Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» (далі - ДП «МБТЗ») про зобов`язання здійснити виправлення в графі 3 запису №32 трудової книжки [PERSON] , шляхом доповнення його словами «запис №27 вважати недійсним» та викласти його в наступній редакції «Запис №27 вважати недійсним, на виконання постанови Миколаївського апеляційного суду від 16.12.2021 по справі №487/5665/20 поновлений на роботі на посаді начальника юридичного відділу». Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що він з 23.12.2019 працював на посаді начальника юридичного відділу ДП «Миколаївський бронетанковий завод». 25.11.2020 його було звільнено з посади на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП України. Постановою Миколаївського апеляційного суду від 16.12.2021 його було поновлено на посаді начальника юридичного відділу ДП «Миколаївський бронетанковий завод», стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 172999, 95 грн.. Ухвалою Верховного Суду від 27.01.2022 було відмовлено у відкритті касаційного провадження. 06.01.2022 його було поновлено на посаді начальника юридичного відділу ДП «Миколаївський бронетанковий завод» та 11.01.2022 звільнено із займаної посади за угодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення йому було видано трудову книжку, де він виявив, що в книжці зроблено запис №32 «На виконання вимог постанови Миколаївського апеляційного суду від 16.12.2021 по справі №487/5665/20 поновлено на роботі на посаді начальника юридичного відділу. Проте, вважає, що при заповненні трудової книжки були порушені вимоги п. 2.6, 10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту населення України від 29.07.1993 №58, оскільки відповідач не вказав, що запис №27 є недійсним. Ухвалою від 15.02.2022 відкрите провадження у справі. 15.02.2022 позивач надав до суду додаткові пояснення. 05.09.2022 і 18.10.2022 позивач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву або заяву про розгляд справи за їхньою відсутності не надали. Суд, дослідивши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що наказом директора ДП «МБТЗ» № БЗ00000637-к-671 від 19.11.2020 [PERSON] звільнено з 25.11.2020 з посади начальника юридичного відділу ДП «МБТЗ», у зв`язку із скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. 25.11.2020 до трудової книжки позивача внесено відповідний запис за №27. Постановою Миколаївського апеляційного суду 16.12.2021, [PERSON] поновлено на посаді начальника юридичного відділу Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» та стягнуто з Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 172 999 грн. 95 коп. (з подальшим утриманням податків та інших обов`язкових платежів). Ухвалою Верховного Суду від 27.01.2022 Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод» відмовлено у відкритті касаційного провадження. На виконання вказаної постанови Миколаївського апеляційного суду 16.12.2021 у справі №487/5665/20 наказом №5-к від 04.01.2022 [PERSON] поновлено на посаді начальника юридичного відділу Державного підприємства «Миколаївський бронетанковий завод». 05.01.2022 до трудової книжки позивача внесено відповідний запис за № 32. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Статтею 43 Конституції України кожному гарантовано право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Статтею 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до частин першої, четвертої та п`ятої статті 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Порядок ведення трудових книжок виконується відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993року (далі - Інструкція). Згідно з пунктом 2.3 глави 2 Інструкції записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Пунктом 2.4 глави 2 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). У разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу, про нагородження та заохочення та інші мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження (пункти 2.6, 2.9 глави 2 Інструкції № 58). Згідно з пунктом 2.10 глави 2 Інструкції у розділі «Відомості про роботу», «Відомості про нагородження», «Відомості про заохочення» трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номера, дати внесення запису в графі 3 пишеться: «Запис за № таким-то недійсний». Прийнятий за такою-то професією (посадою) і у графі 4 повторюються дата і номер наказу (розпорядження) власника або уповноваженого ним органу, запис з якого неправильно внесений до трудової книжки. У такому ж порядку визнається недійсним запис про звільнення і переведення на іншу постійну роботу у разі незаконного звільнення або переведення, установленого органом, який розглядає трудові спори, і поновлення на попередній роботі або зміни формулювання причини звільнення. Наприклад, пишеться: «Запис за N таким-то є недійсним, поновлений на попередній роботі». При зміні формулювання причини звільнення пишеться: «Запис за № таким-то є недійсним» звільнений... і зазначається нове формулювання. У графі 4 в такому разі робиться посилання на наказ про поновлення на роботі або зміну формулювання причини звільнення. Як встановлено, запис у трудовій книжці позивача № [NUMBER] неправильно внесений відповідачем, зокрема: у цьому записі не було зазначено, що «запис за №27 є недійсним», (позивача поновлено на роботі на підставі рішення Миколаївського апеляційного суду 16.12.2021, на виконання якого відповідачем видано наказ №5к від 04.01.2022), тому порушене право позивача підлягало відновленню у спосіб внесення в трудову книжку доповнення у запис №32 у точній відповідності до вимог наведеного вище пункту 2.10 глави 2 Інструкції. Для відновлення порушеного права позивача необхідно визнати недійсним запис №27, з урахуванням вимог пункту 2.10 глави 2 Інструкції, для цього внести у трудову книжку у запис №32 доповнення, в якому в графі 3 зазначити: «Запис за №27 є недійсним, поновлений на попередній роботі». Отже, на підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено порушення щодо внесення запису у трудову книжку позивача при поновленні його на роботі, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved