Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

Куликівська селищна рада як орган опіки та піклування в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] подала позов, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Також просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки всіх його доходів на утримання [PERSON] та [PERSON] на користь законного представника дітей або державної установи, де діти будуть перебувати та передати [PERSON] та [PERSON] . Куликівській селищній раді як органу опіки і піклування для подальшого їх влаштування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на території громади в [ADDRESS] , зареєстровані неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] , їхнім батьком є [PERSON] , [INFO] . [PERSON] у червні 2022 року закінчила комунальний заклад «Городнянський ліцей» Чернігівської обласної ради. На час подання позову [PERSON] закінчив 9-Б клас комунального закладу «Городнянський ліцей» Чернігівської обласної ради. Навчається в закладі в спеціальному класі для дітей з тяжкими порушеннями мовлення з першого класу. За погодженням Служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради під час канікул [PERSON] та [PERSON] проживали у сім`ї батька, [PERSON] , [INFO] . Батько вихованням дітей не займається, ніколи не відвідує батьківські збори, не виконує свої виховні функції, негативно впливає на психологічний та душевний стан дочки та сина. У [PERSON] і [PERSON] відсутнє повноцінне матеріальне забезпечення. Батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Інтерес у батька до життя дітей відсутній: ліцею не відвідує, спілкування з класними керівниками уникає, не цікавиться навчальними досягненнями дітей. Психологічний клімат у сім`ї несприятливий, батько не має авторитету. На канікули дітей забирає старший брат [PERSON] . За період навчання дітей у закладі [PERSON] тільки один раз приїздив до них, щоб забрати на канікули. Більше жодного разу дітей не провідував, не цікавився їх станом здоров`я та успіхами у навчанні. [PERSON] та [PERSON] перебували на обліку у службі у справах дітей Куликівської районної державної адміністрації із 17.08.2020 року, як діти, які опинилися у складних життєвих обставинах. У Службі у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради з 24.02.2021 року [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку як діти, які опинились у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради від 31.05.2022 року № 44 [PERSON] та [PERSON] влаштовано у сім`ю патронатного вихователя в смт Куликівка, як дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах. Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що [PERSON] систематично протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не виконує рекомендації Служби у справах дітей, комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради від 04 липня 2022 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] . В судове засідання позивач не направив свого представника, жодних процесуальних документів від нього не надходило. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, буд-яких процесуальних документів від нього не надходило. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради Вересоцька А. А. в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову та пояснила, що діти тривалий час перебували у навчальному закладі. Вони знаходяться на обліку, як такі що потребують піклування. 29 березня 2022 року діти повернулися в смт Куликівку у сім`ю батька, хоча ідеальних умов для проживання там не було. Протягом квітня та травня 2022 року Служба перевіряла сім`ю, надавала допомогу. Далі ситуація стала критичною, оскільки батько не забезпечував належні умови для дітей. Діти отримували пенсію по втраті годувальника, однак ці кошти йшли батьку. Старший брат [PERSON] підтримував дітей, так як мав тимчасові підробітки. Тому дітям надали статус дітей позбавлених батьківського піклування та було прийнято рішення про доцільність позбавленням батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей. Представник третьої особи - Центру соціальних служб Куликівської селищної ради Карцева Л. Є. в судовому засіданні зазначила, що доцільним буде задовольнити позов, а також пояснила що відповідач не завжди йшов на контакт з представниками Центру, міг не впускати їх до будинку, був агресивний. До рекомендацій представників Центру не прислухався. Третя особа - патронатний вихователь [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, а також пояснила що діти були залякані батьком, тому не хотіли повертатися додому. Батько не приділяв їм належної уваги та не забезпечував навіть мінімальних умов для нормального проживання. У відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно з ч.1-4 статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, а тому, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. Згідно пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності можливо розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України), та є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається із матеріалів справи батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.19-20). Мати дітей - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18 березня 2014 року (а.с. 25). Згідно з довідкою № 550 від 15 червня 2022 року, яка видана Куликівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області, [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , і має наступний склад сім`ї: дочка [PERSON] , [INFO] , онука [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.26). У характеристиці № 03-09/921 від 15.06.2022 року, яка видана Куликівською селищною радою Чернігівського району Чернігівської області зазначено, що [PERSON] протягом останніх років ніде не працює та не перебуває на обліку у Центрі зайнятості. Раніше соціальними службами були зафіксовані факти зловживання [PERSON] алкоголем. Проживає він у приватному будинку з двох жилих кімнат, у яких є спальні місця та шафа. Все знаходиться у занедбаному стані. Має двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на обліку Служби у справах дітей, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. Єдиними доходами сім`ї є пенсія по втраті годувальника на неповнолітніх дітей після смерті їх матері, та тимчасові підробітки повнолітнього сина [PERSON] . Під час перебування [PERSON] та [PERSON] на канікулах батько не забезпечує їх належне утримання, ухиляється від виконання батьківських обов`язків: діти ходять у брудному одязі, який є у мінімальній кількості, в сім`ї немає запасу продуктів харчування. [PERSON] конфліктний, при спілкуванні веде себе агресивно, на співпрацю зі службами йде неохоче, не визнає факт неналежного виконання батьківських обов`язків (а.с.33). Актами обстеження умов проживання за 2020-2022 роки за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що будинок потребує капітального ремонту, туалет і ванна кімната у будинку відсутні. Санітарно-гігієнічні умови в будинку незадовільні (а.с.60-66). Згідно з довідкою № 01-20/156 від 15.06.2022 року, виданою Комунальним закладом «Городнянський ліцей» Чернігівської обласної ради [PERSON] з 04.09.2018 року і по теперішній час навчається у комунальному закладі «Городнянський ліцей» Чернігівської обласної ради (а.с.38). Згідно з довідкою № 01-20/153 від 15.06.2022 року, виданою Комунальним закладом «Городнянський ліцей» Чернігівської обласної ради [PERSON] з 04.09.2018 року навчалася у комунальному закладі «Городнянський ліцей» Чернігівської обласної ради. 03.06.2022 року відрахована із закладу у зв`язку із закінченням навчання (а.с.39). Згідно з витягами з протоколу засідання психолого-педагогічної консультації Обласного інституту післядипломної педагогічної освіти імені К. Д. Ушинського №4/10 від 16.01.2014 року та № 10/52 від 02.02.2017 року у [PERSON] має місце загальна несформованість пізнавальних процесів легкої форми, системне недорозвинене мовлення легкого ступеня. Вона потребує постійної зовнішньої стимуляції і підтримки, спрощення завдань (а.с.36-37). Згідно з актами про невідвідування № 01-20/154 та № 01-20/155 від 15.06.2022 року, які складені Комунальним закладом «Городнянський ліцей» Чернігівської обласної ради за період навчання з 04.09.2018 року [PERSON] та [PERSON] їхній батько тільки один раз приїздив до дітей, щоб забрати їх на канікули. Більше жодного разу не провідував, листів не писав, не цікавився їхнім станом здоров`я та успіхами в навчанні (а.с.40-41). Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 44 від 31 травня 2022 року [PERSON] та [PERSON] влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.57). Наказом в.о. начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області Клунко Л. І. № 03 від 24.02.2021 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] взято на облік, як дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах (а.с.52). Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 50 від 04 липня 2022 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування (а.с.32). Рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 49 вiд 04 липня 2022 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.28-31). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює на посаді фахівця з соціальної роботи Центру соціальних служб Куликівської селищної рад. Вона неодноразово відвідувала сім`ю [PERSON] . Батько не виконує свої обов`язки, має конфліктний характер. У будинку брудно та відсутні належні умови для проживання дітей. [PERSON] було запропоновано роботу, але він відмовився, так як не бажає працювати. Рекомендацій Центру соціальних служб не хотів виконувати. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює на посаді психолога Центру соціальних служб Куликівської селищної ради. Повідомила, що з [PERSON] вона декілька разів зустрічалася, оскільки остання має певні розумові проблеми. Зазначила, що під час бесід [PERSON] негативно висловлювалися по відношенню до батька. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] повідомив, що він є сином [PERSON] . Зазначив, що не заперечує проти того щоб батька позбавили батьківських прав по відношенню до нього, оскільки батько про нього не піклувався та він йому не довіряє. В судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] не піклується про фізичний, духовний розвиток та виховання своїх дітей - [PERSON] та [PERSON] не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти, тобто поведінка відповідача є такою, що свідчить про його ухилення від виконання обов`язку по вихованню дітей. Вищезазначені обставини вказують, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками. По справі не здобуто доказів, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно [PERSON] та [PERSON] буде суперечити інтересам дітей. Доказів, що підтверджують обставини виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, наявність у відповідача заробітку, зацікавленість відповідача у вихованні дітей, надання їм батьківської турботи, необхідного харчування, матеріального забезпечення не надано. Відповідно до ч.1 ст 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголосив на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини (§ 57, § 58). Разом з тим, поведінка відповідача за час розгляду справи свідчить про те, що йому байдужа доля дітей. За весь час розгляду справи відповідач будучи належним чином повідомленим, не виявив бажання взяти участь у судових засіданнях. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що свідчать про самоусунення відповідача за власною ініціативою від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своїх неповнолітніх дітей, без поважних причин залишення їх без батьківської уваги та турботи. Позивачем доведено, що поведінка відповідача відносно дітей є свідомим нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки зазначена міра є виправданою з огляду на необхідність захистити інтереси дітей. Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини та ч.ч. 7, 8 ст.7 СК України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позбавлення батьківських прав відповідача відповідно до ч.2 ст.166 СК України не звільняє його від обов`язку утримувати свою дитину, у зв`язку з чим суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання [PERSON] та [PERSON] . За правилами ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вимоги ст.ст. 166, 180, 184 СК України, майновий стан відповідача, відсутність даних про наявність інших утриманців, стан здоров`я дітей та їхній вік, а також вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч.2 ст.182 СК України, суд приходить до висновку, про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частки усіх доходів відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. З огляду на положення п.14 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за дану позовну заяву справлянню не підлягає. Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved