Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] за участі третьої особи Крюківського відділу державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про звільнення від сплати заборгованості за аліментами та від сплати аліментів. Згідно позовних вимог, остання прохала повністю звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за алімен\-тами в розмірі 45 741,40 грн. присуджених на користь [PERSON] рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від р. по справі № 537/973/15-ц; Стягнення аліментів за рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.10.2015 р. по справі № 537/973/15-ц щодо стягнення з [PERSON] аліментів на утримання та на користь матері [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку кожного місяця до\-вічно - припинити, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відкликати з Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кре\-менчуці Північне-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчий лист по справі № 537/973/15-ц, виданий на підставі рішення Крю\-ківського районного суду м. Кременчука від 15.10.2015 р. по справі № 537/973/15-ц, щодо стягнення з [PERSON] аліментів на ко\-ристь [PERSON] . В обґрунтуванні своїх позовних вимог вказала, що 15.10.2015 року рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука по справі № 537/973/15-ц, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання та на користь ма\-тері [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку кожного місяця довічно. Згідно постанови державного виконавця Крюків\-ського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Північно-Східного міжрегіо\-нального управління Міністерства юстиції (м. Суми), по ВП № 51318625 від 02.12.2019 р., з її пенсії з січня 2020 р. проводиться стягнення аліментів та заборгованості по аліментах на користь [PERSON] . Державним виконавцем станом на 02.12.2019 р. визначена заборгованість по алімен\-тах у сумі 55 144,58 грн. та зобов`язано Пенсійний фонд здійснювати відрахування до пога\-шення заборгованості в розмірі 50 % пенсії, в тому числі стягувати аліменти в розмірі 1/6 пенсії довічно. Станом на 01.01.2020 р. донараховано аліменти за період з 02.12.2019 р. по 31.12.2019 р. в сумі 264,19 грн. та визначено заборгованість в загальній сумі 55 408,77 грн. За період з 01.01.2020 р. по 31.05.2021 р. заборгованість погашена в сумі 9 667,37 грн., залишок на 01.06.2021 р. становить 45 741,40 грн. Вказує, що не може сплачувати присуджені аліменти, так, як тяжко хвора людина, безробітна та зна\-ходиться в дуже скрутному матеріальному становищі. Вона намагалась знайти роботу, зверталась до Кременчуцького центру зайнятості з метою знайти роботу, але підходящої роботи немає, тому, що за станом здоров`я вона потребує працевлаштування яке не зв`язане з тяжкою фізичною працею, нічними змінами, нервовим і емоційним перевантаженням, переохолодженням, інсоляцією, через наявні хвороби (кардіосклероз атеросклеротичний з частою екстрасистолією, гіпе\-ртонічна хвороба II ст., хронічний пієлонефрит та вузловий зоб). 04.11.2019 року внаслідок загальних захворювань їй було встановлено другу групу інвалідності. Вона отримує пенсію по інвалідності в розмірі 884,50 грн., що підтверджу\-ється довідкою про доходи № 7236412497929217/355. Тож, наразі вона не має можливості сплачувати заборгованість по аліментам та платити самі аліменти на ко\-ристь [PERSON] . Вважає, що внаслідок її тяжких захворювань, що призвели до інвалідності, яку було встановлено з 04.11.2019 р., саме з цього моменту змінилися суттєві обставини, що дозволяють просити звільнення її від сплати аліментів присуджених на користь [PERSON] , рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.10.2015 р. по справі № 537/973/15-ц. 09.09.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 28.10.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого остання прохала відмовити позивачу у задоволенні позову, вказуючи, що з позовними вимогами не погоджується в повному обсязі, вважає, що вони є необґрунтованими та недоведеними. Так судом при ухваленні вказаного рішення, було взято до уваги, що [PERSON] не працює, про що зазначено в резолютивній частині рішення. Також, наголошує на тому, що друга група інвалідності надана [PERSON] з 04.11.2019 року, тоді як аліменти присуджено з 25.02.2015р., і заборгованість накопичувалась саме з 2015р., отже, заборгованість виникла ще до проблем позивача зі здоров`ям, а тому не могла стати їх наслідком. Позивач не була позбавлена можливості сплачувати аліменти в розмірі встановленому судом, або звернутись до суду для вирішення спору щодо зменшення розміру аліментів. ЇЇ потреба в матеріальній допомозі була встановлена 15 жовтня 2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука в рішенні по справі № 537/973/15-ц. В позовній заяві [PERSON] не наводить жодного доказу та факту того, що в неї змінився матеріальний стан та потреба в допомозі. Позовна заява та вимоги [PERSON] ґрунтуються на тому, що за станом здоров`я остання не має матеріальної можливості надавати їй допомогу, але як зазначив Верховний суд у справі № 212/1055/18-ц, обов`язок повнолітніх дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу. До того ж, вона також часто хворіє та має хронічні захворювання, які потребують постійного медикаментозного лікування. В судовому засіданні 23.09.2022 року була долучена до матеріалів справи медична документація відносно позивача за 2014-2018 роки. Позивач в судове засідання не з`явилися, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явилася, скористалася правом на подання відзиву, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає та прохає відмовити у їх задоволенні. Третя особа до суду свого представника не направила, завчасно подала клопотання про розгляд справи за відсутності її представника, рішення прохали прийняти відповідно до норм чинного законодавства. Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 15.10.2015 року по справі № 537/973/15-ц, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] , аліменти на утримання та на користь матері [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 100,00 грн кожного місяця, довічно; стягнуто з [PERSON] , аліменти на утримання та на користь матері [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку кожного місяця, довічно; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати пов`язані з оплатою комунальних послуг у сумі 1827,47 грн, витрати на оплату судового збору в сумі 487,20 грн та витрати на правову допомогу в сумі 3000,00 грн; стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в сумі 500,00 грн. Стягнуто з [PERSON] , [PERSON] на користь держави судовий збір по 243,60 грн з кожного. Рішення набрало законної сили 07.12.2015 року. Дане рішення перебуває на виконанні у Крюківському відділі державної виконавчої служби у м. Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), ВП № 51318625 від 02.12.2019 року. Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 17.05.2021 року, на підставі постанови ВП № 51318625 від 02.12.2019 Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з пенсії [PERSON] з січня 2020 року проводиться стягнення аліментів та заборгованості по аліментах на користь [PERSON] . Державним виконавцем станом на 02.12.2019 визначено заборгованість по аліментах в сумі 55144,58 грн. та зобов`язано здійснювати відрахування до погашення заборгованості в розмірі 50% пенсії, в тому числі стягувати аліменти в розмірі 1/6 пенсії довічно. Станом на 01.01.2020 донараховано аліменти за період з 02.12.2019 по 31.12.2019 в сумі 264,19 грн. та визначено заборгованість в загальній сумі 55408,77 грн. За період з 01.01.2020 по 31.05.2021 заборгованість погашена в сумі 9667,37 грн., залишок на 01.06.2021 становить 45741,40 грн. Згідно ст. 202 Сімейного Кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає. Частиною 1\~статті 204\~СК України\~встановлено,\~що дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Згідно до ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] з 04.11.2019 року встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново у зв`язку з загальним захворюванням (згідно довідки МСЕК серії АВ №00747950). Згідно довідки про доходи від 25.02.2021 року № 7236412497929217/355 виданої Кременчуцьким об`єднаним управлінням ПФУ в Полтавській області, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, розмір якої станом на лютий 2021 року становить 884,50 грн. Вирішуючи вимогу позивача щодо припинення стягнення з неї аліментів на користь відповідача, суд виходить з того, що спірним рішенням було встановлено наявність двох обов`язкових підстав для виникнення обов`язку у [PERSON] утримувати свою матір [PERSON] , передбачених положеннями ст. 202 СК України, а саме непрацездатність матері та потреба у матеріальній допомозі. Звертаючись з даним позовом позивач, як на підставу звільнення її від сплати аліментів вказує на поганий стан здоров`я та скрутне матеріальне становище, яке викликане зокрема її поганим станом здоров`я. Доводів про ухилення [PERSON] від виконання своїх обов`язків щодо [PERSON] (стаття 204 СК\~України), позивачем не вказано. Тож, суд вважає обставини (непрацездатність матері та потреба у матеріальній допомозі) такими, що існують, що свідчать про наявність обов`язку у [PERSON] утримувати свою матір. При, цьому суд зазначає, що спірним рішенням при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат судом досліджувалася можливість одержання утримання від інших дітей відповідача. За правилами частини 4\~статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі сутті цієї норми не змінює. Отже, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь-яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, має право порушувати перед судом питання про припинення такого обов`язку. Згідно ст. 273 СК України якщо матеріальний\~або сімейний\~стан особи,\~яка сплачує\~аліменти,\~чи особи,\~яка їх\~одержує,\~змінився,\~суд може\~за позовом\~будь-кого\~з них\~змінити встановлений\~розмір аліментів\~або звільнити\~від їх\~сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267-271\~цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно ст.\~13\~ч. 1,\~3 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина сьома\~статті 81 ЦПК України). Позивач долучає довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 17.05.2021 року, згідно якої з позивача протягом періоду: 01.2020 року - 05.2021 року стягувалися кошти щомісячно в сумі від 819,00 до 884,50 грн. в рахунок сплати боргу по аліментам та в рахунок сплати аліментів. При цьому відрахування здійснюються в розмірі 50 % пенсії. Однак, при цьому позивач вказує на доходи по пенсії по інвалідності в розмірі 884,50 грн. Інших відомостей щодо отримання доходу позивач не вказує, при цьому з вищезазначеного вбачається, що з позивача відраховано 100 % пенсії, що в разі дійсності було б порушення порядку встановленого ЗУ «Про виконавче провадження» . А тому, суд вважає, що позивачем не повно надано суду відомості щодо її доходів. При цьому суд звертає увагу, що долучена позивачем довідка №1382 щодо того, що [PERSON] зареєстрована у Кременчуцькому центрі зайнятості, як безробітна та шукає роботу, судом не береться до уваги так, як датована ще квітнем 2018 року та відповідно не відображає актуальні обставини. Також позивачем не вказано її сімейне становище, що також впливає на вирішення питання щодо наявності у неї можливості сплачувати аліменти. За таких обставин, суд дійшов висновку що позивачем не доведено відсутності у неї можливості сплачувати аліменти у встановленому розмірі (1/6 часта від доходів), при цьому вимоги про зменшення встановленого розміру аліментів позивачем не заявлялося. Щодо вимоги про звільнення її від сплати заборгованості по аліментам, суд зазначає наступне. Відповідно до частини 2\~статті 197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем, тощо). Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд (постанова Верховного Суду від 27.02.2019 р. у справі №307/1186/17 ). Як на підстави для звільнення від сплати заборгованості по аліментах позивач зазначає: наявність інвалідності та скрутне матеріальне становище. Як вказувалося вище позивачу [PERSON] встановлено ІІ групу інвалідності безтерміново з 04.11.2019 року (згідно довідки МСЕК серії АВ №00747950). При цьому, сплата аліментів встановлена за рішенням суду, яке набрало законної сили 07.12.2015 року, тобто з 07.12.2015 року. Обставин які б унеможливили виконання позивачем свого обов`язку судом не встановлено. При цьому надані позивачем медичні документи, щодо наявності захворювань які датовані 2014 роком тобто до ухвалення спірного рішення, що повинно було враховуватися під час ухвалення рішення, та 2018 року, тобто після виникнення заборгованості, та не були прямими чинниками які призвели до виникнення даної заборгованості, а тому не є істотними в розумінні ст. частини 2\~статті 197 СК України. Тож, в даному випадку суд вбачає умисне невиконання обов`язків позивачем щодо сплати аліментів. Вимоги про зменшення боргу до суду також не заявлялося позивачем. За таких обставин вимога про звільнення від сплати заборгованості також не підлягає задоволенню. З урахуванням, відмови у задоволенні вимог позивача щодо припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментів, вимога про відкликання виконавчого листа також не підлягає задоволення з огляду на її похідний характер. При цьому суд зазначає, що нормами цивільно-процесуального законодавства не передбачено процедури відкликання судом виконавчого листа, який було видано на виконання рішення суду. Якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, відповідно до ч. 2\~ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити на позивачеві.

Outcome: dismissed