Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом, у якому просить стягувати з [PERSON] на його користь на його утримання аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ним двадцяти трьох років або закінчення навчання. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] у зв`язку з навчанням не має можливості працевлаштуватися та забезпечити собі належний рівень життя, а [PERSON] офіційно працевлаштований та має високі доходи, утриманців не має, але відмовляється добровільно надавати йому матеріальну допомогу на час навчання. [PERSON] своєї позиції у порядку, визначеному нормами Цивільного процесуального кодексу України, не повідомив. Судом з`ясовано, що [PERSON] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.04.2004\~р. (а.\~с.\~6). [PERSON] є студентом ІІІ курсу Бердичівського фахового коледжу промисловості, економіки та права, що підтверджується довідкою від 15.03.2022\~р. вказаного навчального закладу (а.\~с.\~10). Суд зазначає, що навчання [PERSON] перешкоджає йому працевлаштуватись, та, разом з цим, вимагає від нього купувати канцелярські вироби та інші необхідні для навчання речі та/або послуги, що, в свою чергу, ускладнює задоволення його потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних потреб. За таких обставин Суд приходить до висновку, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням після досягнення повноліття навчання. Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином [PERSON] зобов`язаний утримувати повнолітнього сина [PERSON] , до припинення останнім навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Доказів, які б вказували на те, що [PERSON] не може надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] , матеріали справи не містять. Зважаючи на це, Суд виходить з того, що [PERSON] може надавати таку матеріальну допомогу. Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Матеріали справи\~не містять\~доказів,\~які б\~містили відомості\~про обставини,\~які мають\~враховуватись при\~визначенні розміру\~аліментів,\~які має\~сплачувати [PERSON] \~на утримання\~сина \~ [PERSON] ,\~а відтак\~Суд вважає\~за можливе\~визначити розмір\~цих аліментів,\~виходячи з\~позовної вимоги,\~тобто у\~розмірі 1/4\~частки заробітку\~(доходу) [PERSON] щомісячно (саме у цьому розмірі стягувались аліменти з [PERSON] на утримання [PERSON] до досягнення останнім повноліття на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.06.2004\~р. у справі №\~2-1245/04\~р., а.\~с.\~9). Статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Таким чином позов [PERSON] підлягає задоволенню, при цьому аліменти підлягають стягненню, починаючи із 26.04.2022\~р. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40\~грн.

Outcome: approved