Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Процедура (рух) справи:\~\~\~ У липні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Світловодськпобут». Позовними вимогами є розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 18 жовтня 2007 року, та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення з моменту відключення квартири, а саме з 29 вересня 2017 року. Ухвалою суду від 19 липня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі в заочному порядку, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Аргументи позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 18 жовтня 2007 року між нею та СП ТОВ «Світловодськпобут» було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води до його квартири [ADDRESS] . Свої зобов`язання за вказаним договором позивач виконувала у повному обсязі та своєчасно сплачувала за надані послуги за встановленими тарифами, натомість свої зобов`язання за договором відповідач не виконував, оскільки якість послуг з теплопостачання була неякісною, а гаряче водопостачання взагалі було відсутнє. Скориставшись своїм правом, вона звернулася з відповідною заявою до виконавчого комітету Світловодської міської ради щодо відключення її квартири як споживача від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, оскільки СП ТОВ «Світловодськпобут» не підготувалося до опалювального сезону 2019-2020 років, що спричинило у м. Світловодську надзвичайну ситуацію техногенного характеру. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №942 від 22 листопада 2016 року їй було надано дозвіл на відключення квартири [ADDRESS] від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. На її замовлення було розроблено проект індивідуального опалення квартири. 09 вересня 2017 року було складено акт про відключення вказаної квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП. Таким чином, відключення квартири відбувалося відповідно до діючого законодавства. Вона звернулася до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та припинення нарахування плати за вказані послуги з підстав відключення квартири від центральної мережі теплопостачання. Незважаючи на звернення позивача, відповідач продовжує нараховувати плату за послуги з централізованого опалення. Позивач зазначає, що рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №942 від 22 листопада 2016 року вичерпало свою дію у зв`язку з його реалізацією, що підтверджується і актом про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП. Таким чином, відключення квартири від ЦО і ГВП було не самовільним, а здійснено на підставі відповідного дозволу. Оскільки акт\~про відключення\~було складено\~09\~вересня 2017\~року,\~відповідно послуги\~з цієї\~дати не\~надавалися.\~До дати\~відключення квартири\~від ЦО\~і ГВП\~позивачем були\~оплачені послуги\~в повному\~обсязі,\~що підтверджується\~довідкою ТОВ\~«Світловодськпобут».\~На даний\~час нарахована\~відповідачем заборгованість\~за послуги\~централізованого теплопостачання\~станом на\~01\~липня 2022\~року яка\~складає 39076\~грн. Враховуючи викладені обставини, позивач просить розірвати договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 29 вересня 2017 року та зобовязати відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з моменту відключення квартири від централізованого опалення, а саме з 29 вересня 2017 року. В обґрунтування позовних вимог позивач надав суду копії таких доказів: - копію паспорта громадянина України та картки платника податків; - копію договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води; - копію витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №942 від 22 листопада 2016 року ; - копію робочого проекту на реконструкцію системи централізованого опалення в квартирі [ADDRESS] ; -\~ копію акта про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП від 29 вересня 2017 року; - копію довідки ТОВ «Світловодськпобут» 01.07.2022 року про відсутність заборгованості за спожиту теплову енергію квартири [ADDRESS] станом на 01 жовтня 2017 року; - копію довідки ТОВ «Світловодськпобут» №230 від 13 липня 2022 року про заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію станом на 01 липня 2022 року в розмірі 39076 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Аргументи відповідача,\~ТОВ «Світловодськпобут»: Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, без поважних причин в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми\~права,\~які регулюють\~спірні правовідносини,\~суд дійшов\~висновку,\~що позовні\~вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: СП ТОВ «Світловодськпобут» відповідно до рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради за №742 від 15 серпня 2012 року є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та подає теплову енергією в багатоквартирні будинки. 18 жовтня 2007 року між СП ТОВ «Світловодськпобут» та [PERSON] було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води, для опалення квартири [ADDRESS] , строком на пять років. Згідно витягу\~з рішення\~виконавчого комітету\~Світловодської міської\~ради №942\~від 22\~листопада 2016\~року [PERSON] \~надано дозвіл\~на переобладнання\~квартири та\~встановлення системи\~індивідуального опалення\~в квартирі\~ [ADDRESS] шляхом відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання за умови отримання відповідних технічних умов та проведення робіт в міжопалювальний період. На замовлення\~ [PERSON] \~було розроблено\~робочий проект\~на теплопостачання\~квартири [ADDRESS] . Згідно Акту про відокремлення (відключення) квартири від мереж ЦО і ГВП від 29 вересня 2017 року, квартира [PERSON] відключена від централізованого опалення шляхом заварюванням уводів у квартиру. [PERSON] зверталася до СП ТОВ «Світловодськпобут» з приводу припинення нарахування плати за послуги з моменту відключення квартири від централізованого опалення, що підтверджується заявою (вимогою) надісланою на адресу СП ТОВ «Світловодськпобут», в такий спосіб повідомляючи про відсутність потереби у послугах теплопостачання. Згідно довідки ТОВ «Світловодськпобут» від 01 липня 2022 року, заборгованість [PERSON] за спожиту теплову енергію станом на 01 липня 2017 року відсутня. З довідки ТОВ «Світловодськпобут» №230 від 13 липня 2022 року видно, що заборгованість [PERSON] за теплову енергію станом на 01 липня 2022 року становить в розмірі 39076 грн. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, сторонами визнані та не спростовані. Джерела права та оцінка суду: Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198 (далі по тексту Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (далі Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (далі Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП). Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина перша статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 6 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Частиною 1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно з частиною шостою статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом. Статтею 15 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що основними завданнями державного регулювання діяльності у сфері теплопостачання, зокрема є захист прав споживачів; забезпечення рівних можливостей доступу суб`єктів відносин у сфері теплопостачання на ринок теплової енергії; запобігання монополізації та створення умов для розвитку конкурентних відносин у сфері теплопостачання. Суб`єктами відносин у сфері теплопостачання у розумінні статті 1 зазначеного Закону є фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Частиною 3 статті 19 Закону передбачено, що споживач або суб`єкт теплоспоживання має право вибирати (змінювати) теплопостачальну організацію, якщо це технічно можливо. Згідно ст.\~24\~Закону України\~«Про теплопостачання»\~споживач теплової\~енергії має\~право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. У п.39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором. Пунктами 24, 25, 26 Правил надання\~послуг визначено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Повноваженнями щодо визначення правил (умов, порядку) реалізації споживачами права на відмову від послуг з централізованого опалення (ЦО) та гарячого водопостачання (ГВП) наділено виключно Міністерство регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України. Наказом №4 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин. Процедура відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП визначена Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП. Відповідно до п. 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від вказаних мереж. Згідно з п. 2.1. Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинку) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Якщо заявником є власник, наймач (орендар) окремого приміщення, Комісія має право не розглядати його заяву до прийняття рішення про відключення від мереж централізованого теплопостачання всього будинку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк ( п.2.2.3). Відповідно до п. 2.2.1 Порядку при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) опалення. Згідно з п. 2.3. Порядку отримання технічних умов може виконуватися безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Відповідно до п. 2.5. Порядку відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання та власника, наймача (орендаря) квартири, або уповноваженої ним особи. Згідно з п. 2.6 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Статтею 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Висновок суду: Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про розірвання договору від 18 жовтня 2007 року та про зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення з 29 вересня 2017 року, суд виходить з такого. Між ТОВ «Світловодськпобут» ( Виконавець) та [PERSON] (Споживач) 18 жовтня 2007 року укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води до його квартири [ADDRESS] , згідно з умовами якого Виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а Споживач своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені Кабінетом Міністрів України. Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради №942 від 22 листопада 2016 року [PERSON] надано дозвіл на переобладнання квартири та встановлення системи індивідуального опалення в квартирі [ADDRESS] шляхом відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання за умови отримання відповідних технічних умов та проведення робіт в міжопалювальний період. На підставі наданого дозволу позивач провів відключення квартири від мереж централізованого опалення, про що було складено відповідний Акт від 29 вересня 2017 року, підписаний представником суб`єкта господарювання, який здійснював відокремлення (відключення) від систем (мереж) централізованого опалення та постачання гарячої води та власником квартири. Правомірність рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради, підстав відключення помешкання позивача від мереж ЦО і ГВП та процедури встановлення автономного опалення не є предметом спору, що наразі розглядається судом. Відомостей про скасування вказаного рішення матеріали справи не містять. [PERSON] встановила індивідуальне електричне опалення у своїй квартирі згідно розробленого на підставі її замовлення робочого проекту на реконструкцію системи централізованого опалення. Згідно довідки ТОВ «Світловодськпобут» від 01 липня 2022 року, заборгованість [PERSON] за спожиту теплову енергію станом на 01 липня 2017 року відсутня. З довідки ТОВ «Світловодськпобут» №230 від 13 липня 2022 року видно, що заборгованість [PERSON] за теплову енергію станом на 01 липня 2022 року становить в розмірі 39076 грн. Дана обставина свідчить про те, що відповідач нараховує позивачу заборгованість за спожиту теплову енергію, оскільки заборгованість за спожиту теплову енергію на момент відключення квартири від мереж ЦО і ГВП, станом на 01 липня 2017 року, була відсутня. Таким чином, позивач у вищезазначений спосіб реалізував своє право на вибір джерела теплопостачання до свого помешкання та здійснив відключення своєї квартири у міжопалювальний період від мереж централізованого опалення на підставі дозволу суб`єкта владних повноважень і провів переобладнання та встановлення системи індивідуального опалення квартири під час його чинності, а тому таке відключення є правомірним, та не може вважатись самовільним. З положень Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року №169 вбачається, що акт про відокремлення (відключення) квартири/нежитлового приміщення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води затвердження не потребує. Судом не встановлено наявності протиправних дій відповідача, оскільки доведено, що від послуги відповідач відмовився, і вказана відмова була затверджена уповноваженим органом місцевого самоврядування, рішення якого на момент відключення квартири відповідача від мережі централізованого опалення, було чинним. Суд зазначає,\~що ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~651\~ЦК України\~передбачено,\~що зміна\~або розірвання\~договору допускається\~лише за\~згодою сторін,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, у п. 29 Договору від 18 жовтня 2007 року закріплено, що він може бути розірваний достроково, зокрема, у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил. Отже, в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отримані послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця, що також відповідає положенням Законів України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, «Про теплопостачання». Частина 2 ст. 653 ЦК України наголошує, що у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України є припинення дії, яка порушує право. При цьому, суд зауважує, що право на розірвання договору з надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води у позивача виникло з часу складання Акту про відключення квартири від мереж ЦО і ГВП, отже і зобов`язання за договором мають бути припинені саме з цього часу, в тому числі і в частині нарахування позивачеві плати за послуги централізованого опалення. З огляду на викладене, встановивши факт припинення користування позивачем послугами відповідача з часу складення Акту про відключення квартири позивача від мереж ЦО та ГВП, тобто з 29 вересня 2017 року, та відсутності заборгованості за надання централізованого теплопостачання на час відключення, суд вважає, що є правові підстави для розірвання договору та зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за свої послуги з 29 вересня 2017 року, оскільки в укладеному договорі сторони передбачили можливість його дострокового розірвання у разі зникнення потреби в отриманні послуг або відмови споживача від користування послугами виконавця. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2020 року міститься відповідний правовий висновок у аналогічній справі №401/799/18 за позовом Особа 1 до Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» про припинення дій та розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення та гарячої води. Аналогічна правовий висновок міститься в постановах Кропивницького апеляційного суду від 14 лютого 2020 року в справі №401/799/18, від 12 березня 2020 року у справі №401/1676/19, від 05 листопада 2019 року у справі №401/1733/19 в подібних правовідносинах за участю позивача Спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут». Оцінивши кожен з аргументів, наведених сторонами у заявах по суті на підтвердження своїх доводів та заперечень, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. У відповідності до ч.5 ст.141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач при зверненні з даним позовом до суду відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не сплачував судовий збір, з відповідача, в порядку ч.5 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 992 грн.40 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved