Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

22.11.2021р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшов зазначений позов. Предметом позову є відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири в розмірі 21 425,00 грн. 27.07.2022р. позивачами подано до суду заяву про уточнення позовних вимог (а.с.6-8 том №2). В обґрунтування своїх вимог позивачі посилалися на те, що вони були співвласниками квартири [ADDRESS] . З 13.06.2021р. з вини відповідачів відбулось залиття вказаної квартири. 13.09.2021р. комісією ЖЕД №3 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» був складений акт обстеження кв. [ADDRESS] у зв`язку із залиттям, де зазначено, що станом на 13.09.2021р. встановлено, що квартира розташована на 1-му поверсі 9-ти поверхового будинку 1969 року забудови, будинок спроектований так, що стоякові інженерні внутрішньо-будинкові мережі ХВП, ГВП, каналізація проходять в штаті кухонь та є спареними між квартирами, зі сторони кухонь по проекту труби закриті цегляною та фанерною перегородкою. При візуальному огляді квартири [ADDRESS] в приміщенні кухні на внутрішній поверхні стелі виявлено вологі сліди, зумовлені залиттям з вище розташованої кв. [ADDRESS] в зв`язку з виявленою тріщиною на хрестовині та раструбі. Як зазначила позивач співвласники квартири [ADDRESS] , не вжили необхідних заходів для проведення ремонтної роботи по усуненню причини затоплення та не в повному обсязі надали доступ працівникам ЖЕД №3 в квартиру для проведення ремонтних робіт. Залиття відбувається до цих пір. Згідно чинного законодавства Споживач комунальних послуг зобов`язаний допукати у приміщення, будинки представників Виконавця для ліквідації аварій, усунення неполадок тощо в порядку визначеному законом. Позивачем направлялась вимога до відповідачів з приводу вжиття заходів (ремонтних робіт з припинення витоку води) по припиненню залиття квартири, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва» неодноразово направлялись по пошті попередження про надання доступу до кв . [ADDRESS] , проте відповідачі жодним чином не реагували, і як наслідок представниками керуючої компанії повторно були складені акти від 26.07.2021р., 30.07.2021р., 27.08.2021р. про залиття квартири, які аналогічні за змістом до акту від 13.09.2021 р. За переконанням позивача, залиття квартири сталось саме з вини відповідачів. Після ремонту, 05.10.2021р. позивачі продали квартиру. 23.06.2022р. за замовленням позивача на підставі договору №1370 від 20.06.2022р. ПП «Експертзабезпечення» було здійснено назалежну оцінку вартості проведення відновлювального ремонту квартири. В результаті оцінки вартість проведення відновлювального ремонту квартири після її залиття станом на час проведення дослідження склала 25000,00 грн. відповідно до звіту про незалежну оцінку майнових прав. Проте, Позивач зазначив, що вартість матеріальної шкоди, яку просить стягнути на їх користь становить 21425,00 грн. В добровільному порядку відшкодувати шкоду мешканці кв. [ADDRESS] відмовляються, тому позивачі вимушені звернутися до суду з даним позовом. Крім того, позивач просила стягнути з відповідачів витрати за надання правової допомоги в розмірі 10 000,00 грн., а також витрати за проведення оцінки та судовий збір. На підставі наведеного, позивач та його представник просили позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 29.11.2021р. вказану позовну заяву було залишено без руху, надано позивачам строк для усунення недоліків. 03.12.2021р. від позивачів до суду надійшла заява про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 29.11.2021р. та докази сплати судового збору в розмірі 454,00 грн. Ухвалою судді від 06.12.2021р. у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 22 том №1). 11.03.2022р. до суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов (а.с.82-94 том №1), у якому зазначено, що вважає позовні вимоги безпідставними та незаконними виходячи з наступного. Вважає, що вся відповідальність за залиття кв. [ADDRESS] з 13.06.2021р. належить КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», оскільки останнє відбулося через виявлену тріщину на хрестовині та раструбі каналізаційного стоку, який потребував ремонту та наразі перебуває в аварійному стані, вини відповідачів в даному залитті немає. Відповідальність за стан внутрішньобудинкової мережі, в т.ч. системи каналізації не може бути покладена на відповідачів. Також зазначено, що 04.09.2021р. [PERSON] безпосередньо та добровільно надала повний доступ працівникам ЖЕД №3 до квартири [ADDRESS] та до стоякових внутрішньо-будівельних інженерних мереж й каналізації без жодних обмежень. Працівниками ЖЕД №3 та слюсарем-сантехніком, який був залучений безпосередньо на замовлення та за рахунок власників, у присутності свідків, було проведено ремонтні роботи труб та каналізації з використанням інструментів та матеріалів власника кв. [ADDRESS] , у зв`язку з протіканнями. При цьому працівники ЖЕД №3 запевнили відповідача, що всі ремонтні роботи проведено в повному обсязі і протікання надійно усунуті. Однак ремонтні роботи Керуючою компанією були виконані неякісно, поломка належним чином не усунута. Згідно відповіді Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, що наявна в матеріалах справи, підтверджується надання доступу Керуючій компанії співвласниками квартири [ADDRESS] до інженерних мереж і накладення бандажу на каналізаційний стояк працівниками житлово-експлуатаційної дільниці №3. Також представником відповідача зазначено, що позивачем не надано належні та допустимі докази на підтвердження розміру матеріальної шкоди та докази фактичного понесення витрат на ремонтні роботи в розмірі 21 425 грн. Звіт про незалежну оцінку майнових прав ПП «Експертзабезпечення» від 23.06.2022р. не є належним, допустимим та достовірним доказом, у зв`язку з порушення порядку та строку його подачі дло суду, визначення розміру шкоди в ринкових цінах станом на 23.06.2022р., натурний огляд оцінювачем не проводився, оскільки на момент оцінки наслідки затоплення вже були ліквідовані замовником. Крім того, представник відповідача просила суд вирішити питання про розподіл судових витрат, стягнувши з позивачів понесені відповідачем [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19050,00 грн. 09.06.2022р. від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності та заперечення щодо позовних вимог (а.с.155, 157, 159 том 1). 27.07.2022р. позивачами подано до суду заяву про уточнення позовних вимог. (а.с.6-8 том №2). 31.08.2022р. представником відповідача подано до суду відзив на заяву про уточнення позовних вимог, яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.87-92 том №2). 12.09.2022р. ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд (а.с.112 том №2). В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав викладених в позові. В судовому засідання представник відповідача [PERSON] проти вимог позивачів заперечувала з підстав викладених у відзиві на позов. В судове засідання представник третьої особи КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві» не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомлено. 22.08.2022 року подано до суду відзив (а.с.81-82 том №2), підтримано позовні вимоги та суду пояснено, що залиття квартири [ADDRESS] відбулося з вини співвласників кв. [ADDRESS] , які недопускали представників ЖЕД №3 в повному обсязі в кв. [ADDRESS] та до стоякових інженерних внутрішньо-будинкових мереж ХВП, ГВП та каналізації для проведення ремонтних робіт, незважаючи на неодноразово надіслані попередження по пошті. 04.09.2021р. працівникам ЖЕД №3 одноразово було надано короткочасний доступ до інженерних мереж квартири [ADDRESS] . З дозволу [PERSON] працівники ЖЕД №3 демонтували невелику частину облаштованої власниками цегляної кладки та кахельної плитки, для огляду місця пошкоджень. Після нетривалих ремонтних робіт [PERSON] попросила слюсарів дільниці залишити квартиру та не надала дозволу на демонтаж залишків перегордки. Таким чином, протікання не було остаточно ліквідовано. Визначити інший час для завершення робіт у квартирі [ADDRESS] з ліквідації протікання [PERSON] відмовилась. Також зазначає, що витрати на проведення ремонтно-відновлювальних робіт несуться саме власниками квартир, на яких і покладений обов`язок як співвласників будинку, забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві власності - 1/3 ч. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською районною радою народних депутатів міста Києва 11.01.1999р. та 2/3 частини [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською районною радою народних депутатів міста Києва 11.01.1999р. та Договору дарування частини квартири, посвідченого Коновал З.Ф., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 29.02.2008р., зареєстрованого в реєстрі за №2398. Тобто, позивачі були співвласниками квартири [ADDRESS] на момент халиття квартири. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 05.10.2021 року, тобто на час подачі позовної заяви до суду 24.11.2021 року, позивачі відчужили вказану квартиру [PERSON] (а.с.6-7 том №1 - договір купівлі-продажу, посвідченого Романченком В.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 594). Квартира [ADDRESS] на праві власності належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Даний будинок перебуває на утриманні в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва», дана обставина учасниками процесу не оспорювалась, а тому судом не досліджувалась. 13.09.2021р. комісією у складі інженера [PERSON] (голова комісії), майстра технічної дільниці [PERSON] , майстра ремонтної дільниці [PERSON] ЖЕД №3, було складено акт про залиття кв. [ADDRESS] (а.с.4 том №1). Обстеженням встановлено: квартира 2-х кімнатна, приватизована, розташована на 1-му поверсі 9-ти поверхового будинку 1969 року забудови, - - будинок спроектований так, що стоякові інженерні внутрішньо-будинкові мережі ХВП, ГВП, каналізація проходять в штаті кухонь та є спареними між квартирами, зі сторони кухонь по проекту труби закриті цегляною та фанерною перегородкою. - при візуальному огляді квартири [ADDRESS] в приміщенні кухні на внутрішній поверхні стелі виявлено вологі сліди, зумовлені залиттям з вище розташованої кв. [ADDRESS] в зв`язку з виявленою тріщиною на хрестовині та раструбі. - ремонтні роботи виконати з квартири [ADDRESS] неможливо, так як стояк проходе паралельно в кв [ADDRESS] . - для того, щоб усунути витоки в кв. [ADDRESS] в зв`язку з виявленою тріщиною на хрестовині та рас трубі, необхідний доступ в кв. [ADDRESS] до стоякових інженерних внутрішньо-будинкових мереж ХВП, ГВП та каналізації для проведення ремонтних робіт, так як 04.09.2021р. мешканці кв. [ADDRESS] надали доступ в квартиру до зазначених мереж для прповедення ремонтних робіт, але не в повному обсязі, в квапртирі демонтовану частинку цегляної кладлки і кахельної плитки, що не дало повного результату для проведення ремонтних робіт. - мешканцям кв. [ADDRESS] не одноразово було надіслано попередження по пошті. - внаслідок залиття кв. [ADDRESS] пошкодженими виявлено: - кухня (6,5 м2) - підвісна стеля з гіпсокартону, водоемульсійне пофарбування. Збитки заподіянні залиттям кв. [ADDRESS] компенсувати за рахунок власників кв. [ADDRESS] мирним шляхом або в судовому порядку. Акт містить підписи членів комісії та потерпілої сторони. Крім того, представниками керуючої компанії повторно були складені акти від 26.07.2021р., 30.07.2021р., 27.08.2021р. про залиття квартири [ADDRESS] , які аналогічні за змістом до акту від 13.09.2021р. (а.с.4, 43, 49, 50 том №1). Згідно звіту про незалежну оцінку майнових прав ПП «Експертзабезпечення» від 23.06.2022р., (локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 та підсумкової відомості ресурсів), встановлено, що ринкова вартість об`єкта оцінки, яким є збитки після залиття кв. [ADDRESS] , на дату оцінки 23.06.2022р. складає 25 000,00 грн. (а.с.9-17 том №2). Натурний огляд оцінювачем не продився у зв`язку з тим, що на момент оцінки наслідки залиття були ліквідовані замовником шляхом проведення ремонтних робіт. На дослідження замовником було надано акт залиття комісії ЖЕД №3 від 13.09.2021р., фото та відео матеріали. В процесі співбесіди з замовником, аналізу наданої документації та матеріалів, оцінювачем було встановлено, що залиття відбулось з вище розташованої кв. [ADDRESS] в зв`язку з тріщиною на хрестовині та раструбі в стояку. З матеріалів справи вбачається, що 29.09.2021р. позивачем було направлено вимогу до відповідачів з проханням вжити заходи по припиненню залиття кв. [ADDRESS] , оцінити та відшкодувати збитки, завдані залиттям квартири. Відповідачі не відреагували на вказану вимогу (а.с.8-9 том №1). Як зазначають позивачі, саме після ремонту, 05.10.2021р. квартиру [ADDRESS] продали відповідно договору купівлі-продажу, посвідченого Романченком В.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 594. Доказів понесення витрат на проведення ремонтно-будівельних робіт позивачі суду не надали. Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 04.09.2021р. відповідач [PERSON] безпосередньо та добровільно надала доступ працівникам ЖЕД №3 до квартири [ADDRESS] та до стоякових внутрішньо-будівельних інженерних мереж й каналізації. Працівниками ЖЕД №3, у присутності свідків, було проведено ремонтні роботи труб та каналізації, у зв`язку з протіканнями. Згідно відповіді Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, підтверджується надання доступу Керуючій компанії співвласниками квартири [ADDRESS] до інженерних мереж і накладення бандажу на каналізаційний стояк працівниками житлово-експлуатаційної дільниці №3. Витрати на проведення ремонтно-відновлювальних робіт понесено за рахунок власників квартири. Відповіддю Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 14.12.2021 року зазначено, що за умови належного фінансування, роботи з капітального ремонту інженерних мереж холодного, гарячого водопостачапння та водовідведення в під`їзді № 7 (знаходиться в т.ч. кв. №230) житлового будинку [ADDRESS] будуть включені до адресного переліку об`єктів для виконання робіт із капітального ремонту в межах затверджених бюджетних призачень на 2022р. за умов участі в програмі співфінансування. 01.11.2021р. ініціативна група мешканців під`їзду №7 звернулась до керуючої компанії із заявою щодо участі в програмі співфінансування робіт із заміни спарених стоякових інженерних мереж холодного, гарячого водопостачання та водовідведення по стояку квартир [ADDRESS] . Мешканцями надано протокол загальних зборів зі згодою співвласників квартир [ADDRESS] цього будинку щодо участі в програмі співфінансування (а.с.98-99 том №1). Відповідно до положень ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди (ст. 386 ЦК України). За вимог ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому обов`язок доказування наявності шкоди та її розміру покладається на позивача, а на відповідача - відсутність його вини в заподіянні шкоди. Суд вважає доведеним той факт, що залиття квартири позивачів сталося саме з вини КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києві», оскільки будинок по [ADDRESS] перебуває на його утриманні, яке здійснює прямий нагляд за справністю трубопровідних (стоякових ХВП, ГВП, каналізації) систем у будинку по [ADDRESS] . Обов`язок щодо утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж, у тому числі внутрішньобудинкових систем водовідведення та каналізації, вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій слід відносити до обов`язків управителя багатоквартирного будинку чи виконавця послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги. Такий обов`язок покладається саме на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва». Жодних дій, які спрямовані на профілактичні огляди або капітальний ремонт інженерних мереж Керуюча компанія завчасно до виникнення протікань не здійснювала, про що свідчить відсутність будь-яких доказів на підтвердження зазначеного в матеріалах справи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачам дійсно була завдана матеріальна шкода залиттям квартири, але в матеріалах даної справи відсутні належні та допустимі докази того, що саме протиправними діями або бездіяльністю співвласників квартири [ADDRESS] стався залив квартири позивачів. Суд не вбачає причинний зв`язок між фактом заливу квартири [ADDRESS] та винними діями (протиправною бездіяльністю) відповідачів. За таких обставин, суд вважає, що не встановлено в діях відповідачів юридичного складу правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову. Також не надано позивачами і належних доказів на обґрунтування розміру матеріальної шкоди, завданої їм внаслідок залиття квартири, яку позивач визначив у розмірі 21 425,00 грн. та доказів фактичного понесення зазначених витрат на ремонтні роботи (відсутні чеки, рахунки-наряди, квитанції тощо). Суд критично оцінює Звіт про незалежну оцінку майнових прав ПП «Експертзабезпечення» від 23.06.2022р., оскільки розмір майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири позивачів визначено в ринкових цінах станом на 23.06.2022р., тобто через один рік з дня події (13.06.2021р.) та 7 місяців з дня пред`явлення вимоги (24.11.2021р.) до відповідачів про відшкодування матеріальної шкоди, на момент оцінки наслідки затоплення вже були ліквідовані замовником, шляхом проведення ремонтних робіт та продано квартиру, натурний огляд квартири оцінювачем не проводився. Відповідно до ч. 1 ст. 75 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Представником позивача 17.10.2022 року подано клопотання про стягнення вират на правничу допомогу адвоката Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. В обгрунтування понесених витрат, пов`язаних з розглядом справи в розмірі 19050,00 грн., представник позивача надав до суду договір про надання правової допомоги 10/06/22 від 10.06.2022 р. (а.с. 57-58, том№2),, додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги 10/06/22 від 10.06.2022 (а.с. 59, том №2), додаткову угоду №2 до договору про надання правової допомоги 10/06/22 від 10.06.2022 (а.с. 60, том №2), акт № 1 від 20.06.2022 р., № 2 від 20.07.2022 р., №3 від 16.08.2022 р., квитанції на загальну суму 4800,00 грн (а.с. 61-66, том №2), акт №5 від 03.10.2022 р., акт №6 від 10.10.2022 р., квитанції на загальну суму 10750,00 грн. (а.с. 134-139, том №2). Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК). Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами такої діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Суд зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Верховний Суд дотримується позиції (постанови КГС ВС від 07.08.2018 у справі № 916/1283/17, від 30.07.2019 у справі № 902/519/18), що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Крім того, Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14.11.2018 у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 10.10.2019 у справі № 909/116/19, від 18.03.2021 у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Для підтвердження наведеної позиції Верховний Суд звертається до критеріїв, які застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі 27 Огляд судової практики КГС ВС статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited проти України», заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до частин 5 та 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Отже, у розумінні положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова ОП КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанови КГС ВС від 27.11.2020 у справі № 911/4242/15, від 12.11.2020 у справі № 910/3233/18). Як вбачається з аналізу судової практики Верховного Суду (постанови КГС ВС від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18), якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. Отже, зважаючи на вищевикладені обставини, а також докази надані позивачем про надання професійної правничої допомоги, суд вважає, що вказана вимога підлягає частковому задоволенню, шляхом зменшення розміру судових витрат у розмірі 5000 грн 00 коп., з кожного з позивачів, оскільки заявлена сума є неспівмірною зі складністю справи з даним обсягом адвокатом послугами, які не відповідають критерію реальністю таких витрат.

Outcome: approved