Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Ліпецька В.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участю третьої особи: Служби у справах дітей Балтської міської ради Одеської області про визначення місця проживання дитини з батьком. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] народилася дочка [PERSON] . Сімейне життя не склалося, тому за рішенням суду від 10.05.2016 рок їх шлюб було розірвано. Після розлучення відповідачка з дочкою переїхала до своїх батьків. Згодом [PERSON] стала співмешкати з іншим чоловіком, з яким у неї народилася дитина, та вони змінили місце проживання, переїхавши в с. Пасицели Подільського району Одеської області. Позивач [PERSON] постійно спілкувався з дочкою та допомагав матеріально. Дівчинка часто гостювала у тата та влітку 2021 року виявила бажання постійно проживати біля батька, однак батьки не дійшли згоди щодо визначення місця проживання дитини. Позивач вважає, що проживання дочки разом з ним повністю відповідає інтересам дитини, дитина має гарні умови для життя, а саме: окрему кімнату, необхідні меблі, місце для занять та відпочинку, особисті речі, шкільне приладдя, одяг та взуття, іграшки, цифрову техніку. Вважає, що дитина живе в гармонії та у морально сприятливих умовах. Він має можливість забезпечити її належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дочки, чого відповідач забезпечити не в змозі. Позивач [PERSON] та представник позивача адвокат Ліпецька В.В. позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним у позові, просили задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду із заявою про визнання позову. Проти розгляду справи за її відсутності не заперечувала. Представник Служби у справах дітей Балтської міської ради Одеської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та надала висновок про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком. Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Балтського районного суду Одеської області від 10.05.2016 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , - розірвано (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с. 7) Згідно довідки Балтської міської ради Одеської області від 04.05.2022 від № 964, малолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком. (а.с. 8) За місцем проживання [PERSON] для дитини створені належні умови для проживання, виховання, фізичного та духовного розвитку, що підтверджується Актом обстеження умов проживання (а.с. 9) Як вбачається з характеристики класного керівника НВК «Балтська ЗОШ І-ІІІ ст. № 1 ім. О. Гончара» на [PERSON] , 2011 року народження, батько приділяє належну увагу вихованню доньки, постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. (а.с. 13) Позивач [PERSON] офіційно працевлаштований, має стабільний заробіток має позитивну характеристику за місцем роботи. (а.с. 11-12) Відповідно до висновку виконавчого комітету Балтської міської ради Одеської області визнано за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом батьком [PERSON] (а.с. 42-45) Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 161 СК України визначено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. З аналізу практики Європейського суду з прав людини встановлено, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Положеннями ст.. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) зазначено, що «тлумачення ч.1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю «визначення різних місць проживання матері та дитини», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання. При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , суд в контексті першочергового урахування інтересів дитини, враховуючи добросовісне виконання позивачем [PERSON] батьківських обов`язків, створення для дочки необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з батьком, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, бажання самої дитини проживання разом з батьком, приходить до висновку про обґрунтованість позову та визначення місця проживання дитини з батьком. На підставі викладеного,

Outcome: approved