Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

До суду звернулась позивач з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 жовтня 2006 року було зареєстровано шлюб із відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що спільне життя у неї з відповідачем по справі не склалося, шлюбні стосунки фактично припинені, у зв`язку з чим вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим, просила шлюб розірвати. Ухвалою суду від 31 березня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. 14 квітня 2022 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечував проти розірвання шлюбу та просив надати строк для примирення. Ухвалою суду від 18 квітня 2022 року сторонам по справі надавався строк для примирення 5 місяців, а саме до 18 вересня 2022 року після чого вважати провадження по справі поновленим. Представник позивача після закінчення строку для примирення направив до суду заяву, в якій просив позов задовольнити, оскільки примирення сторін не наступило. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 жовтня 2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до\~статті 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою\~статті 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою\~статті 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою\~статті 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 112 СК України\~суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вживав заходи до примирення подружжя, проте вказані заходи позитивних результатів не дали, про що свідчить заява представника позивача. Позивач стверджувала, що між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння, поваги та любові, шлюбні відносини та спільне проживання між сторонами фактично припинені. Відповідачем вказані не спростовані. Спір про поділ майна між сторонами по справі на тепер відсутній. Місце проживання спільних дітей разом з позивачем визначено сторонами в добровільному порядку. За таких обставин суд вважає, що збереження сім`ї неможливе.

Outcome: approved