Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

22 лютого 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача ПрАТ «СК «Уніка», у якому просить суд стягнути з відповідача суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 27\~207, 55 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04 серпня 2021 року сталася ДТП за участю автомобілів КамАЗ 55111, д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та Skoda д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , у результаті якої ТЗ, який належить позивачу отримав механічні пошкодження. Постановою суду від 01.09.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення за ст. 124 КУпАП. Цивільна відповідальність водія КамАЗ 55111 застрахована ПрАТ «СК «Уніка», до якого 05.08.2021 звернувся позивач з заявою про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування. 12 серпня 2021 року після огляду ТЗ представником відповідача, було узгоджено розмір страхового відшкодування у розмірі 90088,03 грн. сума відновлювального ремонту, після застосування коефіцієнту фізичного зносу 0,7 сума вартості матеріального збитку склала 50530,42 грн., з якої вирахувано суму франшизи 2000 грн., і остаточно сума страхового відшкодування склала 48530,42 грн., яка була виплачена позивачу 13.08.2021. Звернувшись до СТО для проведення відновлювального ремонту автомобіля, позивач отримав інформацію про недостатність суми сплаченої страховою компанією, у зв`язку з чим звернувся до експерта, який 20.08.2021 склав висновок експертного транспортно-товарознавчого дослідження, яким визначив суму відновлювального ремонту у розмірі 120\~387,71 грн., при застосуванні коефіцієнту зносу 0,7 сума матеріального збитку 79\~737,98 грн. Отже, різниця в сумі вартості матеріального збитку складає 29\~207,55 грн. і за вирахуванням франшизи становить 27\~207,55 грн., яку позивач просить стягнути на його користь. Ухвалою судді від 24.02.2022 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи з викликом сторін, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи. Ухвалою судді від 28 лютого 2022 року за клопотанням позивача, яке подано одночасно з позовом, витребувано докази у відповідача. 20 квітня 2022 року від представника відповідача надійшли письмові пояснення, у яких вона просить відмовити у позові, посилаючись на те, що 28.10.2020 між [PERSON] та ПрАТ «СК «Уніка» було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201687544, згідно з яким застраховано відповідальність водія ТЗ КамАЗ 55111 1984, [NUMBER] . 04.08.2021 сталася ДТП за участю забезпеченого ТЗ під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Skoda д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який 10.08.2021 звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування. Розмір збитку по пошкодженому автомобілю Skoda д.н. [NUMBER] було розраховано за допомогою програми «Аудатекс», із застосуванням середньо-ринкової вартості нормо-години заводу-виробника згідно «Бюлетеня авто товарознавця» на підставі протоколу огляду пошкодженого ТЗ від 10.08.2021. Згідно розрахунку із застосуванням коефіцієнту експлуатаційного зносу 0,7 розмір матеріального збитку становить 50\~530,42 грн., розмір страхового відшкодування 48\~530,42 грн. Між страховиком та [PERSON] було складено та підписано акт узгодження розміру страхового відшкодування в сумі 48\~530,42 грн., який є двостороннім правочином, ніким не ос пореним та чинним, і 13.08.2021 позивачу було сплачено страхове відшкодування. 04 липня 2022 року від представника відповідача надійшло повідомлення про виконання ухвали суду про витребування доказів. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила задовольнити позов з підстав, викладених у ньому. Зазначила, що страховиком занижено суму страхового відшкодування і не враховано певні пошкодження при огляді транспортного засобу аварійним комісаром та роботи для їх усунення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с. 91). В судовому засіданні було допитано експерта [PERSON] , який суду пояснив, що ним за результатами транспортно-товарознавчого дослідження ТЗ Шкода Октавія складено висновок щодо вартості відновлюваного ремонту ТЗ та розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля. Дослідження проводив, зокрема згідно Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а також використовував Бюлетень авто товарознавця та комп`ютерну програму «Аудатекс». Крім того, роз`яснив, що враховував усі пошкодження, зокрема приховані, які при візуальному огляді неможливо виявити, для цього потрібно розібрати дах автомобіля. Усі виявлені пошкодження зазначені у висновку. Заслухавши учасників справи, експерта, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Страхування є одним із засобів, покликаних мінімізувати ризики, пов`язані з можливим знищенням або пошкодженням такого майна. Економічне призначення майнового страхування полягає у відшкодуванні збитків, заподіяних внаслідок пошкодження чи знищення майна при настанні страхових випадків, визначених законодавством або обумовлених договором. Отже, мета такого страхування - компенсування шкоди. Згідно частини 1статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України). Згідно статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Крім того,у відповідності до ч.1ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно якої страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. За змістом ч. 1 ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-ІV, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 01 вересня 2021 року [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. в дохід держави (а. с. 9). Із постанови суду вбачається, що [PERSON] 04.08.2021 року о 09-50 год., м. Кривий Ріг вул. Електрозаводська е/о 205, керуючи автомобілем КамАЗ 55111, н.з. [NUMBER] , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності маневру, не звернувся за допомогою до інших осіб та скоїв зіткнення з автомобілем SКОDА, н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортні засобі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Із копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] вбачається, що автомобіль Skoda реєстраційний номер [NUMBER] зареєстрований за [PERSON] (а. с. 39 зворотній бік). На момент ДТП цивільна відповідальність водія транспортного засобу КамАЗ 55111, н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28.10.2020 № 201687544 (а. с. 73). 12 серпня 2021 року на підставі страхового акту № 00448835 ПрАТ СК «Уніка» прийнято рішення про виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 48\~530,42 грн. (а. с. 76), яке сплачено у відповідній сумі на рахунок [PERSON] , що підтверджується платіжним дорученням від 13 серпня 2021 року № 239652 (а. с. 14). Вказане рішення Страховою компанією було прийнято на підставі розрахунку, виходячи з вартості відновлювального ремонту у сумі 90\~088,03 грн., із застосуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,70, вартості складових з урахуванням зносу у сумі 16\~953,26 грн., вартості матеріального збитку з врахуванням зносу у сумі 50\~530,42 грн., франшизи у сумі 2\~000 грн., а також суми страхового відшкодування, згідно акту погодження 48\~530,42 грн. (а.с. 76). Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 01-08.21, складеного 20.08.2021 судовим експертом Маськом В.В., вартість відновлювального ремонту КТЗ Шкода Октавія реєстр. № [NUMBER] , після ДТП 04.08.2021 на дату оцінки складає 120387,71 грн. (без урахування ПДВ на запасні частини, що підлягають заміні). Матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ Шкода Октавія, реєстр. № [NUMBER] внаслідок ДТП 04.08.2021 на дату оцінки дорівнює вартості відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням коефіцієнту зносу на запасні частини, щзо підлягають заміні, та складає 79\~737,98 грн. (а. с. 21-40). При цьому як вбачається з дослідницької частини висновку та додатків до нього, а також з допиту експерта в судовому засіданні, останнім були виявлені та враховані приховані пошкодження. Отже, між сторонами виникли зобов`язання у зв`язку із завданням майнової шкоди, які регулюються\~главою 82 Цивільного кодексу України (далі ЦК України)\~та\~Законом України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Положеннями\~статті 22 ЦК України\~визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частинами першою, другою та п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України). Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що [PERSON] скористався можливістю прямого врегулювання збитків та звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою про відшкодування збитку. При цьому страхова сума за полісом за шкоду, заподіяну майну дорівнює 130 000 грн., франшиза 2000 грн. У постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18000/15-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок щодо забезпечення дієвості інституту обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначивши таке. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (пункт 72). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») (пункт 73). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України від 9 лютого 2012 року № 4391-VI «Про страхування» шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Таким чином, враховуючи достатність суми страхового відшкодування, передбаченого страховим полісом, суд вважає, що витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом автомобіля необхідно стягнути із Страховика ПрАТ «СК «УНІКА» в повному обсязі. Щодо доводів ПрАТ «СК «УНІКА» щодо досягнення згоди між страховиком і страхувальником про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування шляхом укладення Акту узгодження розміру страхового відшкодування суд зазначає наступне. Відповідно до абз. 2 п. 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Тлумачення зазначеної правової норми спеціального закону у взаємозв`язку із загальними нормами цивільного законодавства призводить до висновку, що в контексті встановлених судами в цій справі фактичних обставин, одержавши страхову виплату, потерпілий не позбавляється права на реальне відшкодування заподіяних внаслідок ДТП збитків, в тому числі у судовому порядку. З полісу №201687544 від 28.10.2020 року вбачається, що сторонами узгоджена страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за майнову шкоду у розмірі 130 000,00 грн. (а.с. 73).\~\~ Отже, розмір оціненої майнової шкоди, заявлений позивачем, з урахуванням раніше виплаченої суми страхового відшкодування та франшизи не перевищує ліміт відповідальності страховика, а тому саме страховик має відшкодувати її потерпілому. Відповідальність винуватця у разі визнання випадку страховим настає лише тоді, коли розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, на що безпосередньо вказує зміст статті 1194 ЦК України. Крім того, статті 2, 22, 29, 36 Закону\~№ 1961-IV\~не містять заборони щодо доплати суми відшкодування, якщо після оцінки виявиться, що погоджена потерпілим та страховиком виплачена сума є значно меншою від оціненої майнової шкоди. Вказані статті обмежують страхову виплату лише встановленим у договорі лімітом відповідальності. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 320/9174/15-ц (№ 61-19031св18). З огляду на викладене суд не погоджується із доводами ПрАТ «СК «УНІКА» щодо досягнення згоди між страховиком і страхувальником про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування шляхом укладення Акту узгодження розміру страхового відшкодування в сумі 48\~530,42, так як вказана згода порушує право страхувальника щодо отримання страхового відшкодування в розмірі, достатньому для відшкодування шкоди та не відповідає ані умовам договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ані положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів». Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягує з відповідача на користь позивача недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 27\~207,55 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно\~зі ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 27 серпня 2021 року між позивачем [PERSON] та адвокатом Бузинарською Д.М. укладено Договір № б/н про надання правничої допомоги, до якого додано протокол погодження договірної ціни з описом послуг у загальній сумі 5100 грн. та зазначенням про остаточний розрахунок після завершення етапу, зокрема у першій інстанції (а.с. 43-45). Крім того,\~позивач просить\~відшкодувати витрати\~на залучення\~експерта у\~сумі 2700\~грн.\~(а.с.\~42) та судовий збір сплачений при подачі позову у сумі 992,40 грн. (а.с. 51). Таким чином, суд, проаналізувавши вище приведені докази, надані позивачем на підтвердження судових витрат, вважає за необхідне відшкодувати такі витрати у відповідності до вимог чч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, стягнувши їх з відповідача у зв`язку із задоволенням позову у загальному розмірі 8792,40 грн.\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved