Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

До Деснянського районного суду м. Києва надійшов позов [PERSON] до ТОВ «Євро-Клінт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Глобал Строй-3» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва - квартиру. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 03.08.2021 року вказана цивільна справа повернута позивачу. Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, була подана апеляційна скарга, за результатами розгляду якої винесена постанова Київського апеляційного суду від 28.09.2021 року про скасування ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 03.08.2021 року для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказана цивільна справа повернута до Деснянського районного суду м. Києва та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вказана цивільна справа № 754/11221/21 передана судді Сенюті В.О. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між [PERSON] та ТОВ «Глобалстрой-3» та ТОВ «Київмонтажбуд» укладено Договір №КМБ/03/085 від 13.07.2015 року купівлі-продажу майнових прав. Об`єкт капітального будівництва розташований на земельній ділянці під кадастровим номером 8000000000:62:096:0038. Згідно умов вище вказаного Договору, Покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості розташований в Об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] з наступними характеристиками: секція 3, квартира 88, кількість кімнат - 2, загальна площа 58,38 кв.м., поверх 9. Запланований термін закінчення будівництва та введення в експлуатацію Об`єкт капітального будівництва - 3 квартал 2016 року. Вартість майнових прав за квартиру складає 688884 грн., в.т.ч. ПДВ. 14.07.2015 року ТОВ «Київмонтажбуд» видано Довідку про фінансування 100% майнових прав Об`єкта нерухомості по Договору №КМБ/03/085 від 13.07.2015 року, а саме підтвердження сплати майнових прав на квартиру [ADDRESS] . Як вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.07.2017 року відбулася державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, ТОВ «Київмонтажбуд» змінило назву на ТОВ «Євро-Клінт». Позивачем в повному обсязі виконано взяте зобов`язання за Договором купівлі продажу майнових прав. Проте, відповідач затримав виконання своїх зобов`язань по Договору яке становить на разі вже більше 4,5 років. На підставі викладеного, позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати за [PERSON] майнове (речове) право на об`єкт не завершеного будівництва - двокімнатної квартири [ADDRESS] , на земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:62:096:0038. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.10.2021 року позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Євро-Клінт», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ТОВ «Глобал Строй-3» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва - квартиру, залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`ять днів з дня отримання ухвали. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 21.10.2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.08.2022 року, яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у своїй заяві представник просить розглядати справу у його відсутність та позовні вимоги задовільнити. Представник відповідача ТОВ «Євро-Клінт» у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник ТОВ «Глобал Строй» у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 13.07.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Глобалстрой-3» та ТОВ «Київмонтажбуд» укладено Договір №КМБ/03/085 купівлі-продажу майнових прав. Згідно умов вище вказаного Договору, Покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості розташований в Об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: [ADDRESS] з наступними характеристиками: секція 3, квартира 88, кількість кімнат - 2, загальна площа 58,38 кв.м., поверх 9. Об`єкт капітального будівництва розташований на земельній ділянці під кадастровим номером 8000000000:62:096:0038 (а.с.55-58). Згідно п. 3.1. Договору №КМБ/03/085 від 13.07.2015 року купівлі-продажу, майнові права на Об`єкт нерухомості за цим Договором закріплюється за Покупцем у момент видачі Довідки про здійснення 100% оплати майнових прав, зазначених пункті 4.2. даного Договору. Довідка підписується Продавцем не пізніше 3-х робочих днів з дати здійснення Покупцем 100% оплати вартості майнових прав, визначених п. 4.2. даного Договору. Відповідно до п. 3.2. Договору №КМБ/03/085 від 13.07.2015 року купівлі-продажу, після отримання Продавцем на Об`єкт капітального будівництва сертифікату, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтвердження її готовності до експлуатації, Продавець надсилає Покупцю повідомлення із зазначенням дати (протягом 30 календарних днів з дня відправлення відповідного повідомлення), коли Покупець повинен з`явитися та фізично прийняти закінчений будівництвом Об`єкт нерухомості, підписавши акт прийому - передачі Об`єкта нерухомості та договір на утримання та обслуговування Об`єкта нерухомості. Пунктом 4.2. Договору №КМБ/03/085 від 13.07.2015 року купівлі-продажу, визначена орієнтовна загальна вартість майнових прав на Обєкт нерухомості в день укладення цього Договору складає 688884,00 грн., в тому числі ПДВ 20 % -114814,00 грн. Відповідно до п. 3.1. Договору №КМБ/03/085 від 13.07.2015 року купівлі-продажу, запланований термін закінчення будівництва та введення в експлуатацію Об`єкта капітального будівництва - 3 квартал 2016 року. З Довідки про фінансування 100% майнових прав Об`єкта нерухомості по Договору №КМБ/03/085 купівлі продажу майнових прав від 13.07.2015 року ТОВ «Київмонтажбуд» від 14.07.2015 року, [PERSON] відповідно до умов Договору сплатив Продавцю грошові кошти у розмірі 688884,00 грн. в тому числі ПДВ 20% -114814,00 грн., що складає 100 % вартості майнових прав Об`єкта власності, що знаходиться за будівельною адресою: [ADDRESS] (а.с. 61). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги. Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (частина друга стаття 3 Закону). Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства. Згідно ч. 5 ст. 7, ст. 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій й об`єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, а також майнові права. Відповідно до положення статті 19 Закону України «Про інвестиційну діяльність», захист інвестицій - це комплекс організаційних, технічних та правових заходів, спрямованих на створення умов, які сприяють збереженню інвестицій, досягненню цілі внесення інвестицій, ефективній діяльності об`єктів інвестування та реінвестування, захисту законних прав та інтересів інвесторів, у тому числі права на отримання прибутку (доходу) від інвестицій. З метою забезпечення сприятливого та стабільного інвестиційного режиму держава встановлює державні гарантії захисту інвестицій. Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не є речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав не є «чуже майно», а також не є правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього. Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому. Виходячи з приписів статті 190 ЦК України, частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та умов укладених між сторонами договорів, суд визнає позивачку такою, що набула майнових прав на квартиру, оскільки вона в повному обсязі виконала умови договору в будівництві. Згідно із ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 статті 11 ЦК України, встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. ст. 202, 204 ЦК України, правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З урахуванням того, що згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість, спрямована на виникнення, зміну та припинення прав та обов`язків, укладення з позивачкою Попереднього договору та Договору про забезпечення виконання зобов`язань є дією, спрямованою на набуття цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплатою неустойки і відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 6-14-39цс19 та від 27 лютого 2019 року у справі № 6-14-606цс18 у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування. Оскільки нежитлове приміщення є оплаченим позивачем об`єктом, який після завершення будівництва стає окремим майном, то до завершення будівництва об`єкту нерухомого майна, в якому знаходиться нежитлове приміщення, та прийняття його до експлуатації - позивачу належить не право власності на нежитлове приміщення, а майнове право на нього. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 6888,84 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved