Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

11 липня 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , а батьком дитини є [PERSON] . Сторони перебували у шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва 09 березня 2021 року. Дитина постійно проживає з позивачкою, знаходиться на її повному утриманні, позивач самостійно оплачує навчання дитини в приватному навчальному закладі. Відповідач фізично здоровий, працездатного віку, аліментів більше нікому не сплачує, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка вимушена звернутися з питанням про стягнення аліментів до суду. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 27.07.2022 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 05.10.2022. У судове засідання 05.10.2022 позивачка з`явилася, підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач також з`явився та не заперечував щодо стягнення аліментів на утримання дитини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09.03.2021 у справі №754/15878/21. Позивачка та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження вiд 15 лютого 2006 року, серія [NUMBER] , виданим Вiддiлом реєстрації актів цивільного стану Новоайдарського районного управління юстиції Луганської області, в якому батьком зазначено - [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , а також свідоцтвом про зміну імені від 06 березня 2021, серія [NUMBER] , виданим Деснянським районним у місті Києві вiддiлом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Положеннями статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України)визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Такий же обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття встановлений і в статті 180 СК України. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За приписами ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатними, відомостей про наявність на його утриманні інших осіб матеріали справи не містять, а також те, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. За приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів. Отже, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивачка була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved