Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] , в якому прохала: визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2400 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , становила 1/2 частину, а інша 1/2 частина належить [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON] , про що Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 3103 від 30.12.2019 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, в тому числі і частина земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2400 га по [ADDRESS] , кадастровий номер ділянки: 5320685403:03:001:0378, яка належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Вказана земельна ділянка належить [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Манжеліївської сільської ради Глобинського району Полтавської області №28 від 12.06.2019 року. Спадкоємцем вищевказаного майна померлого є його донька - [PERSON] , позивач у справі. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа у Четвертій кременчуцькій державній нотаріальній конторі Полтавської області. Державний нотаріус своєю постановою від 29.01.2021 року відмовив позивачу в оформленні спадщини так як не визначена частка померлого [PERSON] у праві власності на земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2400 га по [ADDRESS] , кадастровий номер ділянки: 5320685403:03:001:0378. Вказала, що виходячи з вищенаведеного, є всі підстави вважати, що [PERSON] , у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку належала 1/2 частка. У зв`язку з чим, позивач і змушена була звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, направили заяву про розгляд справи без їх участі, підтримали позовні вимоги у повному обсязі та прохали їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, направили заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень проти задоволення позову не надали. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) видано свідоцтво про смерть, актовий запис № 3103 від 30.12.2019 року. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, в тому числі і частина земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2400 га по [ADDRESS] , кадастровий номер ділянки: 5320685403:03:001:0378, яка належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Вказана земельна ділянка належить [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Манжеліївської сільської ради Глобинського району Полтавської області №28 від 12.06.2019 року. Спадкоємцем вищевказаного майна померлого є його донька - [PERSON] , позивач у справі. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа у Четвертій кременчуцькій державній нотаріальній конторі Полтавської області. Державний нотаріус своєю постановою від 29.01.2021 року відмовив позивачу в оформленні спадщини так як не визначена частка померлого [PERSON] у праві власності на земельну ділянку з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2400 га по [ADDRESS] , кадастровий номер ділянки: 5320685403:03:001:0378. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна\~\~сторона\~\~зобов`язана\~\~довести ті обставини,\~\~на які вона посилається як на підставу своїх\~\~вимог\~\~або заперечень,\~\~крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. . Виходячи з вищенаведеного, є всі підстави вважати, що [PERSON] , у спільній сумісній власності на спірну земельну ділянку належала 1/2 частка. З огляду на вищенаведене, беручи до уваги всі докази подані сторонами та визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved