Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат - Терлецький Р.І., звернувся в суд з вищенаведеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу 303725900, позивач по справі є власником житлового будинку та господарських споруд в [ADDRESS] . Відповідач по справі [PERSON] , являється бувшим чоловіком дочки позивача - [PERSON] , тобто бувшим зятем. Шлюб між відповідачем та дочкою позивача було зареєстровано 08.11.2013 року. Після реєстраці вказаного шлюбу місце мешкання відповідача було зареєстровано в [ADDRESS] . Згідно рішення Городенківського районного суду від 05.09.2018 року шлюб між відповідачем та дочкою позивача було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 08.10.2018 року. Ще до розірвання шлюбу відповідач по справі перейшов проживати до своїх батьків в с. Семенівка, Коломийського району, де й проживає. Відповідач по справі, по даний час є зареєстрованим в належному позивачу житловому будинку. Позивач неодноразово наполягав та попереджував відповідача про добровільне зняття з реєстраційного обліку з його житлового будинку, однак, у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку з належного позивачу житлового будинку по [ADDRESS] , відповідач відмовляється. В даний час у позивача виникла потреба в призначенні субсидії. На призначення належного розміру субсидії впливає те, що проживання відповідача зареєстроване в житловому будинку позивача. Відповідач по даній справі з кінця лютого 2018 року не проживає у вказаному будинку в [ADDRESS] , а тому відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України позивач вважає, що має право звернутися з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні його будинком житлом шляхом визнання відповідача таким, що втратив право на проживання та користування даним житлом, так як відповідач відсутній і не проживає в належному позивачам будинку без поважних причин понад один рік, і виходячи з рішення Городенківського районного суду про розірвання шлюбу він перестав бути членом сім`ї позивача. Крім того, 14.01.2021 року дочка позивача - [PERSON] , вдруге уклала шлюб із [PERSON] , і вони сім`єю проживають разом з позивачем в [ADDRESS] , а тому позивач змушений звернутися з позовною заявою до суду, так як у добровільному порядку відповідач відмовляться знятися з реєстраційного обліку з належного позивачу на праві приватної власності житлового будинку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з наведених в ньому підстав. Відповідач в судові засідання призначені по справі не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в тому числі через сайт "Судова влада". Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Клопотання про відкладення розгляду справи 17.10.2022 до суду теж не надходило. Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідив письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння. користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.05.2013 року, індексний номер: 3540936 земельна ділянка кадастровий номер 2621683001:01:002:0016 за адресою [ADDRESS] , належить [PERSON] , форма власності - приватна. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 303725900, власнином житлового будинку, що розміщений за адресою [ADDRESS] - є [PERSON] . Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.05.2013 року, індексний номер: 3453535 земельна ділянка кадастровий номер 2621683001:01:002:0015 за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] , форма власності - приватна. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер витягу 3453725 власнином земельної ділянки кадастровий номер 2621683001:01:002:0015, що розміщена за адресою [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно довідки Чернелицької селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області №392 від 26 лютого 2021 року [PERSON] , [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] , але по даному адресу не проживає. Згідно копії виписки з погосподарської книги №92 від 22 червня 2022 року відповідно до запису №0113-1 [PERSON] , 1962 року народження, володіє нерухомим майном. Нерухоме майно знаходиться за адресою [ADDRESS] . За даною адресою об`єктом нерухомого майна є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які перебувають у приватній власності [PERSON] [INFO] . Згідно довідки Чернелицької селищної ради Вільхівського старостинського округу Коломийського району Івано-Франківської області № 80 від «02» червня 2022 року [PERSON] , 1962 року народження, є власником будинку в [ADDRESS] . Згідно довідки Чернелицької селищної ради Вільхівського старостинського округу Коломийського району Івано-Франківської області № 81 від «02» червня 2022 року [PERSON] , 1993 року народження, зареєстрований в [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає більше п`яти років. Згідно копії рішення Городенківського районного суду по справі №342/456/18, яке набрало законної сили 08.10.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище « [PERSON] ». Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 14 січня 2021 року громадянка [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб із [PERSON] , [INFO] , після укладення шлюбу прізвище дружини - [PERSON] , прізвище чоловіка - [PERSON]Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна "член сім`ї" членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 23 квітня 2020 року у справі № 686/8440/16-ц. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , ствердила, що позивача знає, є його сусідкою. Часто буває в них в гостях, відповідач відколи розвівся з своєю дружиною, донькою позивача, приблизно як п`ять років, тому пішов із дому і вона його більше не бачила. Зазначила, що зараз у будинку проживають дружина позивача, його донька із чоловіком та внуки. Чи відповідач добровільно покинув будинок їй не відомо. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , ствердив, що на даний момент проживає в будинку позивача в [ADDRESS] , вже третій рік, є зятем позивача, одружився із донькою позивача в січні 2021 року. З моменту проживання там, відповідач жодного разу не з`явився до дитини, яку мав у попередньому шлюбі із донькою позивача. Зазначив, що проживає в даному будинку від 02.09.2019 року, із відповідачем особисто не знайомий, жодного разу його не бачив, речей відповідача у будинку немає. Зазначив, що відповідач будинок покинув добровільно. Згідно інформації І відділу [INFO] [PERSON] , [INFO] , житель с. Семенівка першим відділом [INFO] на військову службу по мобілізації не призивався. З наведеного слідує, що відповідач фактично не проживає в житловому будинку по [ADDRESS] . В матеріалах справи відсутні та відповідачем не подано належних і допустимих доказів того, що він з позивачем пов`язані спільним побутом та мають взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання. За ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч.1 п.1,5 ч.ч.3, 4 ст.71 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач не є членом сім`ї власника житла, договору найму жилого приміщення з позивачем не укладали. Судом встановлено, що відповідач не проживає в будинку позивача, хоча зареєстрований в ньому. Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач фактично не проживаючи в будинку позивача, без поважних причин протягом майже 5 років, не є членом його родини, але зареєстрований в будинку, тобто перешкоджає позивачу належно реалізовувати свої права власника об`єкта нерухомості. При вищенаведених доказах і обставинах справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим будинком, що знаходиться по [ADDRESS] . При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст. ст. 71, 72, 150, 156, 163 Житлового кодексу України, ст.ст. 317, 319, 321, 383 ЦК України,

Outcome: approved