Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

Позивачка через\~представника звернулася\~до суду\~з позовом\~про розірвання\~шлюбу.\~В обґрунтування\~заявлених вимог\~посилається на\~те,\~що 18\~березня 2016\~року між\~ [PERSON] (дошлюбне\~прізвище -\~ [PERSON] ),\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~був зареєстрований\~шлюб, реєстрація якого проводилась Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, про що 18 березня 2016 складено відповідний актовий запис №132. Подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між Позивачкою та Відповідачем не склалося, з огляду на різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між подружжям припинилися. Спільне господарство не ведеться. Таким чином, Позивачка і Відповідач припинили шлюбні відносини, перестали проявляти турботу по відношенню один до одного, внаслідок чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного, просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , [INFO] . Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, її представник надав до суду письмову заяву, у якій просив розглянути справу за відсутності сторони позивача, яка заявлені вимоги підтримує повністю, щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи повторну неявку відповідача, не надання останнім відзиву та думку позивачки, яка надала до суду заяву, в якій не заперечувала щодо розгляду справи в заочному порядку, судом у відповідності до ст.ст.223,280,281 ЦПК України було ухвалено про розгляд справи в заочному порядку, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 18 березня 2016 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, про що 18 березня 2016 складено відповідний актовий запис №132, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.03.2016. Від спільного проживання у шлюбі сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дитини не заявлено. Спору щодо поділу спільно нажитого майна також не заявлено. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. У ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, ч.1 ст.8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» за практикою ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98). Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Беручи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить інтересам позивача, що має істотне значення; шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Спір про поділ майна відсутній. Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі. Позивачкою не надано до суду заяви про відновлення дошлюбного прізвища. Позивачка не ставить питання щодо стягнення з відповідача понесених нею витрат на оплату судового збору, тому суд не вирішує питання щодо його розподілу. На підставі ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved