Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов обґрунтовує тим, що з 07.09.1996 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу в них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що з відповідачем фактичні шлюбні відносини припинено, спільне господарство не ведеться, у зв`язку з чим, в провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває цивільна справа № 161/8171/22 про розірвання шлюбу між ним та [PERSON] . З моменту припинення шлюбних відносин з відповідачем, він опікується інтересами та потребами найменшого сина [PERSON] , який є малолітнім, піклується про нього, займається його вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям. Вказує, що син проживає разом із ним, він спокійний та задоволений, забезпечений усім необхідним. Позивач зазначає, що не має наміру створювати перешкоди для спілкування матері з сином. На підставі викладеного, просить суд, визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 28.07.2022 відкрито загальне позовне провадження у справі. Від відповідача у встановлений ухвалою строк відзив не надходив. 15.09.2022 ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі. В судовому засіданні позивач заявлений позов підтримав та просив задовольнити з наведених у позовній заяві підстав, витрати понесені у зв`язку зі сплатою судового збору, просив залишити за ним. Крім цього, зазначив, що відповідач планує виїхати за кордон, у зв`язку з чим, визначення місце проживання малолітнього сина є необхідним. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Заслухавши пояснення позивача, допитаного у судовому засіданні малолітнього [PERSON] , дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Сторони є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с. 08). Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Згідно ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначаться за згодою батьків, яка досягла 10 років - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначаться нею самою. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном (ч. 1,2 ст. 171 СК України). Запрошений у судове засідання малолітній [PERSON] суду пояснив, що він бажає проживати разом з батьком [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. З висновку Служби у справах дітей Луцької міської ради № 172 від 07.10.2022 «Про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] », вбачається, що малолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком та сестрою [PERSON] , яка є повнолітньою за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. Марк займає окрему кімнату, умови проживання задовільні. В ході обстеження умов проживання [PERSON] , останній повідомив, що бажає проживати з батьком. [PERSON] є підприємцем, також працює у фермерському господарстві «АГРО МАЯК» та отримує доходи, які є достатніми для утримання малолітнього сина [PERSON] . Зважаючи на зазначене, Служба у справах дітей Луцької міської ради, не заперечує щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом із батьком [PERSON] . Судом встановлено, що позивач не чинить матері малолітнього [PERSON] будь-яких перешкод у спілкуванні, побаченні із сином, а також участі у його вихованні. Матір дитини, яка безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку сина, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати. Визначаючи місце проживання дитини з батьком суд враховує, те, що малолітній [PERSON] бажає з ним проживати, про що ствердив у судовому засіданні, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд при вирішенні спору надав першочергове значення саме найкращим інтересам дитини. Відтак, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved