Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

[PERSON] , звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що 29 грудня 2007 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №225, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] повторно виданим 28.05.2022. У шлюбі в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спору з приводу виховання та утримання дитини не виникає. Дитина перебуває на утриманні та вихованні відповідачки. [PERSON] зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що з самого початку спільного проживання між ними з відповідачкою склалися неприязні стосунки, так як у них різні характери та погляди на життя, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. Вважає, що сенсу і можливості підтримувати сімейні відносини не має, так як з відповідачкою разом вони не проживають нормальним сімейним життям ще з 2008 року. З 2014 року позивач проживає у фактичних шлюбних відносинах з громадянкою [PERSON] . Позивач вважає, що з наведених обставин їх шлюб носить лише формальний характер, примирення та збереження сім`ї є неможливим, у зв`язку з наведеними на його думку розлучення це єдиний вихід побудувати нове щасливе життя, тому просить суд, шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 12.07.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим, про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. У зв`язку з виїздом за межі України, в позовній заяві, просив суд розлянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить не надавати строк для примирення. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою, про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. До канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнала повністю, просила шлюб розірвати та не надавати строк на примирення. У зв`язку з неявкою у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд відповідно до положень ч.1 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 29 грудня 2007 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом №225, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] повторно виданим 28.05.2022. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] [INFO] . Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що ще з 2008 року вони разом не проживають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що зазначає у позовній заяві, відповідачка подала заяву в якій зазначила, що позов визнає та строк на примирення просить не надавати. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, яка позов визнала, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про тривалу відсутність між сторонами нормальних сімейних відносин, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 992,4 грн.

Outcome: approved