Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.08.2022 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до АТ «Ідея Банк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява обґрунтована тим, що на примусовому виконанні у приватного виконавця Скрипник В.Л. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 61, що виданий 20.01.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея банк» заборгованості за кредитним договором на суму 75479,85 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис № 61 від 20.01.2022 необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, з огляду на те, що позивач не отримувала від відповідача жодних документів, зокрема, вимоги про усунення порушення виконання зобов`язань. Отже, вважає, що приватним нотаріусом не дотримано процедури вчинення виконавчого напису. Також вказувала, що встановлення відсотків за користування кредитом суперечить вимогам ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», тому стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса суми заборгованості, до якої входили відсотки, свідчить про те, що сума заборгованості не була безспірною. В позовній заяві позивач просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом за № 61 від 20.01.2022 про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк». Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 25.08.2022 в даній справі відкрито провадження з розглядом справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем АТ «Ідея банк» 20.09.2022 подано відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що 09.03.2021 між банком та позивачем було укладено договір кредиту № Z06.22091.007697603, згідно якого банк надав позивачу кредит для власних потреб в сумі 48173,52 грн, а позивач зобов`язувалась повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору. Позивач власних зобов`язань не виконувала, станом на 06.12.2021 у неї утворилась заборгованість за договором у розмірі 73579,85 грн. з яких: основний борг - 49322,45 грн.; прострочений борг - 3160,55 грн.; прострочені проценти - 6639,95 грн.; строкові проценти - 853,34 грн.; строкова комісія - 1515,82 грн.; прострочена комісія - 12087,74 грн. Також відповідач вказував, що банком було надано нотаріусу всі необхідні документи для вчинення 20.01.2022 виконавчого напису № 61 та надані документи в повній мірі встановлюють суму заборгованості позивача, як боржника, перед банком. В тому числі банк скеровував позивачу вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 06.12.2021, яка була позивачем отримана , підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення за реєстровим №79050102202698. Відповідач вважає, що позивач не довела належними та допустимими доказами, у чому полягає спірність кредитної заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі, нею не надано доказів на підтвердження сплати заборгованості або припинення зобов`язання, не надано доказів на спростування розміру заборгованості, визначеного у виконавчому написі, не надано жодного власного контррозрахунку кредитної заборгованості, а правильність нарахування відсотків за користуванням кредитом підтверджено також заочним рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 13.07.2022 у справі № 554/7739/21. В задоволенні позовних вимог просив суд відмовити повністю. Треті особи пояснення на позовну заяву не подавали. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року N 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за N 282/20595. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Постановою № 662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21 вересня 2021 року, справа № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21 та є обов`язковою. Судом встановлено, що 09.03.2021 між АТ «Ідея банк» та позивачем [PERSON] було укладено договір кредиту № Z06.22091.007697603, згідно якого банк надав позивачу кредит для власних потреб шляхом переказу коштів в сумі 48173,52 грн., а позивач зобов`язувалась повернути його разом з процентними платежами згідно з умовами цього договору. Також дослідженими в справі доказами встановлено, що позивач як позичальник згідно кредитного договору зобов`язань не виконувала станом на 06.12.2021 у неї утворилась заборгованість за договором у розмірі 73 579,85 грн., з яких: основний борг - 49322,45 грн.; прострочений борг - 3160,55 грн.; прострочені проценти - 6639,95 грн.; строкові проценти - 853,34 грн.; комісія - 1515,82 грн. та 12087,74 грн. Також дослідженими в справі доказами встановлено, до АТ «Ідея банк» звертаючись до нотаріуса з завою про вчинення виконавчого напису надав документи для вчинення нотаріусом 20.01.2022 виконавчого напису № 61, в тому виписку по рахунку, детальний розрахунок заборгованості [PERSON] . В тому числі було надано нотаріусу підтвердження про вручення поштового відправлення позивачу [PERSON] з вимогою про усунення порушення кредитних зобов`язань. Також встановлено, що 20.01.2022 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 61, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Ідея Банк» заборгованості за договором кредиту № Z06.22091.007697603 від 09.03.2021 на загальну суму 75479,85 грн. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що вчиняючи 20.01.2022 виконавчий напис № 61 приватний нотаріус Сазонова О.М. неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 61 від 20.01.2022 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, хоча твердження позивача про те, що сума заборгованості не була безспірною не знайшло свого підтвердження дослідженими в справі доказами. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved