overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки, які належали її матері [PERSON] мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача, якій належала земельна ділянка загальною площею 2,03 га, в тому числі: ріллі 1.47 га (кадастровий номер 6122687600:01:001:0257), пасовище 0,56 га (кадастровий номер 6122687600:01:001:0756) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Панасівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно державного акту серії Р1 № 656783. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 05 грудня 1995 року заповіт, згідно якого заповіла все належге їй майно позивачці. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових права, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину, так як правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до відповідача - Зборівської міської Тернопільського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивачі позовні вимоги підтримують, просять визнати за ними, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок та земельну ділянку, які належали їх матері [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями цього майна, згідно закону і прийняли спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивачів, якій на праві власності належали: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,70 га (кадастровий номер 6122687800:01:001:0291) на території Препельницької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ТР №040184 від 17 листопада 2003 року. Інші спадкоємці - [PERSON] - батько позивачів помер [INFO] , [PERSON] - брат позивачів помер [INFO] , тому позивачі звернулися до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не можуть отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивачі є спадкоємцями майна, згідно закону і прийняли спадщину, до них правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ними слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача - Зборівської міської Тернопільського району Тернопільської області з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на житловий будинок, який належав її матері [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, заперечень не має, позов визнає. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки, якій на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивачка постійно проживала з матір`ю до її смерті, прийняла спадщину тазвернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено. Інший спадкоємець [PERSON] - брат позивачки помер [INFO] . Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку, яка належала його діду [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину йому відмовлено. Відповідачі надали заяви, згідно яких просять слухати справу без їх участі, позов визнають, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] - дід позивача, якому на праві власності належала земельна ділянка для індивідуального садівництва площею 0,0636 га (кадастровий номер 6122610100:01:001:1682), яка розташована на території Зборівської міської ради. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали документів на спадкове майно спадкодавцем втрачено. Інші спадкоємці - відповідачі [PERSON] , баба позивача, [PERSON] , мати позивача, [PERSON] , тітка позивача, претензій на частку у вказаному майні не мають про що свідчать їх заяви. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно закону, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] - [INFO] , жителя [ADDRESS] . Заявник посилається на те, що [PERSON] у зв`язку з поважним віком почав виявляти психічні розлади, внаслідок яких не здатен в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними а тому потребує піклування. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та зіслався на викладені в ній обставини. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи №399 від [PERSON] виявляє ознаки розладів особистості та поведінки внаслідок дисфункції головного мозку, виражений психоорганічний синдром, що досягає рівня недоумства, тому він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При таких обставинах суд вважає, що є достатньо підстав для визнання [PERSON] недієздатним та призначити його опікуном онука [PERSON] . На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначає, що 23 лютого 2007 року з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 29. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просить шлюб розірвати, оскільки він виявився невдалим, на даний момент сім`я остаточно розпалась, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї суперечить їхнім інтересам. З серпня 2020 року проживають окремо. Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 13 вересня 2022 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. У визначений судом строк, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позов підтримує, строк для примирення просить не надавати. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить слухати справу у його відсутності, позов визнає. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст. 279 ЦПК України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23 лютого 2007 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції, про що зроблений актовий запис № 29. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, шлюбні відносини між ними фактично припинено, шлюб існує формально, тому примирення між ними виключається. Вказані обставини сторонами не оспорюються та визнаються. Відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінюючи усі докази, суд вважає встановленим, що поновлення сімейних відносин та збереження сім`ї стали неможливими, подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, сторони не мають наміру підтримувати сімейні стосунки, що має істотне значення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими і суд має підстави для розірвання шлюбу між сторонами. Спору про майно та місце проживання дітей не виникає. Діти залишаються проживати із матір`ю. На стягненні судових витрат позивач не наполягає. Користуючись принципом диспозитивності, визначеним ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд не виходить за межі заявлених позовних вимог, а тому підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача не вбачається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради (далі КНП «ХОЗЗНПД» ХОР) звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію щодо [PERSON] . Заява вмотивована тим, що пацієнт страждає на параноїдну шизофренію, внаслідок чого вона безпорадна і не може самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що у [PERSON] діагностовано захворювання у вигляді параноїчної шизофренії. У такому стані вона не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] в судовому засіданні не змогла усвідомлено висловити власну думку відносно своєї госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Представник органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 07 жовтня 2022 року [PERSON] була доставлена на приймальне відділення КНП «ХОЗЗ НПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 07 жовтня 2022 року оглянула та встановила наявність у неї захворювання у вигляді параноїдну шизофренію внаслідок чого вона безпорадна і не може самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 07 жовтня 2022 року, медичною карткою стаціонарного хворого №5199. Згідно із частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом. На підставі статей 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради (далі КНП «ХОЗЗНПД» ХОР) звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію щодо [PERSON] . Заява вмотивована тим, що пацієнт страждає на шизофренію, параноїдної форми, внаслідок чого вона безпорадна і не може самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та становить небезпеку для себе та оточуючих. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що у [PERSON] діагностовано захворювання у вигляді шизофренію, параноїдної форми. У такому стані вона не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] в судове засідання не доставлена в зв`язку з важким станом здоров`я. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Представник органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 10 жовтня 2022 року [PERSON] була доставлена на приймальне відділення КНП «ХОЗЗ НПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 10 жовтня 2022 року оглянула та встановила наявність у неї захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми внаслідок чого вона безпорадна і не може самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність та становить небезпеку для себе та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 10 жовтня 2022 року, медичною карткою стаціонарного хворого №5253. Згідно із частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом. На підставі статей 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

[PERSON] через свого представника - адвоката Дутку К.Ю., звернулася в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання [PERSON] , [INFO] , на території України за станом до 24 серпня 1991 року, покликаючись у заяві на те, що вона є громадянкою РФ, але з 1995 р. постійно проживає в Україні, оскільки 29.04.1995 р. уклала шлюб з громадянином України [PERSON] , з яким розірвала шлюб у 2008 р. Однак залишилася проживати в Україні. 24.06.2016 р. вона отримала дозвіл на постійне проживання на території України, згідно з посвідкою на постійне проживання, підставою стало народження її матері на території України. Оскільки [INFO] їй виповнилось 45 років, їй потрібно продовжити дозвіл на постійне проживання в Україні. Для продовження посвідки на постійне проживання в Україні, вона звернулася до міграційної служби, де їй було запропоновано надати докази народження її матері на території України, оскільки у свідоцтві про народження її матері [PERSON] , яка народилася [INFO] в с. Уланове Червоного району Сумської області УРСР, не зазначено держави Україна. ЇЇ мати постійно мешкає в РФ і є громадянкою цієї держави, тому приїхати на Україну не може. У зв`язку з цим вона вимушена звернутися до суду з даною заявою. В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала повністю. Представник Управління Державної міграційної служби України в Сумській області Буханіста Т.М. в судовому засіданні фактично не заперечувала проти задоволення заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, обставини справи та оцінивши докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, оскільки вона повністю підтверджується наданими по справі письмовими доказами та не заперечується заінтересованою особою, не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому на законних підставах може бути прийняте судом шляхом ухвалення рішення про задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що знаходиться у шлюбі з відповідачем. У зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися, подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідач визнав. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 червня 2022 року залишено позов без руху. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 1 липня 2022 року в даній справі відкрите провадження та призначено судове засідання на 17 липня 2022 року. 14 липня 2022 року справу перепризначено на 11 серпня 2022 року у зв`язку з помилковим призначенням на неділю, яка являється вихідним днем. Протокольною ухвалою головуючого від 11 серпня 2022 року відкладено розгляд справи до 19 вересня 2022 року у зв`язку з неявкою сторін. 19 вересня 2022 року відкладено розгляд справи у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному до 12 жовтня 2022 року. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: судом встановлено, що з 18 червня 2005 року сторони знаходяться у шлюбі. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції сумської області, актовий запис №744 (а.с.5). Мають спільних синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , батьком яких, згідно свідоцтва про народження, є відповідач (а.с.6-7). Подружні стосунки між сторонами припинені, у зв`язку з тим, що сімейне життя не склалося через відсутність різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, відновлювати стосунки не бажають, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї є неможливим, а тому укладений між сторонами шлюб необхідно розірвати. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Тому необхідно повернути [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 23 червня 2022 року за квитанцією №10 в сумі 992,40 грн., тобто в розмірі 496,20 грн. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved