Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

представник позивача звернулася до суду із заявою, в якій просить стягнути з позивача в користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. В обгрунтування заяви покликається на те, що у зв`язку із зверненням [PERSON] до суду із позовною заявою про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини, відповідач з метою захисту своїх прав та інтересів змушений був звернутися до адвоката та поніс витрати на правову допомогу, що підлягають стягненню в його користь. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, а тому питання щодо ухвалення додаткового рішення розглянуто за відсутності сторін у відповідності до ч.4 ст. 270 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи, у відповідності до ч. 3 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням суду від 28.09.2022 року позов [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково та вирішено звільнити [PERSON] від сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] в користь [PERSON] з 17 березня 2022 року згідно судового наказу Сихівського районного суду м. Львова у справі № 464/8329/21 від 21.12.2021 р.; стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3 000 гривень, щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви, тобто з 14.06.2022 року до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] в користь держави 1 657 грн. 30 коп. судового збору. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У відзиві на позов вказано, що відповідач планує понести судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 6 000,00 грн. Відповідно до вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України та у строк передбачений законом, представник відповідача подав докази понесених відповідачем витрат. В підтвердження понесених судових витрат представником відповідачем подано: копію договору б/н про надання правової допомоги від 26 липня 2022 року, акт виконаних робіт від 28.09.2022 року з якого вбачається перелік виконаних адвокатом робіт та згідно якого розмір судових витрат, які відповідач поніс у зв`язку із розглядом справи становить 6 000 грн. Судом встановлено, що позов [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково (першу вимогу повністю (100%), а другу в обсязі 66,7 % (3 000 грн. з 4 500 грн.), тобто позов задоволено на 83,35%. Таким чином, відповідно принципу пропорційності розподілу судових витрат, з позивача на користь відповідача, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню сума витрат на правову допомогу пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено (16,65%), тобто у розмірі 999 грн. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд також враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 263 ЦПК України). Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Outcome: approved