Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 31.03.2021 року між відповідачем та АТ «Ощадбанк» було підписано заяву про приєднання № 159346506/240420 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Відповідно до вказаної заяви відповідачу був наданий кредит у сумі 13000,00 грн, у вигляді вказаного кредитного ліміту на банківську картку. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів виникла заборгованість, яка станом на 05.01.2022 становить 14596,08 грн. та складається з: 12590,14 грн. заборгованість за основним боргом; 1972,59 грн. заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; 22,25 грн - 3% річних від суми заборгованості; 11,10 грн втрат від інфляції на несвоєчасне погашення процентів. Посилаючись на вимоги ст.ст.1054, 1049, 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 14596,08 грн. та стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. Ухвалою від 26.01.2022 року дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився. Про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу за відсутності представника позивача, та проти заочного ухвалення рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Будь-яких клопотань та відзиву від відповідача до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, але не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав будь-яких заперечень проти позову і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. 31.03.2021 року [PERSON] підписала заяву про приєднання № 159346506/240420 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі заява про приєднання до ДКБО) (а.с.8-9). Відповідно до змісту заяви про приєднання до ДКБО вбачається, що шляхом підписання Заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), відповідач беззастережно приєднався до договору комплексного банківського обслуговування в редакції яка на день підписання Заяви на приєднання розміщена інтернет-сторінці Банку www.oschadbank.ua та уклав з Банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку, договору Банківського вкладу, Кредитного договору, умови надання інших послуг та підтвердив своє ознайомлення з умовами Договору (п.3.1. заяви). Згідно із пунктом 3.3 заяви про приєднання до ДКБО, відповідно до умов Договору банк відкриває на ім`я клієнта поточний рахунок, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронного платіжного засобу (далі Картка/платіжна картка) за дебетовою-кредитною схемою. Відповідно до заяви приєднання до ДКБО відповідач надав згоду на підключення основної Картки до послуг СМС - інформування до свого номеру телефону (п.3.4.2). Відповідно до п. 3.6.1 у заяві про приєднання до ДКБО, відповідач [PERSON] просила відкрити їй поточний рахунок в гривнях України на умовах тарифного пакету "Зарплатний". За умовами п. 3.6.2 заяви про приєднання до ДКБО, банк відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях України. Зі змісту заяви про приєднання до ДКБО (блок 3. Умови приєднання до Договору. Відкриття поточного рахунку) також вбачається, що шляхом підписання цієї заяви про приєднання до ДКБО, відповідач надав згоду Банку на спрямування грошових коштів, отриманих в кредит за Банківським продуктом "Моя кредитка" в рахунок повного погашення наявних використаних лімітів кредитів. встановлених на умовах інших банківських продуктів на її поточних рахнках, відкритих в Банку, операції за якими здійснюються з використанням Платіжних карток. Згідно п.5.1. блоку 5 заяви про приєднання до ДКБО, підписанням цієї заяви клієнт погодився з тим, що: заява про приєднання та додатки до Договору, зокрема Умови розміщення депозитів (вкладів) фізичними особами, Умови користування кредитною лінією (Кредитом), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця загальної вартості кредиту, Тарифи, інші види заяв/повідомлень встановленої Банком форми, використання яких передбачено умовами Договору, складають єдиний документ Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб; він усвідомлює та беззастережно погоджується, що Банк має право пропонувати/надавати йому Послуги, в тому числі Кредитні, з урахуванням Блоку Заяви про приєднання, що містить умови кредитування, а він має право на відмову від отримання Послуг, у тому числі Кредитних, що пропонуватимуться Банком. Згідно розрахунку заборгованості (а.с. 4-5), вбачається, що за договором № 10023198 від 07.05.2020 року, з кредитним лімітом 13000,00 грн, станом на 05.01.2022 року, мається заборгованість у розмірі 14596,08 грн, яка складається з: 12590,14 грн - заборгованість за основним боргом; 1972,59 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 22,25 грн три відсотки річних від суми заборгованості за кредитом; 11,10 грн втрати від інфляції на несвоєчасне погашення процентів. Вказаний розрахунок містить відомості щодо терміну дії банківської платіжної картки № [NUMBER] (листопад 2024 р). Висновки суду та нормативно-правове обґрунтування. Частиною першою\~ст. 263 ЦПК України\~визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Як передбачено ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України, тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга\~статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша\~статті 634 ЦК України). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. (ч.ч. 1-3 ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК). Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України\~основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості. У справі, що розглядається ініційовано спір про стягнення заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді заяви про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу ( платіжної картки) № 159346506/240420 від 31.03.2021 року. На підтвердження вимог існування договірних кредитних відносин між сторонами у справі позивачем надано: 1) заява про приєднання до ДКБО від 31.03.2021 року (а.с.8-9). При цьому слід зазначити, що заява, на яку посилається позивач не підтверджує наміру відповідача отримати банківську послугу у вигляді оформлення кредиту. Зміст вказаної заяви підтверджує факт того, що [PERSON] лише погодилась укласти з банком договір про надання банківських послуг, без конкретизації яких саме. Будь-яких істотних умов кредитного договору зазначена заява взагалі не містить, у зв`язку із чим не є кредитним договором у розумінні вимог ст. 638 ЦК України. Як вбачається із заяви про приєднання до ДКБО, у ній не зазначено та, відповідно, сторонами не погоджено розміру наданого кредиту, процентної ставки за користування ним, умов та порядку її зміни, порядку обчислення та розмірів відповідальності за порушення зобов`язання у вигляді неустойки (пені, штрафів). Отже, вказана заява про приєднання до ДКБО не може розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 31.03.2021 року. Крім того, як вбачається зі змісту заяви про приєднання до ДКБО відповідач шляхом підписання цієї заяви надав згоду Банку на спрямування грошових коштів, отриманих в кредит за Банківським продуктом "Моя кредитка" в рахунок повного погашення наявних використаних лімітів кредитів. встановлених на умовах інших банківських продуктів на її поточних рахнках, відкритих в Банку, операції за якими здійснюються з використанням Платіжних карток. Але, відомостей про те, що [PERSON] була ознайомлена з умовами надання банківського продукту «Моя кредитка» матеріали справи не містять. Також досліджені судом матеріали взагалі не містять будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що [PERSON] раніше отримувала від позивача будь-які кошти в кредит та на яких умовах, у зв`язку з чим має заборгованості по ним. 2) розрахунок заборгованості за договором № 10023198 від 07.05.2020 року(а.с 4-5), з якого вбачається, що [PERSON] 11.06.2020 року був встановлений кредит в розмірі 13000,00 грн. Також вказаний розрахунок має відомості про строк дії банківської платіжної картки № [NUMBER] (листопад 2024 р). Але, слід зазначити, що відомості зазначені в вищевказаному розрахунку матеріалами справи не підтверджуються. Позивачем суду не були надані докази того, що між позивачем та відповідачем раніше (до 31.03.2021 року) існували будь-які договірні відносини. Відсутні докази відкриття будь-якого рахунку на який, як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачу зараховувався 11.06.2020 року кредитний ліміт в сумі 13 тисяч гривень. Також відсутні докази того, що відповідачу дійсно видавалась будь-яка платіжна картка, в тому числі і платіжна картка № [NUMBER] , відомості про яку зазначені в розрахунку заборгованості. Належних розрахункових документів, які б підтверджували виконання операції про списання з відповідного Картрахунку Банку грошових коштів в рахунок кредитного ліміту, який був наданий [PERSON] , позивачем суду також надано не було. За таких обставин, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови надання кредиту, відсутність у заяві про приєднання до ДКБО домовленості сторін про укладення кредитного договору, розміру кредиту, процентів за користування кредитними коштами, відсутність належних та допустимих доказів видачі позивачу платіжної картки та зарахування конкретного розміру кредитного ліміту, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено в судовому засіданні факт укладення кредитного договору від 31.03.2021 року між «Ощадбанк» до [PERSON] , і тому в задоволенні позову слід відмовити. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується вимогами ч. 1 ст.141 ЦПК України, за змістом якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у позові - судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed