Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

заявник [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою та просить суд встановити факт постійного її проживання разом з чоловіком [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка. В обґрунтування вимог зазначено, що [INFO] помер її чоловік, після смерті якого залишилась спадщина у виді майнових прав на квартиру за адресою: [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вона отримала відмову нотаріуса від 10.08.2022 у зв`язку з пропуском встановленого законом шестимісячного строку прийняття спадщини. Однак, з 2000 року вона з померлим чоловіком мешкали у домоволодінні [ADDRESS] , хоча чоловік був зареєстрований по [ADDRESS] . Вони з чоловіком вели спільний сімейний бюджет та спільне господарство, разом сплачували комунальні платежі. Крім того, останні роки чоловік важко хворів, тому вона здійснювала за ним догляд та займалася похованням. Тому з метою захисту спадкових прав, просить задовольнити вимоги. Ухвалою суду від 23 серпня 2022 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження. В судове засідання учасники процесу не з`явилися. В матеріалах справи міститься заява представника [PERSON] - адвоката Павленка С.М. про розгляд справи за його відсутності та відсутності заявниці, на вимогах наполягає. Голова Довгинцівської районної в місті ради Ратінов І.Г. звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності їх представника, проти заявлених вимог не заперечують, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників процесу на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних мотивів. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як встановлено судом, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 27 серпня 1997 року, [PERSON] за життя був власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.10,11- копії свідоцтва, витягу). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.8). [PERSON] , як спадкоємець першої черги (а.с.9- копія свідоцтва про шлюб) звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10 серпня 2022 року, державним нотаріусом Четвертої криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк прийняття спадщини після смерті чоловіка. Крім того, згідно матеріалів спадкової справи відсутній факт прийняття спадщини [PERSON] після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки спадкоємиця на момент його смерті не проживала з ним і не подавала заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини в передбачений законом шестимісячний строк (а.с. 14 - копія постанови). Відповідно до положень статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року (далі - Постанова № 7), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до абзацу 3 пункту 3 Постанови № 7, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29, частини другої статті 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Пунктом 23 Постанови № 7 роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем заявнику необхідно для оформлення прав на спадкове майно, що залишилося після смерті [PERSON] . Так, в матеріалах справи наявні як акт сусідів від 11.08.2022 про факт постійного спільного проживання [PERSON] з [PERSON] з 2010 року до дня смерті останнього, так і лікарське свідоцтво про смерть, яке засвідчує факт смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем - [PERSON] , померлим [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved