Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника адвоката Шалару О.І., звернулася до суду з позовом до відповідача Первомайської міської ради Миколаївської області, в якому просить: - визнати за нею, як спадкоємцем за законом, право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, спадкоємцем на яке була мати позивача [PERSON] (дружина спадкодавця). Мати позивача спадщину прийняла, проте не встигла її оформити, так як [INFO] померла. Після смерті вже матері, відкрилася спадщина, в яку входило нерухоме майно, а саме 1/3 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивачка в установлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у зв`язку з тим, що з відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно (житловий будинок за вищевказаною адресою) та рекомендовано було звернутися до суду із позовом. Ухвалою судді від 02.09.2022 у зазначеній справі було відкрито провадження, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Позивачка до суду не з`явилися. Від її представника адвоката Шалару О.І. через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі як представника та участі позивачки. Вказав, що позов підтримують та просять його задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Магденко О.В. у судове засідання не з`явилася. Надала через канцелярію суду заяву, в якій вказала, що відповідач визнає позов та не заперечує щодо його задоволення. Просила розглядати справу без її участі. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали\~справи,\~суд приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог статтей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право за спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах незаборонених законом. Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Представник відповідача позов визнав повністю. Частиною 3\~статті 200 ЦПК України\~передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, враховуючи вимоги законодавства, та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved