Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернулася у суд із вказаним вище позовом, вобгрунтування якого покликається на те, що у 1971 році вона разом з батьками, зробили обмін житлової квартири з державного житлового фонду, яка була надана її матері [PERSON] , в яку одразу ж вселилися всією сім`єю, а саме в квартиру [ADDRESS] про, що було видано ордер на квартиру. З \~ \~ \~ \~11 листопада 1971 року, одразу ж після одруження, проживала у вищевказаній квартирі разом з чоловіком [PERSON] , та синами: [PERSON] та [PERSON] . Після смерті матері, яка сталася [INFO] , ордер на квартиру був оформлений на неї. [INFO] , помер її син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 722. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер її чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] видане Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 663. [INFO] , помер її син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] видане Дрогобицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільною стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 302. Смерть сина була трагічною, від вибуху у їхній квартирі, після чого квартиру відключили від газопостачання. В той час вона часто хворіла. Коли залишилася проживати сама, грошових коштів вистачало лише на оплату комунальних платежів, купівлю їжі та ліків, їжу ж собі навіть приготувати не могла, бо газу у квартирі не було. За підключення газопостачання потрібно було оплатити 2000 грн., яких у неї не було. В той скрутний момент, її сусідка [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , запропонувала їй дати грошові кошти 2000 грн. за оплату газу, в замін того, щоб та прописала її до себе у квартиру. Оскільки вона перебувала у скрутному становищі то погодилася на її пропозицію. 08.08.2018 [PERSON] , була зареєстрована разом з нею, за адресою: [ADDRESS] , а вже в жовтні 2018 року, було видано розпорядження органу приватизації № 35 від 09 жовтня 2018 року та Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] за підписом заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, керуючого справами виконкому, голови комісії з питань приватизації А. Коцюба. Згідно цих документів спірна квартира [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності, належить [PERSON] та [PERSON] . Зазначає, що [PERSON] не є її родичкою, ні членом сім`ї, і жодного дня не проживала з нею та не вели спільного господарства, що підтверджується актами про не проживання. Спірні розпорядження та свідоцтво про право власності на житло порушили її право на приватизацію квартири, а тому є незаконними. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, в обґрунтування навела доводи, аналогічні викладеним у позовній заяві.\~ Відповідач [PERSON] та її представники, заперечили щодо задоволення позову покликаючись на його безпідставність з підстав викладених у відзиві. Крім цього, подали суду заяву в якій просять застосувати до даних правовідносин позовну давність. Представник відповідача Дрогобицької об`єднаної територіальної громади в особі Дрогобицької міської ради, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив щодо їх задоволення, в обґрунтування заперечень навів доводи, аналогічні викладеним у відзив. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в суді пояснили, що [PERSON] ніколи не проживала разом із [PERSON] . Свідок [PERSON] пояснила, що колись була секретарем ОСББ «Бескид-77», і [PERSON] добровільно прописала [PERSON] до себе в квартиру. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та її представників, представника Дрогобицької міської ради, свідків та дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, «здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Під способами захисту цивільних прав розуміють передбачені законом заходи примусового характеру, за допомогою яких відновлюються порушені, невизнані або оспорювані права. Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. За принциповими положеннями ст.\~12 ЦПК України, які встановлюють змагальність цивільного процесу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони. Із свідоцтва на право власності на квартиру ( [NUMBER] ), виданого 09.10.2018 року Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради, вбачається, що: квартира [ADDRESS] , дійсно належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , в рівних частках кожному належить. Відповідно до розпорядження від 09.10.2018 року заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, керуючого справами виконкому, голови комісії з питань приватизації, у спільну часткову власність: [PERSON] , [PERSON] в рівних частках кожному, передано квартиру [ADDRESS] . Із заяви [PERSON] , [PERSON] , від 18.09.2018р. на ім`я керівника органу приватизації встановлено, що такою заявою останні просили оформити передачу у спільну часткову власність квартиру. До заяви долучено довідку про склад сім`ї та документ, що підтверджує право на пільгу по безоплатному одержанню у власність житла. Згідно довідки про склад сім`ї у квартирі по [ADDRESS] , станом на 11.08.2018 року, зареєстровані: [PERSON] (1954р.н.) прописана 27.05.1970 та [PERSON] (1962р.н.) прописана 08.08.2018 З довідки №311 виданої 20.08.2018 керуючим Дрогобицьким ТВБВ № 10013/0242, вбачається, що [PERSON] - на даний час [PERSON] : (04.03.2003 згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові, серія [NUMBER] , змінила з [PERSON] на [PERSON] ; згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , [PERSON] після розірвання шлюбу присвоїно прізвище [PERSON] ), вже використала житлові чеки, за адресою: [ADDRESS] . Тобто, вже використала право на пільгу по безоплатному одержанню у власність житла. \~ \~ \~ \~Актом обстеження по факту проживання мешканців квартири [ADDRESS] , затвердженого головою правління ОСББ «Бескид-77» 24.12.2020, встановлено, що в цій квартирі проживає [PERSON] . Відповідно до положення частини 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» № 2482-XII (в редакції від 19.06.1992 року) (далі Закон № 2482-XII від 19.06.1992 року) приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Згідно з ч.1 ст. 2 ст. 3 Закону № 2482-XII від 19.06.1992 року до об`єктів приватизації (далі - квартири (будинки) належать: квартири багатоквартирних будинків та одноквартирні будинки, які використовуються громадянами на умовах найму; незаселені квартири, частини будинків, одноквартирні будинки після закінчення їх будівництва, реконструкції, ремонту та поточного звільнення. Приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир(будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Відповідно до положення ч. 1 ст. 5 Закону № 2482-XII від 19.06.1992 року якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло на момент введення в дію цього Закону. Також, згідно з положенням ст. 64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Згідно ч. 2 ст. 8 Закону № 2482-XII від 19.06.1992 року передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). Згідно ч.2 ст.. 328 ЦК України, «Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом». В ході розгляду справи, встановлено, що [PERSON] не є членом сім`ї [PERSON] , а також ніколи не проживала у кв. [ADDRESS] . Відтак, встановлено, що на час приватизації квартири, а саме 09.10.2018 року [PERSON] хоч і була у ній прописана, однак не проживала, отже приватизація спірної квартири відбулася з порушенням порядку набуття права власності на житло. Системний аналіз наведених вимог законодавства та зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення приватизаційного органу та свідоцтва про право власності на квартиру підлягають до задоволення в повному обсязі. Відносно поданої представником відповідача заяви, щодо звернення позивачем до суду із даним позовом із пропуском позовної давності, судом встановлено наступне. До даних правовідносин застосовується загальна позовна давність визначена ст. 257 ЦК України тривалістю у три роки. Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивачем зазначається, що про Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, на квартиру [ADDRESS] , вона довідалася в серпні 2020 року, відповідач вважає, що такий факт є надуманим та не відповідає дійсності. Судом встановлено, що позивач є особою з «І першою А» групою інвалідності, а також встановлено, що оспорюваним розпорядженням органу приватизації № 35 від 09 жовтня 2018 року та Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане Комісією з питань приватизації житла при виконкомі Дрогобицької міської ради на квартиру [ADDRESS] на ім`я [PERSON] , порушуються її права та інтереси, з огляду на це суд не вбачає підстав для задоволення заяви про застосування строку позовної давності. Відповідно до п. 6 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача ( [PERSON] ), слід стягнути судовий збір в користь позивача в розмірі 992,40 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved