Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.05.2021 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] , про розірвання договору оренди житлової площі, стягнення заборгованості за оренду житла і по оплаті комунальних послуг, просить суд розірвати договір оренди житлової площа квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] 18 жовтня 2020 року; стягнути з [PERSON] на його користь борг за оренду житла та комунальні послуги у розмірі 22854, 03 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816 грн; витрати на правову правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 січня 2017 року, згідно договору купівлі продажу він став власником квартири [ADDRESS] , про що зроблено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 18532123 від 11 січня 2017 року. 18 жовтня 2020 року він уклав з відповідачем короткостроковий договір оренди житлової площі, згідно з яким він передав в користування відповідачеві належну йому квартиру [ADDRESS] , строком з 18 жовтня 2020 року по 31 травня 2021 року. Угода оренди житлової площі була оформлена письмовим Договором від 18 жовтня 2020 року. Згідно п. 3 загального розділу укладеного між ними Договору, відповідач зобов`язався не пізніше 20 числа кожного місяця виплачувати йому плату за оренду житла в сумі 4000, 00 грн, щомісячно. Відповідно до п. 4.5 розділу ( умови договору) відповідач взяв на себе обов`язки здійснювати щомісячну оплату за надання комунальних послуг ( електроенергія, газопостачання, опалення, квартплата, за воду та домофон). Взявши на себе зазначені обов`язки, відповідач не виконав їх та порушив п.п. 3,4,5 Договору оренди житла. Так, починаючи з лютого 2021 року він не виплатив йому кошти за оренду житла. Борг за несплату оренди житла становить за лютий 2021 року 4000 грн; за березень 2021 року 4000 грн; за квітень 2021 року 4000 грн; за травень 2021 року 4000 грн. Сума боргу за порушення п. 3 Договору становить 16\~000 грн. Борги за несплату коштів за надання комунальних послуг в загальній сумі становить - 6854, 03 грн. ( за електроенергію 1321, 44 грн; за використання газу 125, 67 грн; за розподіл газу 40,79 грн; за опалення 2611, 62 грн; за квартплату 1331, 62 грн; за використання холодної води 722,95 грн; за домофон 165 грн; за вивіз твердих побутових відходів 534, 94 грн.) На його неодноразові звернення з проханням дотримуватися вимог укладеного договору та погасити заборгованість, відповідач відмовився, в зв`язку з чим він і вимушений звернутися до суду. Не погодившись з позовними вимогами позивача від відповідача до суду 27 січня 2022 року надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволені позовних вимог позивача у повному обсязі, в зв`язку з недоведеністю. Свої заперечення проти позову обґрунтовує тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами його позовні вимоги, не доведено чі дійсно відповідачем не було сплачено за оренду житлового приміщення та надання комунальних послуг. Позивач надає тільки копії чеків про оплату комунальних послуг які він робив сам особисто або його мати від 10 лютого 2021 року, де згідно до Договору оренди житлового приміщення відповідач сам повинний був вносити сплату за комунальні послуги, на яких підставах тоді позивач сплачував вказані послуги за відповідача. Чому саме за один місяць була здійснена оплата, чому він не розірвав Договір оренди з відповідачем ще з лютого 2021 року, а дозволив відповідачу орендувати і надалі, до кінця строку Договору оренди житла. Також позивач не надає ніяких доказів того, що відповідач сам особисто сплачував за комунальні послуги, а не передавав кошти в руки особисто за оренду т комунальні послуги. Позивач тільки зазначив, що він винний за: електроенергію, за використання газу, за розподіл газу, за опалення, за квартплату, за використання холодної води, за домофон, за вивіз твердих побутових відходів, де загалом сума становить 6854, 03 грн та надав копії чеків в яких зазначена часткова сплата послуг. Вважає даний договір було укладено з порушенням вимог ст.. 119-1 Податкового кодексу України; та він не зареєстрований у виконавчому комітеті місцевої ради або в органах управління. Таким чином вважає даний правочин недійсним, оскільки було порушено порядок його укладення, зокрема його не зареєстровано. Зазначає, що відповідач дійсно намагався орендувати у позивача вказане житлове приміщення, оскільки на той час мав намір працювати у м. Чорноморськ, однак, після укладення вказаного договору обставини змінилися і відповідач вже не потребував оренди житла. Про дану обставину було повідомлено позивача та запропоновано, що у вказаній квартирі мешкатиме інша особа, колишня колега відповідача, який і приймає на себе зобов`язання за договором. На вказану пропозицію, позивач погодився і ним було передано йому ключі від вказаного житла, які він в подальшому передав його колишньому співробітнику. З цього часу він з житлового приміщення виїхав та ним не користувався, тому з незрозумілих для нього підстав позивач звернувся до суду. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 31 травня 2021 року Ухвалою суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду. 21 вересня 2021 року ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду задоволена заява позивача про залишення частини позовних вимог без розгляду. 07 грудня 2021 року Ухвалою суду було відмовлено у задоволені клопотання представника відповідача про залишення позовних вимог без руху. 30 травня 2022 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволені з підстав наведених у позові, пояснюючі при цьому, що ні якої усної домовленості між ним та відповідачем щодо припинення договору найму не було та про зазначене у відзиві йому нічого не відомо. Представник відповідача з позовними вимогами не погодився, просив суд в їх задоволені відмовити з підстав наведених у відзиві. Після оголошеної в судовому засіданні перерви перед судовими дебатами представник відповідача не з`явився, надав заяву про розгляд справу у його відсутність. Зі згоди позивача, суд закінчує розгляд справи за відсутність представника відповідача, за наявними матеріалами справи. Фактичні обставини справи встановлені судом. Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі продажу від 11 січня 2017 року, позивач є власником квартири [ADDRESS] , про що зроблено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером 18532123 від 11 січня 2017 року. (а.с. 10-12) 18 жовтня 2020 року між позивачем та відповідачем укладений договір оренди житлової площі, згідно з яким позивач передав в користування відповідачеві належну йому квартиру [ADDRESS] , строком з 18 жовтня 2020 року по 31 травня 2021 року. Угода оренди житлової площі була оформлена письмовим Договором від 18 жовтня 2020 року. Згідно п. 3 загального розділу укладеного між ними Договору, відповідач зобов`язався не пізніше 20 числа кожного місяця виплачувати позивачу плату за оренду житла в сумі 4000, 00 грн, щомісячно. Відповідно до п. 4.5 розділу ( умови договору) відповідач взяв на себе обов`язки здійснювати щомісячну оплату за надання комунальних послуг ( електроенергія, газопостачання, опалення, квартплата, за воду та домофон). Як зазначає позивач у своїх позовних вимогах, взявши на себе зазначені обов`язки, відповідач не виконав їх та порушив п.п. 3,4,5 Договору оренди житла. Так, починаючи з лютого 2021 року він не виплатив йому кошти за оренду житла. Борг за несплату оренди житла становить за лютий 2021 року 4000 грн; за березень 2021 року 4000 грн; за квітень 2021 року 4000 грн; за травень 2021 року 4000 грн. Сума боргу за порушення п. 3 Договору становить 16\~000 грн. Борги за несплату коштів за надання комунальних послуг в загальній сумі становить - 6854, 03 грн. ( за електроенергію 1321, 44 грн; за використання газу 125, 67 грн; за розподіл газу 40,79 грн; за опалення 2611, 62 грн; за квартплату 1331, 62 грн; за використання холодної води 722,95 грн; за домофон 165 грн; за вивіз твердих побутових відходів 534, 94 грн.) Нормативне обґрунтування. Положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно положень ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно п. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, де зокрема в п. 3 зазначено, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Норми цивільного права поширюються на всі види зобов`язальних відносин. В силу положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 626, ст. 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, і є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму, наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. У відповідності до ч. 1 ст. 810 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк та плату. Відповідно до ст. 811 ЦК України, договір найму житла укладається у письмовій формі. Договір оренди житла з викупом підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Відповідно до ч. 1 ст. 812 Цивільного кодексу України, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема, квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до ч. 1 ст. 821 ЦК України, договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років. Відповідно до ч. 2 ст. 825 ЦК України договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі: 1) невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази; 2) руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до висновку, що дійсно між позивачем та відповідачем 18 жовтня 2020 року укладений письмовий договір оренди житлової площі, відповідач взявши на себе обов`язки, відповідно договору, належним чином їх не виконує, в зв`язку з чим утворилась заборгованість за оренду житла за період лютий 2021 року по травень 2021 року у загальному розмірі 16\~000 грн; борги за несплату коштів за надання комунальних послуг у загальному розмірі 6854, 03 грн., що знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , про розірвання договору оренди житлової площі, стягнення заборгованості за оренду житла і по оплаті комунальних послуг обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Суд не\~погоджується з\~ствердженнями відповідача\~стосовно того,\~що він\~повідомив позивача\~про зміну\~обставин та\~запропонування позивачу\~про те,\~що у\~вказаній квартирі\~мешкатиме інша\~особа,\~яка і\~приймає на\~себе всі\~зобов`язання за\~договором,\~що позивач\~надавав згоду\~на це,\~оскільки вказані\~ствердження відповідача\~не підтверджені\~жодними належними\~та допустимими\~доказами у\~справі та\~доказів ним\~на підтвердження\~зазначеного до\~суду не\~надано,\~чим порушено\~вимогист. 81 ЦПК України, відповідно до якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Розподіл судових витрат Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За умовами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи із доведеності та обґрунтованості позовних вимог позивача підлягають стягненню з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. У даній конкретній цивільній справі, що розглядається, позивачем [PERSON] на підтвердження обґрунтованості позову у частині стягнення витрат на правничу допомогу приєднані наступні документи: договір № 3 про надання правничої допомоги від 17 травня 2021 року; акт прийому передачі виконаних робіт від 20 травня 2021 року; розрахунок витрат на правничу допомогу; розписка від 20 травня 2021 року. Таким чином, суд вважає за необхідно сягнути з відповідача на користь позивача вказані витрати у розмірі 3000 грн, оскільки їх понесення підтверджуються матеріалами справи.

Outcome: approved