Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання заяви про прийняття спадщини і довіреності недійсними, визнання прав власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом посилаючись на те, що [INFO] померла його племінниця [PERSON] . За життя вона проживала за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли грошові кошти у вигляді банківських вкладів, розміщених на банківських рахунках в АТ КБ «ПриватБанк», зокрема: на суму 200 000,09 доларів США, на суму 30 000,05 доларів США, на суму 27 000,00 доларів США, на суму 55,16 доларів США, на суму 7 532,57 доларів США, та відсотки і компенсації за депозитом. 27.08.2018 року він (позивач) звернувся до приватного нотаріуса КМНО Захарченко В.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , як спадкоємець третьої черги за законом, оскільки інших спадкоємців не було. 27.08.2018 року приватний нотаріус Захарченко В.В. за його заявою завів спадкову справу № 06/2018 (в реєстрі за № 62900380). 01.07.2019 року він подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 03.07.2019 року приватний нотаріус виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії з підстав наявності заповіту від імені [PERSON] на її сина [PERSON] , посвідченого 07.02.2018 року приватним нотаріусом КМНО Коновою Н.А., та зареєстрованого в реєстрі за № 39, згідно якого все належне їй майно [PERSON] заповіла своєму сину [PERSON] . Також, в постанові від 03.07.2019 року приватний нотаріус вказав, що 12.12.2018 року приватному нотаріусу Захарченко В.В. громадянкою [PERSON] - представником [PERSON] за довіреністю засвідченою 10.12.2018 року приватним нотаріусом КМНО Пивоваровим О.К. та зареєстровано в реєстрі за № 635 (бланк ННК № 139945), подано заяву [PERSON] - сина спадкодавиці, та спадкоємця першої черги зва законом, про прийняття спадщини після [PERSON] . Справжність підпису [PERSON] на заяві про прийняття спадщини було засвідчено 28.11.2018 року приватним нотаріусом КМНО Караєвою С.Е. кизи, та зареєстровано в реєстрі за № 2106 (бланк ННМ 702712). Про те, що громадянка [PERSON] від імені [PERSON] намагається оформити спадщину, він дізнався ще до отримання постанови нотаріуса, а саме в січні 2019 року, та оскільки в нього були сумніви щодо законності таких дій, він звернувся до органів національної поліції із заявою про вчинення злочину. В рамках заведеного слідчим управлінням ГУНП у м. Києві кримінального провадження ЄРДР № 12019100000000061 від 21.01.2019 року за ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190 КК України, його було визнано потерпілим. 16.10.2019 року Печерський районний суд м. Києва у кримінальній справі № 757/11040/19-к за обвинуваченням [PERSON] , виніс вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором та [PERSON] , та визнано останнього винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Вирок набув законної сили 16.11.2019 року. Згідно вироку суду, було встановлено, що заяву про прийняття спадщини, засвідченої 28.11.2018 року приватним нотаріусом КМНО Караєвою С.Е. кизи, було зроблено не громадянином [PERSON] , а громадянином [PERSON] за підробленим паспортом на ім`я [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим 19.12.2008 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві. Вказані дії було зроблено з метою протиправного заволодіння спадковим майном, що залишилось після смерті [PERSON] . Таким чином, вироком суду було встановлено факт подання заяви про прийняття спадщини не особисто спадкоємцем [PERSON] , а іншою особою - громадянином [PERSON] . Також, вироком суду було встановлено, що довіреність від імені [PERSON] на представництва його інтересів громадянами [PERSON] та [PERSON] , посвідчена 10.12.2018 року приватним нотаріусом Пивоваровим О.К., зареєстрована в реєстрі за № 635 (бланк ННК 139945) зроблено не громадянином [PERSON] , а громадянином [PERSON] за підробленим паспортом на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 19.12.2008 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві. Вказані дії було зроблено з метою протиправного заволодіння спадковим майном, що залишилось після смерті [PERSON] . Крім того, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.04.2019 року у справі № 711/2882/19 за його (позивача) заявою, [PERSON] оголошено померлим з дня набрання рішенням законної сили. Рішення набуло чинності 27.05.2019 року. Черкаським міським відділом актів цивільного стану ГТУ юстиції у Черкаській області зроблено актовий запис № 8 від 25.06.2019 року про смерть [INFO] [PERSON] 19.12.2019 року він (позивач) знову подав заяву про видачу свідоцтва про спадщину за законом, до якого було долучено копію вироку, проте, 20/12.2019 року приватний нотаріус Захарченко В.В. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що в матеріалах спадкової справи № 06/2018 міститься нотаріально посвідчена заява спадкоємця першої черги [PERSON] про прийняття спадщини, що перешкоджає видачі свідоцтва спадкоємцю третьої черги. На даний час, він (позивач) являється єдиним спадкоємцем [PERSON] . Оскільки, [PERSON] на момент пред`явлення даного позову визнано померлим, вимоги заявлено до його правонаступника - батька [PERSON] . До суду позивач не з`явився, його представник подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримав, просив їх задовольнити. В разі неявки відповідача до суду не заперечував щодо розгляду справи в заочному порядку. До суду відповідач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Відзив на позовну заяву, заяву про визнання позову чи про розгляд справи без його присутності не подав, що дає підстави для розгляду справи в заочному порядку. До суду третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Караєва Саміра Ельхан кизи, не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи сповіщалась згідно норм процесуального законодавства. До суду третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пивоваров Олексій Костянтинович, не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. До суду представник третьої особи - АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Дана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва 04.02.2021 року. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2021 року вирішено передати матеріали справи на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва. 17.11.2021 року матеріали справи надійшли до Дніпровського районного суду м. Києва. 23.11.2021 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06.12.2021 року відкрито провадження у порядку загального позовного провадження. 27.01.2022 року ухвалою суду витребувано докази. 25.05.2022 року та 27.05.2022 року надійшли витребувані документи. Ухвалою від 03.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В суді встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є племінницею [PERSON] . 27.08.2018 року [PERSON] подав до приватного нотаріуса КМНО Захарченка В.В. заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , як спадкоємець третьої черги. В даній заяві [PERSON] зазначив, що крім нього інших спадкоємців немає. 27.08.2018 року приватний нотаріус КМНО Захарченко В.В. за заявою [PERSON] відкрив спадкову справу № 06/2018 (в реєстрі за № 62900380). 01.07.2019 року [PERSON] подав заяву нотаріусу про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 03.07.2019 року приватний нотаріус КМНО Захарченко В.В. виніс постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії з підстав наявності заповіту від імені [PERSON] на її сина [PERSON] , посвідченого 07.02.2018 року приватним нотаріусом КМНО Коновою Н.А., та зареєстрованого в реєстрі за № 39, згідно якого все належне їй майно [PERSON] заповіла своєму сину [PERSON] . Також, в постанові від 03.07.2019 року приватний нотаріус вказав, що 12.12.2018 року приватному нотаріусу Захарченко В.В. громадянкою [PERSON] - представником [PERSON] за довіреністю засвідченою 10.12.2018 року приватним нотаріусом КМНО Пивоваровим О.К. та зареєстровано в реєстрі за № 635 (бланк ННК № 139945), подано заяву [PERSON] - сина спадкодавиці, та спадкоємця першої черги за законом, про прийняття спадщини після [PERSON] . Справжність підпису [PERSON] на заяві про прийняття спадщини було засвідчено 28.11.2018 року приватним нотаріусом КМНО Караєвою С.Е. кизи, та зареєстровано в реєстрі за № 2106 (бланк ННМ 702712). 21.01.2019 року за зверненням [PERSON] слідчим управлінням ГУНП у м. Києві відкрито кримінальне провадження ЄРДР № 12019100000000061 за ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 190 КК України, де його було визнано потерпілим. 16.10.2019 року Печерський районний суд м. Києва у кримінальній справі № 757/11040/19-к за обвинуваченням [PERSON] , ухвалив вирок, яким затвердив угоду про визнання винуватості між прокурором та [PERSON] . Згідно даного вироку [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Вирок набув законної сили 16.11.2019 року. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24.04.2019 року у справі № 711/2882/19 за заявою [PERSON] , [PERSON] оголошено померлим з дня набрання рішенням законної сили. Рішення набуло чинності 27.05.2019 року. Черкаським міським відділом актів цивільного стану ГТУ юстиції у Черкаській області зроблено актовий запис № 8 від 25.06.2019 року про смерть 27.05.2019 року [PERSON] . В процесі розгляду кримінального провадження, судом було встановлено, що заяву про прийняття спадщини, засвідченої 28.11.2018 року приватним нотаріусом КМНО Караєвою С.Е. кизи, було зроблено не громадянином [PERSON] , а громадянином [PERSON] за підробленим паспортом на ім`я [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим 19.12.2008 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві. Також, судом було встановлено, що довіреність від імені [PERSON] на представництва його інтересів громадянами [PERSON] та [PERSON] , посвідчена 10.12.2018 року приватним нотаріусом Пивоваровим О.К., зареєстрована в реєстрі за № 635 (бланк ННК 139945) зроблено не громадянином [PERSON] , а громадянином [PERSON] за підробленим паспортом на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 19.12.2008 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві. Вказані дії було зроблено з метою протиправного заволодіння спадковим майном, що залишилось після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Статтею 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Згідно статті 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Відповідно до статті 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Статтею 244 ЦК України визначено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може гуртуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Стаття 245 ЦК України визначає, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Довіреність, що видається у порядку передоручення, підлягає нотаріальному посвідченню, крім випадків, встановлених частиною четвертою цієї статті. Довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами. Згідно статті 247 ЦК України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Строк довіреності, виданої в порядку передоручення, не може перевищувати строку основної довіреності, на підставі якої вона видана. Довіреність, у якій не вказана дата її вчинення, є нікчемною. Відповідно до статті 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі: закінчення строку довіреності; скасування довіреності особою, яка її видала; відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; припинення юридичної особи, яка видала довіреність; припинення юридичної особи, якій видана довіреність; смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків; смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. З припиненням представництва за довіреністю втрачає чинність передоручення. У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність. Згідно статті 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася. Відповідно до ст.ст. 13, 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до вимог частин 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За статтею 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів і загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 ЦК України. По даній справі було встановлено, що [PERSON] 10.12.2018 року не звертався до приватного нотаріуса КМНО Пивоварова О.К. задля оформлення довіреності на ім`я [PERSON] та [PERSON] , це було зроблено [PERSON] за підробленим паспортом на ім`я [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим 19.12.2008 року Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині визнання довіреності недійсною. В частині визнання заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 28.11.2018 року суд відмовляє, оскільки заява про прийняття спадщини не є правочином, який можливо визнати недійним. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.ст. 1261, 1266 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до статті 1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. З копії спадкової справи встановлено, що позивач вчасно звернувся із заявою про прийняття спадщини, однак не отримав свідоцтво про право на спадщину через наявність в матеріалах спадкової справи заяви [PERSON] про прийняття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] рішенням суду визнано померлим, інші родичі померлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини не звертались, позивач [PERSON] являється єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] . З матеріалів справи убачається, що за життя [PERSON] мала рахунки в АТ КБ «ПриватБанк». Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] відкриті депозитні рахунки: SAMDNWFD0071757663401 від 07.11.2017 року, залишок - 200 000,09 доларів США; SAMDNWFD0071757705201 від 07.11.2017 року, залишок 30 000,05 доларів США; SAMDNWFD0071757708800 від 07.11.2017 року, залишок - 27 000,00 доларів США; SAMDN000003650053 від 26.08.2005 року, залишок - 55,16 доларів США. На картковому рахунку № [NUMBER] від 11.08.2017 року наявні кошти у розмірі 7 532,57 доларів США. Заповідальне розпорядження відсутнє. На рахунок «Бонус плюс» № [NUMBER] зараховані відсотки за вкладом «Депозит Плюс». З огляду на вище викладене, з урахуванням наданих доказів та вимог чинного законодавства України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. В даному випадку відповідач до суду не з`явився, та не скористався правом надання відзиву, заперечень на позовну заяву з відповідними доказами. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем було сплачено судовий збір - 13 166,00 грн. Дані кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial