Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики від 16.09.2021 року в розмірі 202 827 гривень 40 копійок та судовий збір в розмірі 2028 гривень 27 копійок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16 вересня між позивачем (Позикодавець) та відповідачем (Позичальник) було укладено договір позики № К160921-3 (далі - Договір), згідно умов якого Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 143 108 гривень. Позичальник зобов`язався повернути позику у встановлений договором строк, не пізніше ніж через 6 місяців з моменту укладення договору, тобто до 16 березня 2022 року. Також 16 вересня 2021 року відповідач власноруч підписав розписку, у якій зазначив, що кошти в сумі 143 108 гривень отримав у повному обсязі та зобов`язується повернути до 16 березня 2022 року включно. Відповідно до п.11 Договору у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасного повернення позики або її чергової частини за графіком) Позичальником за даним Договором, Позичальник зобов`язується сплатити Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної заборгованості за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. Станом на 29 червня 2022 року відповідач свої зобов`язання не виконує належним чином, а його заборгованість складає 202 827 гривень 40 копійок. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Також зазначив, що відповідач в середині березня 2022 року виїхав за межі України на автомобілі, який знаходиться під заставою, і на даний час точне його місце знаходження невідоме. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. На підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України судом вирішено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Судом встановлено, що 16 вересня 2021 року між [PERSON] (за договором - Позикодавець), від імені якого діяв [PERSON] та [PERSON] (за договором Позичальник) було укладено договір позики № K160921-3 (а.с.8). У пункті 1 Договору зазначено, що Позикодавець передає у власність Позичальнику, а Позичальник приймає у власність від Позикодавця грошові кошти в сумі 143\~108 гривень, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26.90 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 5320 доларів США, в свою чергу, Позичальник зобов`язується повернути позику у визначений цим договором строк, та згідно з визначеними цим договором умовами. Сторони домовились, що загальна сума в гривнях, яка підлягає поверненню у строки та порядку передбаченому цим Договором буде 5320 доларів США, за курсом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на дату здійснення платежу, не пізніше ніж через 6 місяців з моменту укладення даного договору, тобто до 16 березня 2022 року включно. За домовленістю сторін позика є безпроцентною. Згідно з пунктом 5 Договору Позичальник зобов`язаний повернути Позикодавцеві суму позики, визначену в п. 1 даного договору відповідно до Графіка повернення Позичальником грошових коштів: 5918 гривень, що еквівалентно 220 доларів США до 16 жовтня 2021 року включно; 5918 гривень, що еквівалентно 220 доларів США до 16 листопада 2021 року включно; 5918 гривень, що еквівалентно 220 доларів США до 16 грудня 2021 року включно; 5918 гривень, що еквівалентно 220 доларів США до 16 січня 2022 року включно; 5918 гривень, що еквівалентно 220 доларів США до 16 лютого 2022 року включно; 113 518 гривень, що еквівалентно 4220 доларів США до 16 березня 2022 року включно; Згідно з пунктом 11 Договору у разі прострочення виконання зобов`язання (несвоєчасного повернення позики або її чергової частини за графіком) Позичальником за даним Договором, Позичальник зобов`язується сплатити Позикодавцю неустойку у розмірі 1% від загальної заборгованості за кожний календарний день існування простроченої заборгованості. У розписці складеній 16 вересня 2021 року зазначено, що Хізанішвілі Торніке отримав позику від [PERSON] , від імені якого діє [PERSON] , 16 вересня 2021 року у сумі 143\~108 гривень, що за курсом продажів доларів США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 долар США = 26.90 грн.) на день укладення цього Договору еквівалентно 5320 доларів США, згідно договору позики № К160921-3 і зобов`язується повернути цю суму [PERSON] в строк до 16 березня 2022 року включно (а.с.7). 16 вересня 2021 року для забезпечення виконання зобов`язань за договором позики № К160921-3 між [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Євтушок І. О., зареєстрований в реєстрі за № 2129. Предметом застави за цим договором є рухоме майно Заставодавця, а саме: автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель JETTA, шасі (кузов, рама) [NUMBER] , 2015 року випуску, тип ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ СЕДАН, колір БІЛИЙ, державний номерний знак [NUMBER] . Згідно з розрахунком заборгованості складеним 30 червня 2022 року [PERSON] за період з 16 вересня 2021 року по 29 червня 2022 року [PERSON] було сплачено 18\~990 грн., а саме: 21.10.2021 року - 221 доллар США (5841 гривня), курс 26,4; 04.12.2021 року - 240 долларів США (6612 гривень), курс 27,55; 30.12.2021 року 239 долларів США (6537 гривень), курс 27,35 (а.с.6). З 31.12.2021 року нарахована неустойка згідно пункту 11 договору позики № К160921-3 від 16.09.2021 року, у розмірі 1 % від загальної суми заборгованості, за кожний день існування простроченої заборгованості (за 55 днів з 31 грудня 2021 по 24 лютого 2022 року) 143108*55*1% = 78 709 гривень 40 копійок. Залишок боргу за договором становить 143 108 грн. 18 990 грн. = 124 118 грн. Загальна сума боргу з нарахованою неустойкою складає 124\~118 грн. + 78 709,40 грн. = 202\~827,40 грн. (а.с.6). Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частинами 1, 2 ст.546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України). Зважаючи на те, що відповідач отримав від позивача грошові кошти за договором позики, що підтверджується договором позики № К160921-3 від 16.09.2021 року, в якому зазначено суму позики, строк повернення коштів та вид забезпечення виконання зобов`язання, який не суперечить закону, а також розпискою від 16.09.2021 року та нотаріально посвідченим договором застави транспортного засобу від 16.09.2021 року, до цього часу грошові кошти відповідачем не повернуті, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача залишок боргу в розмірі 124 118 гривень. Аналізуючи вищезазначені норми права та наявні в матеріалах справи докази, вбачається, що позивачем було правомірно нараховано неустойку, розмір якої не перевищує розміру на який має право позивач, враховуючи положення законодавства, договору позики № К160921-3 від 16.09.2021 року та неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором позики. Тому неустойка в розмірі 78 709 гривень 40 копійок також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при поданні позову до суду судовий збір у розмірі 2028 гривень 27 копійок.

Outcome: approved