. Окрім того, у довідці Головного управління Держгеокадастру вказано, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Вибранівській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №065715 від 17.08.1995 року на гр. [PERSON] , а у свідоцтві про смерть прізвище спадкодавця зазначено як « [PERSON] » Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про зупинення провадження у справі у зв`язку зі смертю відповідачки (а.с.39), заяву про розгляд підготовчого засідання за його та позивачки відсутності (а.с.52), заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.58, 63). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутність на час розгляду справи у суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення позовних вимог (а.с.37-38). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19.11.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.25-26). Ухвалою підготовчого засідання від 11.02.2022 зупинено провадження у справі до залучення у справі правонаступників померлої відповідачки (а.с.41-42). Ухвалою від 13.06.2022 поновлено провадження у справі (а.с.48). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/1768/21 відповідача [PERSON] (а.с.50, 56, 61). Ухвалою підготовчого засідання від 18.07.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.53-54). Ухвалою судового засідання від 05.09.2022 відкладено розгляд справи (а.с.59). Ухвалою судового засідання від 18.10.2022 постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.65). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 17.09.1965 (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про одруження від 13.02.1983, [PERSON] та [PERSON] одружились 19.02.1988. Після одруження дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.10). Згідно з довідкою Управління у Стрийському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №97-13-0.22-76/375-21 від 25.10.2021, у Книзі реєстрації сертифікатів на права на земельну частку (пай) по Вибранівській сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №065715 від 17.08.1995 на [PERSON] , реєстраційний №107. Площа земельної ділянки 1,96 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат видано на підставі рішення сесії Вибранівської сільської ради від 02.09.1994 №18. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались (а.с.15). 13.12.2004 [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповів дочці [PERSON] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про смерть від 01.11.2005, [PERSON] помер [INFO] в с.Бринці-Церковні Жидачівського району Львівської області (а.с.11). Згідно з довідкою Ходорівської міської ради №74 від 03.02.2020 року, [PERSON] був постійно зареєстрований та проживав в [ADDRESS] до дня своєї смерті, що наступила [INFO] . Разом з ним проживали та були зареєстровані: дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , зять [PERSON] , онук [PERSON] та онука [PERSON] (а.с.12). Відповідно до Витягу із Спадкового реєстру від 02.11.2021, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.14). Постановою нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 04.11.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), що вона має намір успадкувати (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про смерть від 12.11.2021, [PERSON] померла [INFO] в с.Бринці-Церковні Жидачівського району Львівської області (а.с.40). Згідно з довідкою ВК Ходорівської міської ради №347 від 08.09.2022, померлий [INFO] в с. Бринці Церковні Жидачівського району Львівської області [PERSON] , вказаний у свідоцтві про смерть [NUMBER] , виданий Вибранівською сільською радою та [PERSON] , вказаний у Сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №065715 від 17.08.1995 одна і та ж особа (а.с.64). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом у правовстановлюючих документах прізвища спадкодавця, що ставить під сумнів належність йому правовстановлюючого документа, у зв`язку з чим позивачка позбавлена можливості у позасудовому порядку юридично оформити спадщину після його смерті. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на майно у порядку спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на ім`я якого виданий правовстановлюючий документ Сертифікат серії ЛВ №065715 від 17.08.1995 та [PERSON] , який помер [INFO] у с. Бринці-Церковні Жидачівського району Львівської області є однією і тією ж особою. Ці обставини повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні письмовими доказами, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості, а у сукупності є достатніми для встановлення факту належності [PERSON] зазначеного правовстановлюючого документа. Суд зазначає, що встановлення зазначеного факту породжує для\~позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Також, судом встановлено, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день його смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 1,96 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Вибранівської сільської ради згідно з Сертифікатом серії ЛВ №065715 від 17.08.1995, виданого на підставі рішення сесії Вибранівської сільської ради від 02.09.1994 №18. За життя [PERSON] 13.12.2004 зробив особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне йому майно на день смерті заповів [PERSON] . З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявляла про відмову від неї. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право на земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved