Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

В провадженні Мукачівського міськрайонного суду перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: [PERSON] про стягнення грошових коштів. Первісний позов мотивований тим, що 19.06.2018 року між [PERSON] (головним франшизонадавачем) з однієї сторони та Тарасом Рішко і Михайлом Повханичем (франшизоотримувач навчального центру) з другої сторонни, було укладено Договір франчайзингу навчального центру на предмет місця діяльності ФНЦ у м.Мукачево. За п.1.1 вказаного Договору, франшизоотримувач навчального центру набув право та обов`язок протягом терміну дії договору взятии на себе зобов`язання щодо забезпечення уроків з англійської мови немовлятам, дітям і підліткам у віці від 3 місяців до закінчення школи (19 років)з використанням методу і продуктів АХД. Це робиться за допомогою маркетингу і найму викладачів АХД і учнів. ФРЦ має право продавати матеріали, вироблені ХД вчителям в місці діяльності ФНЦ з уповноважених офісів та стягувати ліцензійні відрахування за урок/ліцензійні відрахування за супутні послуги, пов`язані з ними у відповідності до їх контрактів ФНЦ має право і зобов`язання щодо відкриття офісу і управляти Центром вивчення англійської мови за методом Хелен Дорон і користуватися наступними послугами АХД з правами та обов`язками визначеними Розділом 1 Договору. Із самого початку не склалася робота з відповідачем через його небажання працювати та перешкоджання у діяльності із створенням навчального центру. Своїми діями [PERSON] поставив під загрозу реалізацію Договору, чим примусив позивача до виплат на його користь грошових коштів взамін на його вихід ФЗ Договору. 31.10.2018 року позивач погодився на те, що на протязі 24 місяців виплачує йому грошові кошти у сумі 1\~080\~000 гривень, а відповідач після отримання вищевказаних грошових коштів підписати додаток про розірвання договору з компанією Хелен Дорон. Тобто між позивачем і відповідачем було укладено договір, предметом якого було зобов`язання [PERSON] розірвати договір з компанією Хелен Дорон, а зобов`язанням позивача сплатити йому за це винагороду у розмірі 1\~080 000 гривень, договір діяв до 31.10.2020 року. Позивач зазначає, що даний договір суперечив його волі, проте він змушений був його підписати щоб уникнути перешкоджанню діяльності з реалізації Договору франшизи. У свою чергу, позивач сплатив відповідачу грошові кошти в сумі 360\~000 гривень, про що свідчить його особистий підпис на відомості про отримання коштів. Незважаючи на отримання від позивача коштів, відповідач продовжував перешкоджати йому діяльності на виконання Договору франчайзингу навчального центру на предмет місця діяльності ФНЦ у м.Мукачево від 19.06.2018 року. 03.12.2019 року головний франшизонадавач [PERSON] повідомила позивача і відповідача про одностороннє розірвання договору про навчальний центр. Дане повідомлення мотивоване тим, що через суперечки між ними, як партнерами унеможливилась діяльність навчального центру у м.Мукачево. Через особистий конфлікт було допущено невиконання умов угоди, зокрема, пунктів 16.4.9, 16.4.11, 16.4.12. Вказані порушення були підставою для розірвання договору в односторонньому порядку. Таким чином, отримані відповідачем від позивача кошти в сумі 360\~000 гривень є безпідставно набутими та підлягають поверненню. У свою чергу, відповідач [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] в якому просить суд стягнути з останнього грошові кошти у розмірі 720\~000 гривень. Зустрічний позов мотивований тим, що [PERSON] із [PERSON] займалися спільним бізнесом. Однак, в жовтні місяці за ініціативи [PERSON] йому було запропоновано відступити від ведення бізнесу по торгових марках « [PERSON] » та « [INFO] ». 31.10.2018 року між ними було укладено Договір в усній формі, згідно за яким [PERSON] зобов`язувався виплатити [PERSON] 1\~080\~000 гривень, протягом 2 років, 24 платежами по 45\~000 гривень, щомісячно. У свою чергу, [PERSON] зобов`язувався після отримання коштів в розмірі 1 080 000 гривень підписати додаток про розірвання договору по франшизі торгової марки «Хелен Дорон». З цього часу, [PERSON] вже не брав участь у розвитку бізнес програми. В період з листопада місяця 2019 року по червень 2019 року [PERSON] , щомісячно, отримував від [PERSON] платежі в розмірі 45\~000 гривень, однак з липня місяця [PERSON] почав не виконувати умови договору та 22.08.2019 року на адресу [PERSON] було надіслано Претензію, однак до сьогоднійшного часу [PERSON] виплати не проводить. У свою чергу, [PERSON] отримує дохід від діяльності, торгової марки «Соробан» та «Хелен Дорон», однак [PERSON] , як сторона договору, від даної діяльності не отримує жодного доходу, а отже домовленість між [PERSON] і [PERSON] , яка була укладена у жовтні 2019 року не виконується, а її невиконання полягає саме в тому, що [PERSON] не сплачує кошти. Разом з тим, Договір франчайзингу продовжує діяти, [PERSON] успішно отримує дохід від діяльності навчального центру «Хелен Дорон», однак не виконує свої зобов`язання. Представник позивача [PERSON] за первісним позовом в судовому засіданні підтримав первісний позов та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому, а у задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення первісного позову, а щодо зустрічного позову просив суд задовольнити з підстав зазначених у ньому. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задовольнити. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона з 2017 року працює в школі "Соробан", спочатку працювала адміністратором, а потім займалася питаннями щодо підбору персоналу. Відповідач [PERSON] інколи перебував у школі, а роботою займався виключно сам [PERSON] , сама школа "Хелен Дорон" працювала до 2020 року, а не до 2021 року. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справу доказам як в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, а саме із копії розписок, що 31.10.2018 року [PERSON] зобов`язався виплатити [PERSON] 1\~080\~000 гривень, протягом 2 років, 24 платежами по 45\~000 гривень, а [PERSON] зобов`язався, після отримання зазначених коштів, підписати додаток про розірвання договору з компанією «Хелен Дорон» (а.с. 8). Із додатку розписки слідує, що в період з 21.11.2018 року по 04.07.2019 року [PERSON] сплатив [PERSON] 360\~000 гривень (а.с. 9). Згідно Повідомлення про одностороннє розірвання угоди про навчальний центр від 03.12.2019 року [PERSON] повідомила [PERSON] та [PERSON] про те, що: «згідно з умовами угоди про навчальний центр Англійська Хелен Дорон, підписаної між ними 19.06.2018 року на територію м.Мукачево та Мастером франчайзером, вони порушують Угоду про навчальний центр: 1) через суперечки та непорозуміння між вами, як партнерами, ви унеможливлюєте діяльність навчального центру в м.Мукачево. Франчайзер отримав повідомлення про спроби залучити членів системи франчайзингу Helen Doron English, надалі «Система франчайзингу HDE», до ваших особистих проблем, як партнерів. Ваша поведінка по відношенню один до одного та до франчайзингової системи HDE порушує сприятливий клімат для розвитку Системи франчайзингу HDE та шкодить нормальному робочому процесу, іміджу та репутації Франчайзера, Системи франчайзингу HDE на вашій території та в цілому; 2)\~оскільки ви\~обоє є\~стороною договору,\~ви повинні\~діяти спільно,\~що неможливо\~внаслідок особистого\~конфлікту.\~Відтак,\~це призвело\~до невиконання\~умов угоди,\~зокрема пунктів\~16.4.9.,\~16.4.12.\~Це дає\~право Франчайзеру\~розірвати Угоду\~про навчальний\~центр згідно\~параграфу 16\~Угоди про\~навчальний центр\~(а.с.\~10).\~ \~ \~ 19.06.2018 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] був укладений Договір франшизи навчального центру для LCF в м.Мукачево. Із даного договору зокрема п.18.1 вбачається, що ця угода не може бути змінена, припинена або доповнена, крім письмової форми, підписана обома сторонами (а.с. 12-40). Дані правовідносини регулюються нормами ЦК України. Статтею 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Аналіз\~статті 1212 ЦК України\~і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок iншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого\~статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті\~11, частин першої та другої статті\~509 ЦК України\~цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Частиною першою\~статті 202 ЦК України\~встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно із частинами першою, другою\~статті 205 ЦК України\~правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною першою\~статті 207 ЦК України\~передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Отже, договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів). Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків. Загальна умова частини першої\~статті 1212 ЦК України\~звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі\~статті 1212 ЦК України\~тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Судом встановлено, що в період з 21.11.2018 року по 04.07.2019 року позивачем [PERSON] було сплачено [PERSON] кошти на загальну суму 360\~000 гривень на підставі їхньої домовленості, яка була укладена 31.10.2018 року. Разом з тим, як вбачається із Договору франшизи навчального центру для LCF в м.Мукачево, яка була укладена із однієї сторони [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] з другої сторони, будь-які зміни, доповнення або додаткові угоди до неї між [PERSON] і [PERSON] не передбачено, оскільки вони обидва є однією стороною зазначеного договору, на них розповсюджується загальні права та обов`язки, а отже вони не можуть виступати, як учасники правовідносин, окремо один від одного. Таким чином, укладений договір між сторонами [PERSON] і [PERSON] від 31.10.2018 року не базується на нормах закону, а був укладений ними самовільно та всупереч Договору франшизи навчального центру для LCF в м.Мукачево, який у свою чергу був укладений 19.06.2018 року із однієї сторони [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] з другої сторони, тобто [PERSON] і [PERSON] вийшли за межі своїх повноважень, як учасники вищезазначеного договору. Отже, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що [PERSON] отримав грошові кошти від [PERSON] на підставі договору, який суперечить меті правовідносин, а тому набувач [PERSON] збагатився за рахунок [PERSON] поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами та правочином. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що первісний позов є обґрунтований та таким, що підлягає до задоволення. Що стосується зустрічного позову [PERSON] , суд вважає, що у його задоволенні слід відмовити, оскільки підстави задоволення первісного позову є ідентичними підставами для відмови у зустрічному позові і не потребують повторного його викладення.

Outcome: approved