Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду\~з\~указаним\~позовом, в якому зазначила, що 26.10.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис за №1752. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що за останніх вісім місяців поведінка відповідача по відношенню до сім`ї різко змінилась, він перестав дбати про родину, зокрема, про сина, без відомих позивачу причин не ночує вдома, приходить додому в нетверезому стані, почав проявляти до позивача та дитини агресивну поведінку, застосовувати фізичне та психічне насильство, що призвело до того, що дитина боїться батька. Крім того, відповідач ніяким чином не дбає про утримання та виховання дитини. Позивач вказує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, суперечить як її інтересам, так і інтересам дитини. Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 08.08.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Позивач у судове не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо позову по суті своєї позиції не висловив, про наявність заперечень щодо розірвання шлюбу не вказав. Частиною 3 статті 211 ЦПК України передбачено право учасників справи заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.10.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №1752 (а.с.12). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач скористалась своїм правом та звернулась до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, при цьому останній заперечень проти розірвання шлюбу не висловив. Тому, суд вважає, що вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб\~припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Такі положення національного законодавства України відповідають ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 статті 112 цього кодексу встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, при цьому, відповідач не висловив заперечень проти розірвання шлюбу, то, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи доводи [PERSON] , наведені у позові, а також відсутність заперечень відповідача проти позовних вимог про розірвання шлюбу, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, відтак, розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки, так і відповідача, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов необхідно задовольнити. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється\~у день\~набрання\~чинності\~рішення\~суду про\~розірвання\~шлюбу. У відповідності до абз.2 ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України,\~документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до\~ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище, у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач просить залишити прізвище « [PERSON] ». Судові витрати, згідно\~ зі ст.141 ЦПК України,\~підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, з урахуванням задоволення заявленого позову.

Outcome: approved