Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Перший заступник прокурора Хмельницької\~області звернувся до суду з позовом в інтересах держави про визнання незаконними та скасування розпорядження Шепетівської районної державної адміністрації, визнання недійсними державного акта на право власності на земельну ділянку та договору дарування земельної ділянки, повернення земельної\~ділянки у\~державну власність, посилаючись\~на те,\~що розпорядженням голови Шепетівської РДА №239/2010р. від 01 липня 2010 року на підставі заяви [PERSON] від 25.06.2010 року, останній надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га, з метою передачі йому у власність для ведення особистого селянського господарства на території Михайлюцької сільської ради із земель запасу. Розпорядженням Шепетівської РДА №261/2010-р від 16 липня 2010 року затверджено виготовлений проект землеустрою та передано земельну ділянку площею 2 га у власність [PERSON] , яка в подальшому отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯЛ №667257 від 26 липня 2010 року, відповідно до якого земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6825584600:07:066:0144. У подальшому [PERSON] відчужила вищевказану земельну ділянку [PERSON] , уклавши 06 серпня 2010 року договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Макухіною О.Г. та зареєстрований в державному реєстрі правочинів за №1911. Вважав, що вищевказані розпорядження Шепетівської РДА є незаконними та підлягають скасуванню, а державний акт на право власності на земельну ділянку та договір дарування від 06 серпня 2010 року визнанню недійсними, оскільки [PERSON] не мала наміру на реалізацію свого права на отримання земельної ділянки, із заявою про надання їй у власність спірної земельної ділянки до райдержадміністрації не зверталася, жодних дій, спрямованих на її оформлення не вчиняла, державного акту на право власності на земельну ділянку не отримувала, інших осіб на подальшу реалізацію спірної земельної ділянки не уповноважувала. Враховуючи те, що у [PERSON] не було волевиявлення на отримання земельної ділянки та ведення на ній особистого селянського господарства, тому вона була передана їй у власність з порушенням вимог земельного законодавства, у зв`язку з чим просив визнати незаконними та скасувати розпорядження Шепетівської РДА №239/2010р. від 01 липня 2010 року та №261/2010-р від 16 липня 2010 року, а виданий на їх підставі державний акт на право власності на земельну ділянку визнати недійсним. Крім того, висновком земельно-технічної експертизи від 29 лютого 2015 року №2055/2059/14-26 встановлено, що проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] та іншим особам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району, не відповідає вимогам чинного законодавства станом на 16 липня 2010 року, зокрема, відсутні обов`язкові документи та відомості: журнал польових робіт, відомості про обчислення площі земельної ділянки, відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки, креслення перенесення меж земельної ділянки в натурі (на місцевість) із зазначенням прив`язки опорних пунктів до Державної геодезичної мережі; в проекті землеустрою зазначена суперечлива недостовірна інформація про земельні ділянки, які відводяться у власність громадян та про їх реєстрацію; вихідна земельно-кадастрова документація, експлікація земель згідно форми 6-зем не відповідають правилам оформлення, що є порушенням п. «г» ч.1 ст.15, ст.ст.196, 204 Земельного кодексу України; проект землеустрою затверджений з порушенням вимог п.п.2.2,2.3 Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, затвердженого наказом Держкомзему України від 02 липня 2003 року №174, оскільки зазначений проект затверджено раніше, ніж отримано та перевірено обмінний файл державним реєстратором. Вказує, що у зв`язку з тим, що державний акт серії ЯЛ №667257 від 26 липня 2010 року [PERSON] видано незаконно, відповідно в договорі дарування, укладеному останньою з [PERSON] відсутній дійсний документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку, тому даний договір є недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 388 ЦК України просив витребувати у [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 6825584600:07:066:0144 площею 2 га, розташовану на території Михайлюцької сільської ради, оскільки земельна ділянка ним набута у [PERSON] , яка не мала права її відчужувати. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнала. Представник відповідача Шепетівської районної державної адміністрації у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Представник відповідача адвокат Заїка В.В. у судове засідання 28 вересня 2022 року не з`явився, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю у Господарському суді Хмельницької області та необхідністю отримання рішень суду у пов`язаній справі №686/5749/16-к, зокрема рішення Хмельницького міськрайонного суду та Хмельницького апеляційного суду. Одними із засад цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи та неприпустимість зловживання процесуальними правами. За змістом статей\~43, 44 ЦПК України\~учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до частини другої\~статі 233 ЦПК України\~суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі неявки у судове засідання учасника справи щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін або їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні за їх відсутності. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника. Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовом ще 06 квітня 2015 року. Ухвалою суду від 18.05.2016 року зупинено провадження у справі, яке ухвалою суду від 25.11.2021 року поновлено та призначено судове засідання. З цього часу справа не знаходить вирішення внаслідок неодноразових клопотань представника відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи. Враховуючи, що представник відповідача [PERSON] не надав суду підтверджуючих документів своєї зайнятості в іншому судовому засіданні, суд вважає, що він не з`явився в судове засідання без поважних причин, а тому суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Макухіна О.Г., будучи у встановленому законом порядку повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області Мазур Н.В. від 09 квітня 2015 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 21 квітня 2015 року. 21 квітня 2015 року приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Макухіна О.Г. надіслала до суду заперечення проти позову, згідно яких заперечила проти задоволення позову в частині визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, вчиненого від імені [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений нею 06.08.2010 року, оскільки при укладанні договору нею перевірена цивільна дієздатність сторін, які були ознайомлені зі змістом договору, умови якого викладені чітко та ясно та в якому зазначені юридичні наслідки його підписання, у сторін при ознайомленні з текстом документу були відсутні заперечення чи зауваження до його змісту, дарувальник та обдарований особисто в її присутності підписали договір, що підтверджує їх волевиявлення. Договір дарування посвідчений при наявності оригіналу правовстановлюючого документу державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №667257, який відповідав всім вимогам законодавства, Вважає, що були дотримані всі законодавчі вимоги щодо змісту, порядку та правил посвідчення, викладення тексту правочину. Ухвалою суду від 18.05.2016 року задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] [PERSON] , зупинено провадження у справі до набрання законної сили вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі №686/5749/16-к провадження 1-кп/686/391/16 за обвинуваченням [PERSON] за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, [PERSON] за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, [PERSON] за ч. 3 ст. 358 КК України. Рішенням Вищої ради правосуддя від 08 липня 2021 року № 1509/0/15-21 [PERSON] звільнено з посади судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку, наказом в.о. голови Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 липня 2021 року № 48/05-05 [PERSON] відраховано зі штату суду. 14 липня 2021 року вказана справа відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана для розгляду судді Цідик А.Ю. Ухвалою судді Цідик А.Ю. від 19 липня 2021 року справу прийнято до свого провадження за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалою від 25.11.2021 поновлено провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 23 грудня 2021 року, яке відкладено на 26 січня 2022 року за клопотанням прокурора з метою перевірки статусу спірної земельної ділянки станом на час розгляду справи. Ухвалою суду від 26.01.2022 за клопотанням прокурора Головне управління Держгеокадастру в Хмельницькій області замінено на його правонаступника Михайлюцьку сільську раду; задоволено клопотання представника відповідача про виклик експерта, у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 24.02.2022. Через воєнний стан в Україні та за клопотанням відповідача судове засідання відкладено на 04.04.2022. За клопотанням представника відповідача адвоката Заїки В.В. судові засідання відкладено на 17.05.2022, 14.06.2022, 01.07.2022, 25.07.2022, 28.09.2022. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами виникли правовідносини щодо законності набуття у власність земельної ділянки, які регулюються нормами Земельного кодексу України. Судом встановлено, що 25 червня 2010 року на ім`я голови Шепетівської районної державної адміністрації, подано заяву від імені [PERSON] про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства на території Михайлюцької сільської ради орієнтовною площею 2 га із земель запасу сільськогосподарського призначення. 01 липня 2010 року винесено розпорядження голови Шепетівської РДА «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» №239/2010-р, згідно якого [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для подальшої передачі її у власність для ведення особистого селянського господарства на території Михайлюцької сільської ради із земель запасу. Приватним підприємцем [PERSON] розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. В додатках до вказаного проекту міститься розписка [PERSON] від 02 липня 2010 року про те, що вона не отримувала безоплатно у приватну власність на території України земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а також містяться протоколи обстеження і погодження меж земельних ділянок від 05 липня 2010 року №1, №2, №3, №4 та №5, що відводяться у власність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Розпорядженням голови Шепетівської районної державної адміністрації №261/10-р від 16 липня 2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Михайлюцької сільської ради із земель запасу сільськогосподарського призначення, в т.ч. [PERSON] площею 2,0000 га. На підставі розпорядження Шепетівської районної державної адміністрації №261/2010-р від 16 липня 2010 року, 26 липня 2010 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №667257, відповідно до якого вона є власником земельної ділянки площею 2,0000 га у межах згідно з планом, яка розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, призначена для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, з кадастровим номером 6825584600:07:066:0144. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №011076400029. 06 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Макухіною О.Г. та зареєстрований в реєстрі за №1911. Згідно договору [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] земельну ділянку площею 2,000 га, розташовану на території Михайлюцької сільської ради (за межами населених пунктів) Шепетівського району Хмельницької області. Згідно висновку експерта №51п від 25.03.2014 року (п. 16), проведеної експертом НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області Басюком М.В., призначеної постановою старшого слідчого СВ СУ УМВС України в Хмельницькій області від 12.03.2014 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42014240270000003, встановлено, що рукописний запис « [PERSON] » у заяві до Шепетівської РДА від 25 червня 2010 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Судовий експерт Басюк М.В. в судовому засіданні суду пояснив, що підтримує висновки, які надані ним у висновку експерта №51п від 25.03.2014 року. При проведені експертного дослідження йому направлялися заява [PERSON] до Шепетівської РДА від 25 червня 2010 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки підписів та почерку [PERSON] , про що зазначено у самому висновку. Висновком експерта №2055-2059/14-26 від 29 січня 2015 року за результатами проведення земельно-технічної експертизи, наданого експертом Кульчицьким С.В. на виконання постанови старшого слідчого СВ Управління СБ України в Хмельницькій області Добровольського В.В. від 11 липня 2014 року у кримінальному провадженні №42014240270000003, встановлено, що розроблений та затверджений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення, в т.ч. [PERSON] на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області не відповідає вимогам чинного станом на 16 липня 2010 року законодавства. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.01.2022, відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим №6825584600:07:066:0144 у Державному реєстрі наявні, земельна ділянка зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] . Вказані обставини підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами: копією розпорядження Шепетівської районної державної адміністрації від 01 липня 2010 року №239/2010р; копією розпорядження Шепетівської районної державної адміністрації від 16 липня 2010 року №261/2010-р; копією державного акта серії ЯЛ №667257 від 26 липня 2010 року; копією договору дарування земельної ділянки від 06.08.2010 року; копіями висновків експерта №51п від 25.03.2014 року та №2055-2059/14-26 від 29 січня 2015 року та іншими матеріалами справи. 4. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст.\~116\~Земельного кодексу\~України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.\~116\~ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Згідно з ч. 1 ст.\~121\~ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара. Передача та набуття у власність земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в порядку безоплатної приватизації це багатоетапна процедура, регламентована частинами 1, 6-9 ст. 118 ЗК України, що передбачає певні стадії: громадянин подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування; відповідний орган дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; розробляється проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відбувається формування земельної ділянки; відповідний орган приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми правочину, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Частиною 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою стороною статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Відповідно до ст. 387 ЦК України\~власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. За змістом ч. 1 ст. 330 ЦК України\~якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України\~якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. 5. Оцінка суду. Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Відповідач [PERSON] направила суду заяву про визнання позову. Згідно висновку експерта №51п від 25.03.2014 року рукописний запис « [PERSON] » у заяві до Шепетівської РДА від 25 червня 2010 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Крім того, згідно висновку земельно-технічної експертизи від 29 лютого 2015 року №2055/2059/14-26, проект землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] та іншим особам земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району, не відповідає вимогам чинного станом на 16 липня 2010 року законодавства. Суд враховує, що вказані висновки надані атестованими судовими експертами, та відповідають положенням статті 102 ЦПК України, незважаючи на те, що експертизи проведені у кримінальному провадженні, однак містять інформацію щодо предмета доказування у даній справі, а в матеріалах справи відсутні докази на їх спростування. Крім того, чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо можливості використання під час розгляду справи доказів, отриманих в межах інших проваджень. Достовірність і достатність таких доказів оцінюється судом з урахуванням обставин конкретної справи. При цьому, допитаний у судовому засіданні експерт, який проводив експертизу, свої висновки підтримав. Суд також враховує висновки Верховного Суду, висловлені у постановах від 05 лютого 2020 року у справі №461/3675/17та від 27 січня 2021 року №461/3675 від 27 січня 2021 року, за якими висновок експерта у кримінальному провадженні є допустимим доказом у цивільній справі, якщо містить інформацію щодо предмета доказування. За наведених обставин, земельна ділянка передана у власність [PERSON] з порушенням вимог ст. 118 ЗК України, без її волевиявлення на отримання земельної ділянки, до того ж проект землеустрою не відповідав вимогам чинного законодавства, тому розпорядження голови Шепетівської районної державної адміністрації №239/2010р. від 01 липня 2010 року в частині надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га та №261/2010-р від 16 липня 2010 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 2 га є незаконними та підлягають скасуванню. Держаний акт про право власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення органу, на підставі якого такий акт видано. Враховуючи незаконність розпоряджень голови Шепетівської районної державної адміністрації, на підставі яких [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №667257 від 26 липня 2010 року, суд дійшов висновку, що вказаний державний акт слід визнати недійсним. Згідно зі статтями 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорювання правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 червня 2020 року в справі N 177/1942/16-ц (провадження N 61-2276св19) вказано, що «наявність підстав для визнання договору недійсним має встановлюватися судом на момент його укладення. Тобто, недійсність договору має існувати в момент його укладення». Відповідно до ст. 132 Земельного кодексу України, угоди про перехід права власності на земельні ділянки повинні містити документ, що підтверджує право власності на земельну ділянку. Судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім`я [PERSON] є недійсним станом на час його видачі, оскільки він виданий на підставі незаконних рішень - розпоряджень голови Шепетівської районної державної адміністрації. Отже, договір дарування земельної ділянки від 06 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] є недійсним, оскільки укладений з порушенням вимог законодавства - на підставі недійсного документу, що підтверджує право власності на земельну ділянку. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики ЄСПЛ (рішення у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року), втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям. Судом встановлено, що втручання у право власності добросовісного набувача [PERSON] переслідує суспільний інтерес, який полягає в поверненні в розпорядження держави незаконно вибувшої земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави з забезпечення громадян правом власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, забезпечення рівності можливостей всіх громадян використати своє право на землю, що явно переважає приватний інтерес у неправомірному отриманні спірної земельної ділянки, яка була набута з порушенням закону. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» № 1423-IX від 28.04.2021 змінено повноваження уповноважених органів на розпорядження земельними ділянками, у тому числі обмежено повноваження органів Держгеокадастру на розпорядження землями сільськогосподарського призначення. Згідно з п. 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом 27.05.2021 року землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель, зазначених у п.п. а-е даного пункту Перехідних положень. На даний час територіальні органи Держгеокадастру позбавлені права на розпорядження землями сільськогосподарського призначення, які попередньо перебували у державній власності за межами населених пунктів. Земельна ділянка з кадастровим номером 6825584600:07:066:0144 знаходиться на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району, що в межах Михайлюцької територіальної громади, юридичною особою якої є Михайлюцька сільська рада. Таким чином, власником земель сільськогосподарського призначення за межами Михайлюцької сільської ради Шепетівського району є Михайлюцька сільська рада. Враховуючи, що [PERSON] незаконно набула право власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 6825584600:07:066:0144, вказана земельна ділянка вибула з державної власності поза волею власника, [PERSON] не мала права відчужувати вказану земельну ділянку, про що набувач [PERSON] не знав та не міг знати, а тому вказана земельна ділянка підлягає витребуванню у [PERSON] на користь Михайлюцької сільської ради. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовна вимога про витребування земельної ділянки у [PERSON] є обґрунтованою, а втручання держави у його право власності є виправданим, оскільки порушення загальновідомого, чітко визначеного законодавством порядку надання земельних ділянок порушує суспільний інтерес на законний обіг землі, як національного багатства та положення законодавства України про зобов`язання органів влади діяти в межах своїх повноважень та у порядку, передбаченому законом, переслідує «суспільний», «публічний» інтерес, при цьому буде дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та приватними інтересами відповідача, а отже таке втручання буде виправданим та справедливим. Оскільки спірна земельна ділянка була сформована на підставі відповідної технічної документації, в якій зазначені відповідні координати, межі та конфігурація спірної земельної ділянки, вона може бути ідентифікована та повернута у вказаний спосіб.

Outcome: approved