Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу в сумі 3056,46грн та 3% річних в сумі 26,21грн, втрати від інфляції в сумі 148,07грн, судовий збір в сумі 2481,00грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Вінницягаз" є оператором газорозподільної системи і надає послуги саме із розподілу природного газу, і такі послуги не включають в себе послуги з постачання природного газу. В свою чергу, відповідачка використовувала та продовжує використовувати природний газ із ГРМ та не подала до позивача жодних заяв про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Разом з тим, для приєднання до умов договору розподілу та фактичного укладення договору споживачу необов`язково мати підписану заяву приєднання, а достатньо здійснити одну із передбачених законодавством дій, а саме: сплатити за послуги Оператора ГРМ; мати документально підтверджене споживання природного газу. У випадку із відповідачкою, нею виконані дві із передбачених умов для приєднання до договору розподілу природного газу, а саме: 1) проведені оплати за послуги Оператора ГРМ, які мали місце в липні-жовтні 2020 року; 2) помісячні показання лічильника природного газу, які вказують на споживання природного газу та відображені в доданих до позовної заяви виписці з фінансового стану і довідках про споживання природного газу по особовому рахунку відповідачки, що є документальним підтвердженням споживання природного газу. Таким чином, між сторонами виникли договірні відносини щодо надання АТ "Оператор газорозподільчої системи "Вінницягаз" послуг з розподілу (доставки) природного газу до будинку відповідачки, яка прийняла ці послуги, користуючись природним газом (тобто прийняла оферту) та якій відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Для відповідачки розрахована щомісячна плата за розподіл газу. В свою чергу, відповідачка, являючись споживачем послуги з розподілу природного газу, в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Кодексу газорозподільних систем, своїх обов`язків по оплаті за розподілений їй природний газ не виконує, у зв`язку з чим у неї станом на 23.02.2022 перед позивачем наявна заборгованість за послугу розподілу природного газу в сумі 3056,46грн. Дана заборгованість утворилась в зв`язку із неналежним проведенням оплати, а саме її відсутністю зі сторони відповідачки в період з січня 2020 року по лютий 2022 року включно. Позивачем, в порядку ст. 625 ЦПК України, розраховано загальну суму трьох процентів річних, яку слід стягнути з відповідачки на користь позивача за прострочення оплати послуг з розподілу природного газу становить - 26,21грн, а також індекс інфляції, який всього за весь період становить - 148,07грн. Зазначає, що відповідачка в добровільному порядку заборгованість за надані послуги не сплачує, чим порушує виконання вимог типового договору в частині виконання обов`язку в натурі, таке цивільне право позивача підлягає судовому захисту в обраний Товариством спосіб. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 13.06.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 05.07.2022 із викликом сторін. 04.07.2022 від представника позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» Мудрика О.С. надійшли додаткові пояснення, у яких сторона позивача надала інформацію, щодо наявності судових прецедентів за аналогічними позовами Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» про стягнення заборгованості за послугу розподілу природного газу. 04.07.2022 від відповідачки [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідачка просила відмовити в задоволення позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз». Свій відзив мотивує тим, що з підстав відсутності належних і допустимих доказів у матеріалах справи, які б доказували законність вимог АТ «Вінницягаз» позовна заява АТ «Вінницягаз» є необгрунтованою, а позовні вимоги не підлягають задоволенню, а саме: фактичні докази підроблення документів АТ «Вінницягаз» задля заволодіння ГРМ села Громадське; закінчення строку дії фіктивного Договору; відсутність доказу щодо присвоєння АТ «Вінницягаз» особового рахунку № [NUMBER] саме з моменту пред`явлення зобов`язання зі сплати за розподіл природного газу і саме на підставі акцептування договору про розподіл природного газу; відсутність підписаної заяви-приєднання про згоду сплачувати за розподіл природного газу замість постачальника; відсутність підтвердження, що позивач фактично розподілив саме природний газ, а не газоподібне паливо; відсутність підтвердження, що позивач виставив бодай один рахунок для сплати за фактично надану послугу з розподілу природного газу; відсутність фактично підтвердженого факту споживання саме природного газу (хоча б фактичні фотопокази лічильника); відсутність доказу, що саме відповідач здійснив платіж за квитанцією (рахунком), що відповідає законодавству про бухгалтерський облік і відсутність виписки з рахунку; відсутність Акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін як невід`ємного додатку до Договору; відкриті кримінальні справи та арешт облгазів Фірташа, в тому числі АТ «Вінницягаз». 05.07.2022 розгляд справи відкладено на 27.07.2022 у зв`язку забезпеченням сторони позивача можливості ознайомитись з відзивом на позовну заяву та надання відповіді на відзив. 08.07.2022 від представника позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» Мудрика О.С. надійшла відповідь на відзив, у якій зазначив, що позовні вимоги АТ «Вінницягаз» підлягають задоволенню. Свою відповідь на відзив мотивує тим, що будь-яких належних та допустимих доказів на спростовування доводів позивача щодо наявності між сторонами договірних відносин про надання послуг розподілу природного газу, щодо правомірності нарахування щомісячної плати за розподіл газу, щодо об`ємів спожитого природнього газу, який взято для розрахунку розподілу природного газу, щодо обов`язку оплачувати послуги з розподілу природного газу, відповідачка не надала. Разом з тим, твердження відповідачки щодо помилкового зазначення особового рахунку, порівнянь природного газу та газоподібного палива, на думку позивача є такими, які підміняють поняття щодо суті заявлених позовних вимог, та на сам перед мають на меті ухилення [PERSON] від оплати житлово-комунальних послуг, до яких віднесено послуги з розподілу природного газу. 27.07.2022 розгляд справи відкладено на 19.08.2022 за клопотанням представника позивача, явку якого визнано обов`язковою. 19.07.2022 від відповідачки [PERSON] на адресу суду надійшли пояснення на відповідь на відзив у яких відповідачка просила відмовити в задоволення позову АТ «Вінницягаз». Свої пояснення мотивує тим, що обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач має довести суду законність перебування ГРМ с. Громадське та особисто її частку газорозподільної труби у користуванні позивача належними і допустимими доказами, а не цитуванням норм кодексу, в якому прописана процедура. Окремо звертає увагу на той факт, що позивач посилається виключно на ЗУ «Про ринок природного газу» та Кодекс ГРМ, який затверджений НКРЕКП. ЗУ «Про ринок природного газу» є чинним, але не введений в дію. Вважає, що виокремлення послуги не могло відбутися. Позивач вводить суд в оману. Позивачем не спростовано доводів щодо наявності розподілу різної товарної продукції та не доведено, що розподілив саме природній газ. 19.08.2022 від представника позивача АТ «Оператор газорозподільної системи Вінницягаз» адвоката Ліфанчука М.О. надійшли письмові пояснення, у яких зазначив наступне: система газопостачання (газові мережі) це не «труба», а складний технологічний комплекс, частини якого не можуть функціонувати окремо або незалежно одна від іншої; основною функцією АТ «Вінницягаз», як Оператора ГРМ, є забезпечення технічного обслуговування ГРМ на визначеній ліцензією території не залежно від форми власності її складових; плата за розподіл природного газу є оплатою послуг з підтримання ГРМ в справному та безпечному стані та можливості фізичного переміщення природного газу від точки входу до ГРМ (в даному випадку із газотранспортної системи Оператора ГТС) безпосередньо до оселі споживача (Відповідача); без дотримання суб`єктами ринку природного газу (в тому числі територіальними громадами, побутовими споживачами) вимог положень Кодексу ГРМ та ПБСГ щодо обв`язку передачі в користування Оператору ГРМ газових мереж з метою їх технічного обслуговування розподіл природного газу на такі частини системи газопостачання розподіл природного газу має бути припинений (в даному випадку с. Громадське Літинського району Вінницької області). 19.08.2022 розгляд справи відкладено на 08.09.2022 у зв`язку із надходженням до суду заяви представника відповідачки про відкладення розгляду для можливості ознайомлення з матеріалами справи. 08.09.2022 справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та призначено розгляд справи на 29.09.2022. 08.09.2022 від відповідачки [PERSON] надійшла заява, у якій остання висловила свою позицію щодо правового статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом ЄДРПОУ 02894935, Літинського районного суду Вінницької області та судді Верещинської Я.С., яка діє в інтересах вищевказаної юридичної особи. Представник позивача АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» адвокат Ліфанчук М.О. у судовому засіданні 29.09.2022 позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, відповіді відзив та письмових поясненнях. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Згідно п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Варто зазначити, що згідно ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі. Зважаючи на неявку відповідачки та її представника, яких було належним чином повідомлено про судове засідання, надання відповідачкою відзиву на позовну заяву та пояснення на відповідь на відзив, судом ухвалено провести розгляд справи без участі сторони відповідача. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з таких підстав. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 №2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу (із наступними змінами) (а.с.9-13). Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, своєю постановою від 19.06.2017 №811 видала Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Вінницької області. В свою чергу, Регулятор постановою від 11.06.2019 №1025 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 19.06.2017 №811» внесла такі зміни: 1) у назві абревіатуру «ПАТ» замінити абревіатурою «АТ»; 2) у тексті постанови слова «ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ» у всіх відмінках замінити словами «АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ» у відповідних відмінках (а.с.14). Постановою НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3014 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Вінницягаз», встановлено тариф на послуги розподілу природного газу для AT «Вінницягаз» на період: з 01 січня 2020 року до 30 червня 2020 року включно у розмірі 0,89 грн. за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ); з 01 липня 2020 року у розмірі 1,09 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). Постановою НКРЕКП від 24 червня 2020 року №1152 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3014», внесено зміни до постанови НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3014, а саме: абзац другий підпункту 2 пункту 1 цифри «1,09» замінено цифрами «0,97» (а.с.15). 01січня 2021року набрала чинності постанова НКРЕКП від 30 грудня 2020 року №2765 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Вінницягаз»», якою для AT «Вінницягаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,68 грн за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ) (а.с.16). 01січня 2022року набрала чинності постанова НКРЕКП від 22 грудня 2021 року №2741 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Вінницягаз»», якою для AT «Вінницягаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,76 грн за 1м3 на місяць (без урахування ПДВ) (а.с.16зв.бік.). Відповідно до фінансового стану розрахунків за послугу з розподілу природного газу на ім`я відповідачки [PERSON] як на споживача послуг з розподілу природного газу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] присвоєний ЕІС-код № [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , параметри лічильника газу UG G4, прилади: опалення-1од, плита-1од. Розрахована щомісячна плата за розподіл газу по періодам: з січня по червень 2020 року у розмірі 01.10.2018 - 30.09.2019 = 1018,8м3/12міс = 84,9м3х1,068грн за 1міс = 90,67грн в місяць; з липня по грудень 2020 року у розмірі 01.10.2018 - 30.09.2019 = 1018,8м3/12міс= 84,9м3 х1,164грн за 1міс = 98,82грн в місяць; з січня 2021 року по грудень 2021 року у розмірі 01.10.2019 - 30.09.2020= 864,1м3/12міс = 72,0083м3х2,061грн за 1м3 = 145,17грн в місяць; з січня 2022 року по лютий 2022 року у розмірі 01.10.2020 - 30.09.2021 = 917,04м3/12міс = 76,42м3х2,112грн за 1м3= 161,40грн в місяць. За період з січня 2020 року по лютий 2022 року відповідачу нараховано заборгованість за послуги з розподілу природного газу в сумі 3056,46грн на показник лічильника 11008,52м3. Відповідачкою здійснювались оплати за послуги Оператора ГРМ, які мали місце в липні-жовтні 2020 року (а.с.17). Згідно з довідкою про фактичний обсяг споживання природного газу особовим рахунком відповідачки №0100366537 за період з 01.10.2018 по 30.09.2019, розподілено природного газу в кількості 1018,8м3 (а.с.18). Згідно з довідкою про фактичний обсяг споживання природного газу особовим рахунком відповідачки №0100366537 за період з 01.10.2019 по 30.09.2020, розподілено природного газу в кількості 864,10м3 (а.с.19). Згідно з довідкою про фактичний обсяг споживання природного газу особовим рахунком відповідачки №0100366537 за період з 01.10.2020 по 30.09.2021, розподілено природного газу в кількості 917,04м3 (а.с.20). Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1379/27824 06 листопада 2015року, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2498 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Як передбачено ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач. Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ) - договір розподілу природного газу це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу; - доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи; - оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління; - споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу; - ЕІС-код (Energy Identification Code) персональний код ідентифікації споживача як суб`єкта ринку природного газу або його точки комерційного обліку (за необхідності), присвоєний Оператором газорозподільної системи в установленому цим Кодексом порядку; - постачальник природного газу (постачальник) суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Відповідно до п.1.4 Розділу І Типового договору розподілу природного газу затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498 (далі- Типовий договір розподілу природного газу) послуга з розподілу природного газу - послуга Оператора ГРМ, яка надається Споживачу та включає в себе забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи і розподіл (переміщення) належного Споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача; - персоніфіковані дані - персоніфіковані дані щодо Споживача та його об`єкта (назва, П.І.Б., ЕІС-код, перелік вузла(ів) обліку та відповідні дані вузла обліку тощо), визначені в заяві-приєднанні, які є достатніми для проведення взаєморозрахунків та визначення об`єму споживання природного газу. Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ доступ суб`єктів ринку природного газу до ГРМ, що на законних підставах знаходиться у власності чи користуванні (у тому числі в експлуатації) Оператора ГРМ, здійснюється на принципах: забезпечення рівних прав доступу, у тому числі приєднання, до ГРМ відповідно до вимог цього Кодексу; забезпечення Оператором ГРМ належної якості послуг доступу (приєднання) на договірних засадах; забезпечення суб`єктами ринку природного газу критеріїв доступу, визначених розділами V та VI цього Кодексу, та належних розрахунків за надані послуги. Згідно з пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу. Відповідно до п.1.3 Типового договору розподілу природного газу, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2494 договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт ( п.5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до п.6 Глави 3 Розділу І Кодексу газорозподільних систем на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ , зокрема, присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника. Відповідно до п.6.1, 6.2 Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. Згідно з абз.2 пункту 6.6 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Відповідно до п. 6.3 розділу VI Типового договору розподілу природного газу, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Згідно з абз.1 п.2 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Відповідно до п.3.2 Типового договору розподілу природного газу за умови включення Споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у розрахунковому періоді та відсутності простроченої заборгованості за цим Договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу. Приймання-передача обсягу газу, належного Споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до Споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта Споживача. Споживач забезпечує належну експлуатацію власних газових мереж після межі балансової належності згідно з чинним законодавством, зокрема відповідно до вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15 травня 2015 року №285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за №674/27119, або укладає відповідний договір з будь-якою організацією, яка має право на виконання таких робіт, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. За домовленістю Сторін експлуатаційна відповідальність Оператора ГРМ може бути поширена і на газові мережі (їх частину) Споживача, якщо це визначено в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною цього Договору. Порядок укладання акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності Сторін визначений Кодексом газорозподільних систем. Згідно з положеннями п.4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем межа балансової належності - точка розмежування газових мереж між суміжними власниками газових мереж за ознаками права власності чи користування, на якій відбувається приймання-передача природного газу; межа експлуатаційної відповідальності сторін - точка розмежування газових мереж за ознакою договірних зобов`язань з експлуатації окремих ділянок або елементів, яка встановлюється на межі балансової належності або за згодою сторін в іншій точці газових мереж. Відповідно до положень п.1 глави 5 розділу ІІІ Кодексу межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності між оператором газорозподільних систем та споживачем (суміжним суб`єктом ринку природного газу) визначається в акті розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, що є невід`ємною частиною договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічній угоді про умови приймання-передачі газу ГРМ). Відповідно до п.12.7 розділу ХІІ Типового договору розподілу складений сторонами акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з гл4 Розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань. Якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу не забезпечений лічильником газу, фактичний об`єм спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Об`єкт побутового споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня тощо), що належить споживачеві на правах власності або користування (Постанова НКРЕКП №2496 від 30.09.2015). За змістом ст.162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Плата за комунальні послуги має вноситись своєчасно. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 та ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Положеннями п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до комунальних послуг належать в тому числі послуги з постачання та розподілу природного газу. Частиною 1статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.4 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», з пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідачкою виконано дві умову для приєднання до договору розподілу природного газу, саме, в матеріалах справи наявне документальне підтвердження споживання природного газу та часткова оплата послуг його розподілу (довідка по особовому рахунку). Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 та постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі №642/2858/16. Матеріали справи не містять доказів про звернення відповідачки із заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу та доказів вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання. [PERSON] із заявами до Оператора ГРМ про розірвання договору та припинення розподілу природного газу не зверталася, доказів вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання не додано. Таким чином, [PERSON] своїми діями приєдналася до вказаного Типового договору, оскільки споживає природний газ, про що свідчить наростаюча зміна показника лічильника, оплачує рахунки за спожитий природний газ та частково оплачує послуги розподілу природного газу, що нею не заперечується, із відповідною заявою до оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу не зверталася. Також, щодо розмежування повноважень з газопостачання та розподілу газу, слід зазначити наступне. У 2015 році відповідно до Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» відбулось реформування газової сфери, а саме: розмежовано функції розподілу та постачання природного газу населенню. З 01 липня 2015 року відповідно до постанови НКРЕКП від 21.05.2015№1587 анульовано дію ліцензії ПАТ «Вінницягаз» на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом. На підставі постанови НКРЕКП від 11.05.2017 №633 відповідно до законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про ринок природного газу» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України ТОВ «ВІННИЦЯГАЗ ЗБУТ» (код ЄДРПОУ 39593306). Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 19.06.2017 №811 «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу АТ «Вінницягаз» (зі змінами від 11.06.2019)», АТ «Вінницягаз» (код ЄДРПОУ 03338649) видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Вінницької області (крім сіл Якушинці і Зарванці Вінницького району, смт Кирнасівка, сіл Одая, Нестерварка, Федьківка, Дранка, Тиманівка, Клебань, Копіївка, хутір Марково Тульчинського району, сіл Пилипи-Борівські, Калинка Томашпільського району, сіл Сокіл, Моївка, Борівка, хутір Грабовець Чернівецького району, села Махаринці Козятинського району, сіл Бухни, Морозівка Погребищенського району), а також території м. Гайворон Кіровоградської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Вінницягаз». Згідно з п.1.1.1 Статуту АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» останнє є новим найменуванням ПАТ по газопостачанню та газифікації «Вінницягаз» (ідеентифікаційний код 03338649). У відповідності до положень нормативно-правових актів які регулюють відносини у сфері ринку природного газу Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» має статус Оператора ГРМ. Відтак, позивач, як Оператор ГРМ на території ліцензійної діяльності у Вінницькій області здійснює облік спожитого природного газу, зокрема, визначення спожитих побутовими споживачами обсягів природного газу згідно положень гл.1 розд. IX, п.5 гл.4 розділу IX, п.6 гл.1 розд. XV Кодексу ГРС. Згідно з п.1 Глави 4 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем з метою уніфікації та однозначної ідентифікації споживачів, у тому числі побутових споживачів, та за необхідності їх точок комерційного обліку, а також для забезпечення спрощення процедури зміни постачальника природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем. Ідентифікація відповідача як споживача шляхом присвоєння номера особового рахунку та ЕІС-коду як суб`єкта ринку природного газу здійснена у встановленому законом порядку, а тому не приймаються доводи [PERSON] про неправомірне використання її особового рахунку № [NUMBER] Оператором газорозподільної системи АТ «Вінницягаз». Згідно з ч.1, 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідачкою не надано будь-яких належних та допустимих доказів на спростовування доводів позивача щодо об`єму спожитого природнього газу, який взято для розрахунку розподілу природного газу, розміру нарахованої вартості послуги відповідачем, не обґрунтовано в чому його неправильність, не надано на його спростування чи підтвердження його неправильності жодних доказів. Тобто відповідачкою не спростовано наявність між нею, як побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , та АТ «Оператор газорозподільної системи «Вінницягаз» договірних відносин, надання позивачем послуги з фізичної доставки та розподілу природного газу до об`єкта побутового споживача та виникнення заборгованості у визначеному позивачем розмірі. Наведені відповідачкою доводи у відзиві на позовну заяву, поясненнях на відповідь на відзив цих обставин не спростовують та надані відповідачкою докази не обґрунтовують її доводів, а тому, оцінюються судом критично. Одночасно, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Як було зазначено вище, позивачем було доведено ті обставини, що відповідачка приєдналася до умов Типового договору розподілу природного газу, отримав послуги з розподілу газу, не оплатила їх в зв`язку з чим в неї виникла заборгованість станом на 23 лютого 2022 року в сумі 3056,46грн за період з січня 2020 по 23 лютого 2022 року включно. Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає наступне. Так, стаття 625 ЦК України передбачає відповідальність за порушення грошового зобов`язання. У частині 2 цієї статті зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18. Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України), - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно розрахунку позивача, за період з січня 2020 року по 23 лютого 2022 року сума 3% річних становить 26,21грн, за період з січня 2020 року по січень 2022 року включно інфляційні нарахування на суму боргу становлять 148,07грн. Суд погоджується із розрахунками позивача за вказані періоди, вважає обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам статті 625 ЦК України. Крім того, відповідачкою не заперечувались такі розрахунки позивача. Отже, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю і стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за послугу розподілу природного газу в сумі 3056,46грн та 3% річних в сумі 26,21грн, втрати від інфляції в сумі 148,07грн. Заява, якою [PERSON] висловила свою позицію щодо правового статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом ЄДРПОУ 02894935, Літинського районного суду Вінницької області та судді Верещинської Я.С., яка діє в інтересах вищевказаної юридичної особи, не береться судом до уваги через її безпідставність та необґрунтованість. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста цієї статті). Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір`від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] від 17.04.2002 в якому зазначено, що [PERSON] є інвалідом 2-ї групи загального захворювання. За таких обставин, оскільки [PERSON] є інвалідом 2 групи, витрати зі сплати судового збору у сумі 2481грн не підлягають стягненню з неї на користь позивача, а їх слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 644/6351/17-ц.

Outcome: approved