Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

1.Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 09.12.2013, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , посилаючись на наступне. Відповідно до укладеного договору б/н від 09.12.2013 [PERSON] отримала кредит у розмірі 4500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредит у розмірі, встановленому Договором. Позичальник не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у зв`язку з порушення умов кредитного договору за [PERSON] утворилася заборгованість у загальній сумі 11096,05 грн., яка складається з наступного: 10068,89 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1027,16 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.Позичальник [PERSON] померла [INFO] . Посилаючись на ч. 3 ст.1268 ЦК України позивач вважає, що спадкоємцем померлої [PERSON] є [PERSON] 01.06.2021 на адресу нотаріальної контори було направлено лист-претензію, в якому зазначено вимоги банку. На даний час відповідачкою жодних дій щодо погашення боргу виконано не було. 1.2. В судове засідання представник позивача не з`явився, у письмовій заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином в порядку п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідачки також не надходило. 1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідачки. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідачки, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. 2.Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Відповідно до копії анкети-заяви від 09.12.2013, підписаної [PERSON] , остання виразила згоду із тим, що вказана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. У вищевказаній анкеті-заяві відсутня будь-яка позначка в графі «Бажаний кредитний ліміт», тобто відсутній розмір бажаного кредитного ліміту, а також відсутні будь-які вказівки на строк та умови надання кредиту, розмір відсотків за користування кредитом, строк та порядок сплати кредиту і відсотків за користування кредитом, штрафні санкції за невиконання кредитних зобов`язань. З довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що на підставі кредитного договору б/н, укладеного між банком та [PERSON] , останній видавалися картки: 09.12.2013 № [NUMBER] з терміном дії 04/17; 02.12.2014 № [NUMBER] з терміном дії 04/18; 05.01.2015 № [NUMBER] з терміном дії 12/18; 11.09.2018 № [NUMBER] з терміном дії 06/22. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» за картковим рахунком № [NUMBER] змінювався кредитний ліміт наступним чином: 09.12.2013 -4500 грн., 22.04.2014 - 5500 грн., 02.12.2014 - 5650 грн., 04.12.2018 - 0 грн. 2.2. З розрахунку заборгованості за договором б/н від 09.12.2013, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] , вбачається, що станом на 26.01.2020 заборгованість у загальній сумі становить 10068,89 грн., яка складається з наступного: 10068,89 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 1027,16 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. За клопотанням представника позивача суд здійснив огляд веб-сайту в мережі Інтернет та встановив, що розміщена на веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» електронна копія Умов та правил надання банківських послуг відповідає тій копії, яка додана до позовної заяви. 2.3. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27.01.2020 виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, [PERSON] померла [INFO] у [ADDRESS]. 06.08.2020 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Дудки Г.І. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельних ділянок площею 2,6270 га та 0,1569 га, які розташована на території Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які залишилася після смерті [PERSON] . 06.08.2020 приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Дудкою Г.І. було видано відповідачці [PERSON] свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки. 21.05.2021 до Черкаської районної державної нотаріальної контори надійшла претензія ПАТ КБ «Приватбанк» № SADMN52000127810106 від 21.05.2021, в якій в порядку ст. 1281 ЦК України банк просив, зокрема, включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком в розмірі 11156,37 грн., повідомити чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, повідомити відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, повідомити відомості про видані свідоцтва про право на спадщину, та про осіб, які такі свідоцтва отримали. Відповідно до копії листа Черкаської районної державної нотаріальної контори №551/0116 від 03.06.2021 повідомлено, що претензія кредитора АТ БК «Приватбанк» №SADMN52000127810106 від 21.05.2021 направлено за належністю до приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Дудки Г.І. Згідно копії листа приватного нотаріуса Черкаського районного нотаріального округу Дудки Г.І. на претензію кредитора АТ БК «Приватбанк» № SADMN52000127810106 від 21.05.2021, повідомлено, що спадкоємцям боржника [PERSON] , померлої [INFO] , повідомлено про надходження претензії АТ БК «Приватбанк». 06.08.2021 на адресу відповідача позивачем було надіслано лист-претензію від 06.08.2021 про сплату заборгованості позичальника [PERSON] , яка станом на дату смерті складає 11096,05 грн. 3.Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3.2. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 викладена правова позиція, яка зводиться до того, що відсутні підстави вважати, що при укладенні договору між сторонами АТ КБ «Приватбанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII (в редакції станом на час підписання відповідачем анкети-заяви), в аспекті повідомлення споживача про зміст конкретних Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору, зі складовими якого він взагалі не був ознайомлений. Тобто, надані банком Умови та Правила надання банківських послуг не є частиною укладеного між сторонами договору. Проте, як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. 3.3. Відповідно до 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Зі змісту ст. 1282 ЦК України вбачається, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. 4.Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Зі змісту статей 1281, 1282 ЦК вбачається, що при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, суду необхідно встановити такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК. 4.2. В даному випадку позивач АТ КБ «Приватбанк» як кредитор спадкодавця [PERSON] 21 травня 2021 року, тобто протягом шести місяців з дня, коли працівники банку дізналися про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, звернувся до державного нотаріуса та пред`явив в порядку ст. 1281 ЦК України вимогу до спадкоємців про виплату заборгованості перед банком в розмірі 11156,37 грн. Доказів того, що банк дізнався про прийняття спадщини будь-якою особою або про видачу свідоцтва про право на спадщину будь-якій особі раніше 21.05.2021 до суду надано не було. Станом на 21.05.2021 банку не було відомо хто саме є спадкоємцем після смерті [PERSON] , у зв`язку із чим суд вважає, що банк належним чином виконав свій обов`язок за ч. 2 ст. 1281 ЦК, пред`явивши вимогу шляхом надіслання претензії до нотаріальної контори із проханням повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком в розмірі 11156,37 грн. Як вбачається із копії спадкової справи, єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] . 4.3. Із урахуванням правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку про те, що надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не є частиною укладеного між сторонами договору. Судом встановлено, що анкета-заява від 09.12.2013, яка була підписана позичальницею [PERSON] , не містить домовленості сторін про розмір або валюту кредиту, сплату відсотків за користування кредитними коштами, штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, порядок та строки повернення кредиту тощо. З огляду на зазначене, відсутні підстави вважати, що сторони у письмовому вигляді обумовили розмір процентної ставки, порядок її зміни, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені та штрафу) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Отже, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення заборгованості за відсотками в сумі 1027,16 грн. є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. 4.4. Стосовно вимог про стягнення заборгованості у вигляді непогашеного кредиту (тіла кредиту) суд з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 09 червня 2021 року по справі № 414/496/20, зазначає, що відповідачка участі у справі не брала і будь-яких заперечень щодо вимог позивача про стягнення суми боргу у розмірі 11096,05 грн. не подавала. Ураховуючи, що фактично отримані та використані позичальницею [PERSON] кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, наявні правові підстави для стягнення суми непогашеного тіла кредиту у розмірі 10068,89 грн. Саме таким є дійсний розмір вимог кредитора до спадкоємця в даному випадку. Визначаючи обсяг та вартість спадкового майна суд враховує, що відповідачці було видані свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 2,6270 га та 0,1569 га, які розташовані на території Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області. Вартість цього майна без будь-яких розумних сумнівів є вищою за суму в розмірі 10068,89 грн. У зв`язку із вищевикладеним, вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в сумі 10068,89 грн. 5.Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На думку суду, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом). Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № BOJ64B3NO0 від 14.06.2022 про сплату судового збору в сумі 2481 грн. Враховуючи те, що задоволено 90,74 % відсотків позовних вимог (10068,89 грн. від 11096,05 грн. складає 90,74 %), то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2251,26 грн. - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (2481 грн. х 90,74 % / 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial