Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

14.07.2022 р. представник ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» - Мисюкевич К.В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в сумі 71869,25 грн. та витрат на сплату судового збору у розмірі 2 481,00 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 26.11.2016 року між [PERSON] та ПрАТ " Страхова компанія «ПРОВІДНА " було укладено поліс обов`язкового страхування № АК/1208146, забезпеченим транспортним засобом за полісом є автомобіль Rover 75, д.н.з [NUMBER] (надалі - Забезпечений транспортний засіб), (польська реєстрація), строком дії з 26.11.2016 року по 25.112017 року. Зазначив, що 10.10.2017 року в м. Києві на перехресті пр-ту Палладіна та вул. Стеценка, сталося дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого ТЗ під керуванням відповідача та транспортного засобу «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , «Шкода Супер В» д.н.з [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди всі транспортні засоби отримали пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 23.01.2018 р. провадження у справі було закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Водій пошкодженого транспортного засобу «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» із заявою про виплату страхового відшкодування, страховою компанією йому було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 71 869, 25 грн., яка в порядку регресу підлягає стягненню з відповідача. Таким чином, посилаючись на положення ст.ст. 28, 29 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представник позивача звернулася до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоду в порядку регресу в сумі 71 869,25грн., а також суму сплаченого судового збору по справі у розмірі 2 481,00 грн. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 20.07.2022 р. позовну заяву було залишено без руху, надано строк на усунення недоліків. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 29.07.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд без його участі та не заперечування щодо ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з`явився, був належним чином повідомлений, причини не явки суду не відомі. Відзив на позов, відповідач не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 10.10.2017 року в м. Києві на перехресті пр-ту Палладіна та вул. Стеценка, сталося дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого ТЗ під керуванням відповідача та транспортного засобу «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] , «Шкода Супер В» д.н.з [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди всі транспортні засоби отримали пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 23.01.2018 р. провадження у справі було закрито у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків, передбачених ст. 38 КУпАП. За положеннями ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як зазначив Верховний Суд у своїх постановах від 07.02.2018 року у справі №910/18319/16 та від 18 лютого 2020 року у справі №916/2586/18, що з правового аналізу ст. 38 КУпАП вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Тобто, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі статті 38 КУпАП за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, не звільняє від відповідальності за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ні водія, який спричинив ДТП, ні страхову компанію, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність такого водія. Таким чином, факт винуватості відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.10.2017 рокау, є встановленим та не підлягає доказуванню. Водій пошкодженого транспортного засобу «Шкода Октавія», д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «Страхова Компанія «ПРОВІДНА» із заявою про виплату страхового відшкодування, страховою компанією йому було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 71 869, 25 грн. Судом встановлено, що 26.11.2016 року між [PERSON] та ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА» було укладено поліс обов`язкового страхування № АК/1208146, забезпеченим транспортним засобом за полісом є автомобіль Rover 75, д.н.з [NUMBER] (надалі - Забезпечений транспортний засіб), (польська реєстрація), строком дії з 26.11.2016 року по 25.112017 року. Даний автомобіль під керуванням відповідача був учасником ДТП, що мала місце 10.10.207 року. Відповідно до Акту огляду транспортного засобу складено Звіт № 2300185080 від 26.10.2017 року про визначення вартості матеріального збитку, відповідно якого вартість завданого збитку власнику автомобіля «Шкода Октавія» 1.8 д.н.з. [NUMBER] складає 112 173, 12 грн. Відповідно до звіту №42-R/56/2 про оцінку пошкодженого транспортного засобу «Шкода Октавія» 1.8 д.н.з. [NUMBER] , ринкова вартість пошкодженого КТЗ на дату оцінки складає 40303,87 грн. Згідно з платіжним дорученням № 025808 від 10.07.2019 року позивач сплатив власнику автомобіля «Шкода Октавія» 1.8 д.н.з. [NUMBER] суму страхового відшкодування в розмірі 71869, 25 грн. Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить у межах цієї суми право вимоги, яку страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», роз`яснено судам, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В п. 26 цієї Постанови вказано, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки відповідно до правил ст. 993 ЦК України. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, за таких обставин суд вважає позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є законними та обґрунтованими. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у розмірі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved