Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

У жовтні 2017 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просив припинити право спільної часткової власності та виділити йому в натурі 2/3 частки майна з спільної часткової власності житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , а саме виділити коридор 1-1, площею 4,4 кв.м, кухня 1-2, площею 8,2 кв.м, коридор 1-3, площею 5,4 кв.м, житлова кімната 1-4, площею 13,8 кв.м, житлова кімната 1-5-, площею 14,0 кв.м, комора 1-6, площею 4,8 кв.м., загальною площею приміщень 50,6 кв.м, та гараж літ. «Г», сарай літ «В», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Є», душ літ. «Е», колодязь літ. «К», огорожа літ. «N» відповідно до технічного плану, виданого комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа № 52 від 08 серпня 2017 року). В обґрунтування вимог зазначалося, що позивачу на праві спільної часткової власності належить 2/3 частини будинку [ADDRESS] . Власником 1/3 частини вказаного будинку є відповідач у справі [PERSON] . Між співвласниками спірного нерухомого майна виникають непорозуміння та суперечки щодо користування, утримання та збереження цього майна, угоди про спосіб виділення у натурі не досягнуто. Позивач як учасник спільної часткової власності має право на виділ в натурі його частки. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2017 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. 04 січня 2018 року відповідач направив до суду відзив на позовну заяву. 01 березня 2018 року до суду надійшов черговий відзив на позовну заяву від відповідача [PERSON] . Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2018 року зупинено провадження у даній справі до залучення у ній правонаступника позивача [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 19 вересня 2018 року витребувано у Броварській міській державній нотаріальній конторі належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру. Ухвалою суду від 01 жовтня 2018 року витребувано у приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Савери Л.Л. належним чином завірену копію спадкової справи до майна померлого [PERSON] , який помер [INFO] та Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру. Ухвалою суду від 16 жовтня 2018 року поновлено провадження у справі № 361/6553/17 та залучено до участі у справі правонаступників [PERSON] [PERSON] та [PERSON] 19 грудня 2018 року позивач [PERSON] , яка діє в особистих інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить здійснити поділ житлового будинку [ADDRESS] , а саме виділити в натурі наступні приміщення: коридор 1-1, площею 4,4 кв.м, кухня 1-2, площею 8,2 кв.м, коридор 1-3, площею 5,4 кв.м, житлова кімната 1-4, площею 13,8 кв.м, житлова кімната 1-5-, площею 14,0 кв.м, комора 1-6, площею 4,8 кв.м., загальною площею приміщень 50,6 кв.м, та гараж літ. «Г», сарай літ «В», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Є», душ літ. «Е», колодязь літ. «К», огорожа літ. «N» відповідно до технічного плану, виданого комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа № 52 від 08 серпня 2017 року); встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 700 кв.м, за адресою: [ADDRESS] , відповідно до якого виділити їй спільно з малолітньою дочкою у користування частину земельної ділянки пропорційно до їх частки у праві власності жилого будинку, будівлі та споруди, а також стягнути з [PERSON] всі понесені судові витрати. 22 лютого 2019 року позивачі [PERSON] та [PERSON] через представника [PERSON] подали до суду клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. 25 лютого 2019 року до суду надійшов відзив на уточнення позовних вимог. 14 березня 2019 року відповідач [PERSON] через представника [PERSON] подав до суду клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 14 березня 2019 року у даній справі призначено будівельно-технічну та земельно-технічну експертизи. 06 квітня 2021 року до суду надійшов висновок експерта за результатами проведеної будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз. Ухвалою суду від 22 квітня 2021 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання. 03 вересня 2021 року позивачі [PERSON] та [PERSON] через свого представника [PERSON] подали до суду заяву про уточнення позовних вимог, обумовлену результатами проведеної судової оціночно-будівельної, будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, запропонованим варіантом виділу в натурі житлового будинку та порядком користування земельними ділянками. У судовому засіданні позивач [PERSON] , яка діє в особистих інтересах та інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , а також представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні даного позову. Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд становив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору дарування (дублікату, що має силу оригіналу) від 04 лютого 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л.Л., зареєстрованого у реєстрі № 273, [PERSON] на праві спільної часткової власності належала 1/3 частка житлового будинку [ADDRESS] . Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2013 року визнано за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на 1/3 частку житлового будинку «А-1», загальною площею 88,3 кв.м, житловою площею 50,8 кв.м, з відповідними надвірними будівлями та спорудами: сараєм «В», гаражем «Г», вбиральнею «Д», душем «Е», огорожею «N», що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, частка [PERSON] у справі спільної часткової власності на спірний будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами складала 2/3. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Зі спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , відкритої приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Саверою Л.Л. вбачається, що із заявами про прийняття спадщини померлого [PERSON] звернулися [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . 11 лютого 2019 року, приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л.Л. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі № 67 на спадкове майно, що складається з 2/3 часток житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами у тому числі: сарай, гараж, вбиральня, душ, огорожа що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , що належали померлому [PERSON] . Відповідно до вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом частка житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами складає спадкоємця [PERSON] складає 4/9, у тому числі з урахуванням частки від якої відмовся на її користь [PERSON] (батько померлого [PERSON] ). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 лютого 2019 року, зареєстрованого у реєстрі № 68 частка [PERSON] , [INFO] , у праві власності на будинок [ADDRESS] складає 2/9. На підставі рішення Броварського міського суду Київської області у справі № 2-168/1998 від 11 березня 1998 року, що набрало законної сили, визнано недійсним договір дарування [PERSON] [PERSON] , посвідчений Броварською міською державною нотаріальною конторою 12 серпня 1993 року, зареєстрований за № 1-4629; визнано договір дарування [PERSON] [PERSON] та [PERSON] , посвідчений 04 лютого 1997 року, приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Саверою Л.Л., реєстровий № 296будинку [ADDRESS] недійсним у частині 1/3 частини будинку належного на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , а саме жилих кімнат № 1-1, № 1-9, кухні 1-8, ванної кімнати № 1-7, тамбура № 1-7. У вказаному рішенні суду належність [PERSON] на праві власності надвірних будівель та споруд не вказана. Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого 08 серпня 2017 року комунальним підприємством Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок є двоквартирним, загальна площа по квартирі [ADDRESS] становить 50,6 кв.м, житлова 27,8 кв.м, загальна площа по квартирі [ADDRESS] становить 37,7 кв.м, житлова 23,0 кв.м. Усього по будинку загальна площа становить 88,3 кв.м, житлова 50,8 кв.м. Згідно зі схематичним планом земельної ділянки крім житлового будинку на земельній ділянці розташовані надвірні будівлі та споруди, а саме гараж літ «Г», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Є», душ літ. «Е», колодязь літ. «К», огорожа літ. «N». Відповідно до рішення виконавчого комітету Броварської районної ради депутатів трудящих від 12 листопада 1951 року № 1119 [PERSON] індивідуального будівництва надано земельну ділянку площею 700 кв.м. Згідно з додатково наданими матеріалами кадастрової зйомки фактична площа земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд по [ADDRESS] становить 0,1000 га, площа земельної ділянки, для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] становить 0,0348 га. Відповідно до частини першої статті 355\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з частиною першою статті 356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до статті 358\~ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричиняє припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358\~ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток. Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Частиною першою статті 364\~ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки у праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки. Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364\~ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто становити окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181\~ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них». У частині другій статті 367\~ЦК України визначено, що в разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи зі змісту цієї норми, поділ є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до роз`яснень у пунктах 6 та 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до статті 119\~ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 квітня 2019 року по справі № 545/3753/16-ц зазначив, що системний аналіз правових норм статей 183, 358, 364ЦК\~України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 30 січня 2019 року по справі № 642/5446/14-ц зазначивши, що системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) житлового будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. З метою визначення технічної можливості виділу в натурі житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, а також встановлення порядку користування земельною ділянкою, судом за клопотанням учасників справи призначалася будівельно-технічна та земельно-технічна експертизи. Відповідно до висновку експерта за результатами проведеної судової оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи у цивільній справі № 361/6553/17 від 24 березня 2021 року № 10588/19-43/29649/29650/20-43, проведеної експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва виділити учасника спільної часткової власності в ідеальних частках 2/3 та 1/3 відсутня, однак виділ з відступом від ідеальних часток 2/3 та 1/3 можливий. Експертом запропонований один варіант виділу в натурі житлового будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами та один варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою. При цьому судом враховується, що кожному співвласнику виділяється окрема площа, яка є ізольованою від приміщення іншого співвласника, у кожного співвласника є окремий вихід, в цілому у кожного співвласника буде окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Варіанти встановлення порядку користування земельними ділянками відповідають варіанту запропонованого поділу житлового будинку. При цьому суд враховує, що [PERSON] надвірні будівлі та споруди не належать, у рішенні про визнання за ним права власності йде мова лише про житловий будинок без зазначення надвірних будівель та споруд. Як вбачається з Інструкції, щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18 червня 2007 року № 55 (1.2.), поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, або висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що запропонований варіант поділу житлового будинку та встановлення порядку користування земельними ділянками не порушує прав, а ні позивача, а ні відповідача у даній справі. Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог статті 12, 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із частиною другою статті 78\~ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно із частиною другою статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2\~520 грн. 00 коп., сплачений при подачі позовної заяви. Крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 420 грн. 22 коп. недоплачені при зверненні до суду з даним позовом та з урахуванням встановленої вартості житлового будинку. На підставі викладеного,

Outcome: approved