Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

15.11.2021р.\~до Жовтневого\~районного \~суду м.\~Дніпропетровська \~надійшла \~позовна \~заява \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ [PERSON] до [PERSON] про \~ розірвання\~ \~шлюбу (а.с. № 4). Провадження по справі було відкрито ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 08.12.2021р. та призначено розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом сторін) (а.с. № 18). Ухвалою суду від 31.01.2022р. за клопотанням відповідачки сторонам було надано строк для примирення 6 місяців (а.с. № 36). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 02.08.2022р. провадження по справі було поновлено (а.с. № 39). Позивач у позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 04.10.2014р. у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, під актовим записом № 1624, від шлюбу у них народилося двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . В позові зазначено, що останнім часом між подружжям було втрачено взаєморозуміння. Причиною припинення шлюбних відносин стали різні погляди на життя, несхожість характерів, що зробило неможливим подальше сумісне проживання. Позивач вважав, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Представник позивача - адвокат Полтавець Т.О. (діє на підставі ордеру серія АЕ №1025481 від 09.11.2021р. а.с. №8), після відновленні провадження по справі подала суду заяву від 29.09.2022р., в якій підтримала позовні вимоги та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності (а.с.№ 46). Також в окремій заяві від 29.09.2022р. зазначила, що не заперечує проти того періоду остаточного припинення шлюбних відносин, який зазначила відповідачка (а.с. № 47). Відповідачка в заяві до суду від 08.08.2022р. зазначила, що проти задоволення позову не заперечує, просить справу розглядати 29.09.2022р. за її відсутності (а.с. № 45). Також окремою заявою від 29.09.2022р., яку скерувала на е/пошту, відповідачка зазначила, що вони з позивачем остаточно припинили подружні стосунки з 01.06.2021р. (а.с. № 49). Таким чином, суд на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 29.09.2022р. за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін (представників) від 08.08.2022р. та 29.09.2022р. вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.10.2014р. у Красногвардійському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, під актовим записом № 1624 (а.с. № 12). Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON] , [INFO] та малолітня донька [PERSON] , [INFO] (а.с.№ 13, 14). Ухвалою суду від 31.01.2022р. сторонам за клопотанням відповідачки було надано строк на примирення - шість місяців та провадження у справі було зупинене на цей час (а.с. № 36). Відповідно до абзацу 5 п.10 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через протилежні погляди на життя, несхожість характерів. Позивач (через заяви свого представника) після спливу строку на примирення наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідачка після спливу строку на примирення також висловила свою згоду на розірвання шлюбу, а також зазначила, що шлюбні стосунки вони з позивачем остаточно припинили з 01.06.2021р. (а.с. № 45, 49). Цей період підтвердила і представник позивача в заяві до суду від 29.09.2022р. (а.с. № 47). З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно були припинені з 01.06.2021р. (більше одного року) і з цього часу більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, наданий судом строк для примирення результатів не дав, відповідачка заперечень проти розірвання шлюбу після спливу строку для примирення так само не висловила, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Питання щодо зміни прізвища відповідачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання при реєстрації шлюбу не змінювала прізвища, яке у неї було до реєстрації шлюбу (а.с. № 12). Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 908грн. (за ставками 2021р., коли і подано позов). На підставі викладеного,

Outcome: approved