Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про зняття арешту з майна, мотивуючи свої вимоги тим, що вона, є спадкоємцем першої черги за своєю рідною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] .До моменту смерті матері, ми проживали в одній квартирі, яка належала нам в рівних долях за адресою: [ADDRESS] .З метою прийняття спадщини та належного оформлення своїх спадкових прав на Ѕ частину квартири після смерті матері, в строк визначений чинним законодавством, позивачка, як спадкоємець звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лештакової І.Є. із відповідними заявами про прийняття спадщини за законом.20.07.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лештаковою І.Є. позивачці була надана відповідь про те, що при підготовці документів для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом було виявлено запис про арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4767782, який був зареєстрований 06.04.2007 року за № 4767782 П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АЕ 680108 від 30.03.2007 року ВДВС Деснянського р-ну м. Києва, із зазначенням відомостей про власника: [PERSON] , [ADDRESS] , [INFO] .Також нотаріусом вказано, що видати Свідоцтво про право на спадщину за законом можливо буде після зняття арешту з майна, кредитори до нотаріуса не звертались.Згідно відповіді начальника Деснянського ВДВС у м. Києві центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) № 13311-С/3 від 19.07.2022 року, через закінчення трирічного строку зберігання матеріалів виконавчого провадження встановити в межах якого виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника від 30.03.2007 року № АЕ 680108 немає можливості.У вказаній відповіді також зазначено, що станом на сьогодні відкритих виконавчих проваджень, за якими боржником виступає [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває. Також зазначено, що згідно даних АСВП, у 2006-2007 роках на виконанні перебувало виконавче провадження № 3173468 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2178, виданого 11.07.2005 року Господарським судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь КП «Житлорембудсервіс» боргу в розмірі 1229,54 грн. 29.10.2007 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа до суду. Відомостей про інші постанови державного виконавця, винесені в межах виконавчого провадження, а також сканкопії документів виконавчого провадження, в АСВП відсутні. На підставі викладеного, позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить зняти арешт з нерухомого майна [PERSON] , яка померла [INFO] , який накладений 06.04.2007 року П`ятнадцятою київської державною нотаріальною конторою, на підставі постанови державного виконавця ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві АЕ №680108 від 30.03.2007, реєстраційний номер обтяження 4767782. В судове засідання позивачка та представник позивачки не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїй заяві просять розглядати справу у їх відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача, за наявних у справі матеріалів. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності третьої особи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що [PERSON] , є спадкоємцем першої черги за своєю рідною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження від 05.11.1992 року, серія [NUMBER] ; Свідоцтвом про смерть [PERSON] від 04.08.2021 року, серія [NUMBER] . 06.04.2007 року П`ятнадцята київська державна нотаріальна контора зареєструвала обтяження за реєстраційним номером 4767782, на підставі постанови державного виконавця ВДВС Деснянського району у м. Києві від 30.03.2007 року, якою було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , про що свідчать відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16.06.2022 року. 20.07.2022 року позивачка, як спадкоємець звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Лештакової І.Є. з метою прийняття спадщини та належного оформлення своїх спадкових прав на Ѕ частину квартири після смерті матері, в строк визначений чинним законодавством. 20.07.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лештаковою І.Є. позивачці була надана відповідь про те, що при підготовці документів для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом було виявлено запис про арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 4767782, який був зареєстрований 06.04.2007 року за № 4767782 П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АЕ 680108 від 30.03.2007 року ВДВС Деснянського р-ну м. Києва, із зазначенням відомостей про власника: [PERSON] , [ADDRESS] , [INFO] .Також нотаріусом вказано, що видати Свідоцтво про право на спадщину за законом можливо буде після зняття арешту з майна, кредитори до нотаріуса не звертались. Згідно відповіді начальника Деснянського ВДВС у м. Києві центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) № 13311-С/3 від 19.07.2022 року, через закінчення трирічного строку зберігання матеріалів виконавчого провадження встановити в межах якого виконавчого провадження було винесено постанову про арешт майна боржника від 30.03.2007 року № АЕ 680108 немає можливості.У вказаній відповіді також зазначено, що станом на сьогодні відкритих виконавчих проваджень, за якими боржником виступає [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває. Також зазначено, що згідно даних АСВП, у 2006-2007 роках на виконанні перебувало виконавче провадження № 3173468 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2178, виданого 11.07.2005 року Господарським судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь КП «Житлорембудсервіс» боргу в розмірі 1229,54 грн. 29.10.2007 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа до суду. Відомостей про інші постанови державного виконавця, винесені в межах виконавчого провадження, а також сканкопії документів виконавчого провадження, в АСВП відсутні. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Вимоги позивачки, що ґрунтуються на його праві на спадщину на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивачка, яка прийняла спадщину, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, безпідставно накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину. Згідно зі ст. 1218, ч. 5 ст.1268 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Як встановлено при розгляді справи, відкритих виконавчих проваджень, за якими боржником виступає [PERSON] на виконанні у відділі не перебуває. Також зазначено, що згідно даних АСВП, у 2006-2007 роках на виконанні перебувало виконавче провадження № 3173468 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2178, виданого 11.07.2005 року Господарським судом м. Києва про стягнення з [PERSON] на користь КП «Житлорембудсервіс» боргу в розмірі 1229,54 грн. 29.10.2007 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа до суду. Відомостей про інші постанови державного виконавця, винесені в межах виконавчого провадження, а також сканкопії документів виконавчого провадження, в АСВП відсутні. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивачки на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. На підставі викладеного,

Outcome: approved