Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

До Дзержинського районного суд м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Амельченко Віталій Петрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у 26.08.2021 року ним було виявлено, що на його банківські картки накладено арешт. Через систему Інтернет-банкінгів вдалося з`ясувати, що арешт накладений в рамках виконавчого провадження №66589100 від 25.08.2021 року. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження стало відомо, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем №38109 від 14.05.2021 року про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у розмірі 13956,89 грн. Позивач категорично стверджує, що не укладав будь-яких кредитних договорів або договорів позики ані з відповідачем, ані з іншими фінансовими установами. Також, зазначає, що до ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження жодних документів відносно заборгованості не отримував. Позивач вважає, що даний виконавчий напис є неправомірним, оскільки його вчинено за відсутності документів відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172\~(надалі Перелік) та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МУЮ від 22.02.2012 року за №296/5. Тобто, на час вчинення оскаржуваного напису редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Ухвалою суду від 03.09.2021 відкрито провадження у цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. 05.10.2021 року судом від відповідача отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується з позовною заявою з наступних підстав. 29.10.2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2841602, у формі електронного правочину, відповідно до якого були надані кредитні кошти на наступних умовах: сума кредиту 5100,00 грн; проценти за користування кредитом 1912,50, які нараховуються за ставкою 1.25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; кредит надається строком на 30 днів. Дата повернення кредиту 28.11.2020 року. Позикодавець виконав всі умови договору, натомість, позичальник не повернув кошти, отримані на підставі кредитного договору. 08.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем укладено договір відступлення прав вимоги №66-МЛ. Відповідно до умов договору відповідач набув статус нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан». Позивачу було надіслано письмову претензію про погашення наявної заборгованості, тим самим було надано термін для добровільного врегулювання спору. На підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою КМУ від 29.06.1999 року за №1172\~(надалі Перелік) та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МУЮ від 22.02.2012 року за №296/5, відповідачем було надано нотаріусу: оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Також, відповідач у своєму відзиві заперечує проти стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., оскільки суду не було надано жодного доказу про виконання таких послуг. 22.12.2021 року представником позивача адвокатом Лугавою Г. А. надані до суду додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що позивач не укладав жодних кредитних договорів. Надані відповідачем копії документів не підтверджують факт укладення кредитного договору №2841602 від 29.10.2020 року з ТОВ «Мілоан», оскільки копія договору не містить підпису (електронно цифрового) позивача та позикодавця. Копія платіжного доручення, якою відповідач підтверджує факт надання кредитних коштів не містить печатку банку, який проводив операцію, що викликає сумнів у його автентичності. Також, копія заяви від 10.05.2021 року адресованої приватному нотаріусу не містить переліку документів, що подаються для вчинення виконавчого напису, що викликає сумнів у додержанні процедури вчинення нотаріальних дій. Відповідачем також не було доведено факт надсилання претензії щодо сплати заборгованості за кредитним договором. Ухвалою\~суду від 31.01.2022 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, також зазначила, що позивач позов підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про причини неявки в судове засідання чи про відкладення розгляду справи суду не надав. У судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про причини неявки в судове засідання чи про відкладення розгляду справи суду не надав. У судове засідання третя особа [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про причини неявки в судове засідання чи про відкладення розгляду справи суду не надав. На підставі частини 2\~статті 247 ЦПК України\~у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив наступне. 29.10.2020 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2841602 відповідно до якого позивачу було надано грошові кошти на поточні потреби в розмірі 5100,00 грн. строком на 30 днів (надалі Договір). Договір був укладений в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Ця обставина підтверджується копією Договору, що міститься в матеріалах справи. 08.04.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено договір про відступлення прави вимоги №66-МЛ, на підставі якого відповідач приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №66-МЛ від 08.04.2021 року, [PERSON] є боржником за кредитним договором №2841602 від 29.10.2020 року. 14.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №38109, за яким пропоновано стягнути з [PERSON] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", якому ТОВ "Мілоан" відступлено право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги №66-МЛ від 08.04.2021 року за кредитним договором №2841602 від 29.10.2020 року, укладеного між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] , за період з 07.04.2021 року по 10.05.2021 року включно, у розмірі: 4534,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 7982,89 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 510,00 грн. заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом - загальна заборгованість становить 13956,89 грн. заборгованості за договором № 66-МЛ від 08.04.2021 року, про відступлення прави вимоги за кредитним договором №2841602 від 29.10.2020 року, з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 07.04.2021 року по 10.05.2021 року включно у розмірі: 4534,00 грн.\~заборгованість за тілом кредиту; 7982,89 грн.\~заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 510,00 грн.\~заборгованість за нарахованою комісією за надання кредиту. Загальна сума заборгованості у сумі 13956,89 грн. 25.08.2021 на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Амельченко В. П. відкрито виконавче провадження № ВП 66589100 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Остапенка Є. М. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України «Про нотаріат»\~(надалі Закон) та іншими актами законодавства України (ч. 1\~ст.39 ЗУ «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,\~законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в\~Законі\~та Порядку вчинення нотаріальних дій. Спірний виконавчий напис (як це зазначено в самому виконавчому написі) вчинений на підставі ст.ст.87-91 ЗУ «Про нотаріат»\~та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, № 1172. З цього приводу суд зазначає наступне. 10 грудня 2014 року набула чинності\~постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Так, варто наголосити на тому, що для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями (пункт 2 нового розділу), додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та\~п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року\~визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Зазначена постанова залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та набула законної сили. При цьому в мотивувальній частині постанови апеляційної інстанції зазначено: «Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку із укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 14.05.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між відповідачем та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не є посвідченим нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року по справі №158/2157/17. З урахуванням приписів ст. ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст. ст.\~50,\~87,\~88 Закону України "Про нотаріат"\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст.\~87,\~88 Закону, у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року за наслідками розгляду цивільної справи № 756/7916/15-ц. Як зазначив позивач,на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами. Дані доводи позивача суд вважає доведеними та обґрунтованими з урахуванням наступного. Як вбачається з копій, доданих до відзиву, відповідач для вчинення нотаріусом виконавчого напису надав наступні документи: копію кредитного договору, виписку з особового рахунку за кредитним договором №2841602 від 29.10.2020 року; копію претензії про сплату заборгованості; копію договору відступлення прав вимоги №66-МЛ. Відповідачем надана виписка з особового рахунку за кредитним договором, яка за своєю природою є розрахунком заборгованості, відповідно до якої залишок заборгованості складає 13026,89 грн. Судом досліджено копію\~Кредитного договору №2841602 від 29.10.2020 та копію спірного виконавчого напису від 14.05.2021. Відповідно до п.1.3 Договору ТОВ «Мілоан» надає кредит строком на 30 днів, таким чином строк кредитування до 29.11.2020. Водночас, у виконавчому написі вказується, що стягнення заборгованості проводиться за період з 07.04.2021 по 10.05.2021, тобто, вже після закінчення строку кредитування. Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача про наявність безспірної заборгованості у позивача, права вимоги на яку набув відповідач, оскільки період її утворення та стягнення чітко не визначені у документах, що були надані відповідачем нотаріусу для здійснення виконавчого напису. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення-вимоги (претензії) про наявність такої заборгованості, відомості про яку були надані нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Отже, матеріали справи не містять належних доказів про те, що [PERSON] отримував вимогу від ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» про необхідність погашення заборгованості або сторонами узгоджена сума заборгованості, яка є безспірною. Відповідач доказів безспірності суми заборгованості, що зазначена у виконавчому написі, або документів, що підтверджують її розмір та період виникнення, суду не надав. Відповідно ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно положень ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на спростування зазначених вище висновків, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі суд покладає судовий збір на відповідача. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. суд зазначає наступне. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. В матеріалах справи відсутні докази виконаних адвокатом робіт та понесених позивачем витрат на правничу допомогу, тому суд позбавлений можливості встановити дійсність та розмір витрат які необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved