Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Дутку К.Ю., звернувся в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України, покликаючись у заяві на те, що станом на 24 серпня 1991 року він постійно проживає на території України. Народився він [INFO] в с. Некрасове Глухівського району Сумської області. З часу народження і по теперішній час він постійно проживає в с. Некрасове. Однак паспорт він ніколи не отримував. У зв`язку з тим, що він страждає на олігофренію, то ніколи не вчився у школі і ніде не працював. Як інвалід з дитинства другої групи, безстроково, він отримує пенсію та соціальну допомогу. Коли його батьки оформляли йому пенсію, то її було призначено без паспорта, якого на той час ніхто не вимагав, а у 2008 році йому була видана картка платника податків на підставі свідоцтва про народження. На даний час його батьки померли, він проживає сам. Оскільки у нього відсутній паспорт, то в Управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області його попередили про те, що виплату пенсії йому можуть призупинити. Крім того, без паспорта він не може укласти договір із сімейним лікарем. Для отримання паспорта громадянина України він звернувся до Глухівського відділу міграційної служби, де йому надали перелік документів, які він повинен надати, в тому числі: рішення суду про встановлення факту, що на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) він постійно проживав на території України. У зв`язку з цим він вимушений звернутися до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала повністю. Представник Управління Державної міграційної служби України в Сумській області Буханіста Т.М. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області надані письмові пояснення, в яких зазначено, що для підтвердження даного факту необхідно враховувати не тільки письмові докази, а й усні, а саме: покази свідків, яким відомі обставини, що мають значення для справи. Розглянувши наявні у справі документи і матеріали, заслухавши сторони, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Некрасове Глухівського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 09.07.1971 року (а.с. 5) 20.03.2008 року заявник отримав картку фізичної особи платника податків ідентифікаційний номер [NUMBER] , що видана Глухівською МДПІ (а.с. 5) З довідки виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області № 396 від 15.08.2022 року вбачається, що заявник дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 24.06.1971 року по теперешній час. Фактично з 2006 року по цей час проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Відповідно до виписки з акту огляду у ВТЕК від 28.04.1988 р., [PERSON] встановлено другу групу інвалідності з дитинства, безстроково, діагноз ВТЕК: олігофренія (а.с. 6). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] дійсно з часу народження і по теперішній час постійно проживає в селі Некрасове Шосткинського (Глухівського) району Сумської області. За змістом частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження встановлюються факти, що мають юридичне значення. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», № 5 від 31.03.1995 року встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 315 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 315 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення юридичних фактів, у тому числі, й постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання на території України з 1991 року. За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту постійного проживання на території України, який просить встановить заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved