Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява обґрунтована тим, що починаючи із листопада 2021 року у позивача із відповідачкою почалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне життя стало неможливим та нестерпним. На момент подання цієї позовної заяви до суду між сторонами ведення спільного господарства та спільного сімейного життя фактично припинилося, сторони зареєстровані і проживають у різних житлових приміщеннях, між собою на рівні, достатнього для визнання його сімейними стосунками, уже не спілкуються. При цьому, спільні малолітні діти проживають із відповідачкою, а позивач продовжує спілкування з ними та їх виховання за домовленістю із відповідачкою, надає своїм дітям належне матеріальне утримання. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 30 серпня 2022 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від відповідачки до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 вересня 2014 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується виданим свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 19.09.2014. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved