Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. У вересні 2022 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду завдану неправдивим повідомленням про злочин у розмірі 30000 грн. Аргументує свої вимоги тим, що 21.06.2022 року о 18 год 03 хв гр. [PERSON] представившись під псевдонімом [PERSON] , зробив неправдивий виклик поліції, повідомивши, що [PERSON] в смт.Мала Дівиця розбещує неповнолітніх. 21 червня 2022 року [PERSON] отримав телефонний дзвінок з поліції та дізнався про те, що надійшло повідомлення про розбещення неповнолітніх скоєне нібито ним. Він є учасником бойових дій, брав участь в антитерористичних операціях в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської області. В перші дні російської агресії на територію України він був призваний по мобілізації та захищав незалежність держави Україна під Києвом, з квітня 2022 року перебував в територіальній обороні Прилуцького району, а з 18 серпня 2022 року захищає територіальну цілісність України під Черніговом. 22 червня 2022 року про вищевказані події було повідомлено військове керівництво. [PERSON] в супроводі двох військовослужбовців направили до відділку поліції для дачі пояснень . Раніше він мав конфлікт з гр. [PERSON] , який в смт.Мала Дівиця, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння погрожував місцевій молоді, а ті звернулись до [PERSON] за допомогою та підтримкою. В ході вияснення обставин [PERSON] погрожував йому розправою, яку і здійснив неправдивим повідомленням про злочин. 22 червня 2022 року після опитування [PERSON] у відділку поліції 22 червня 2022 року [PERSON] також прибув до відділку поліції та зізнався про те, що подав завідомо неправдиве повідомлення про злочин відносно [PERSON] , за що отримав штраф в порядку адміністративного покарання. [PERSON] маючи добру репутацію на військовій службі, будучи гарним батьком малолітньої дочки, зазнав моральних страждань через наклеп на нього щодо розбещення ним неповнолітніх. Він пишається та цінує, що перебуває на військовій службі. Дізнавшись зранку 22 червня 2022 року про те, що його військовому керівництву відомо про заяву про злочин та виклик [PERSON] до відділку поліції, він переніс сильне душевне хвилювання, перебуваючи в очах оточення у ролі злочинця, що розбещує неповнолітніх. Моральну шкоду завдану неправдивим повідомленням про злочин він оцінює у розмірі 30000 грн. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі. Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 22.09.2022 року призначено справу до підготовчого розгляду на 11 год. 00 хв. 18 жовтня 2022 року. ІІІ. Позиції сторін. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Згідно з рапорту помічника чергового сектору моніторингу Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, 21.06.2022 року о 18 год 06 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.06.2022 о 18 год 30 хв за адресою : [ADDRESS] , сусід [PERSON] в центрі села на дитячому майданчику в неадекватному стані пристає до неповнолітніх дітей. Заявник [PERSON] , [INFO] , тел. [NUMBER] (а.с.22). 22.06.2022 року начальником сектору ДП Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області Кузьменко Т.М. винесено постанову ГАБІ №038577, якою притягнуто [PERSON] до адміністративної відповідальності і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 грн. Постановою встановлено, що 21.06.2022 0 18 год 03 хв гр. [PERSON] за місцем проживання здійснив неправдивий виклик поліції, зареєстрований в Прилуцькому РВП ГУНП в Чернігівській області №6176 від 21.06.2022 по факту розбещення неповнолітніх у смт.Мала Дівиця, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП (а.с.11). Згідно з військового квитка серія [NUMBER] від 23.08.2017 року [PERSON] є військовослужбовцем(а.с.16,17) Відповідно до посвідчення серія [NUMBER] , [PERSON] є учасником бойових дій(а.с.10) Старшого солдата [PERSON] нагороджено відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції» відповідно до Указу Президента України від 17 лютого 2016 року №53 / 2016(а.с.6) 18.05.2021 року командиром військової частини [NUMBER] [PERSON] оголошено подяку старшому солдату [PERSON] (а.с.8) 28.03.2019 року наказом командира в / ч [NUMBER] від 28.03.2019 №247 [PERSON] нагороджено почесним нагрудним знаком командира 81 окремої аеромобільної бригади «За сумлінну службу»(а.с.13) 2021 року селищним головою Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області оголошено подяку [PERSON] за посильну допомогу задля захисту Батьківщини(а.с.14) [INFO] народилась [PERSON] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15) V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з частиною четвертою статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і право вимагати будь-якої інформації, а також право вимагати відшкодування матеріального і морального збитку, заподіяного використовуванням і розповсюдженням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України передбачено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Статтею 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно з положеннями статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідач здійснив дзвінок до поліції повідомивши неправдиву інформацію щодо позивача про те, що останній розбещує неповнолітніх. За вказаним зверненням працівниками поліції проведено перевірку, викликано у відділок для отримання пояснень позивача та відповідача. За результатами перевірки встановлено, що відповідач [PERSON] 21.06.2022 року здійснив неправдивий виклик поліції зареєстрований в Прилуцькому РВП ГУНП в Чернігівській області №6176 від 21.06.2022 по факту розбещення неповнолітніх у смт.Мала Дівиця. 22 червня 2022 року [PERSON] за вказані діяння притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу на суму 1700 грн. Позивач є військовослужбовцем, має на утриманні дочку, зарекомендував себе позитивно за місцем проходження служби та за місцем проживання, має подяки та нагороди пов`язані із проходженням військової служби та подяку від Малодівицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області. Таким чином, здійснення відповідачем, неправдивого повідомлення про розбещення неповнолітніх позивачем, принижує честь та гідность останнього, у зв"язку з чим позивачу завдано моральної шкоди. Розмір відшкодування моральної шкоди позивачем було визначено виходячи із конкретних обставин провадження, в тому числі засад розумності, виваженості та справедливості. Цей розмір відповідає ступеню завданих моральних страждань і на думку суду є обґрунтованим. Крім того, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, що є підставою для задоволення позову. VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до вимог ч.1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 992,40 грн. в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved