Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що стягуються на підставі судового наказу Голосіївського районного суду м. Києва від 20.07.2020, починаючи з 14.10.2020; визнання таким, що не підлягає виконанню судовий наказ №752/13800/20, виданий Голосіївським районним судом м. Києва. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 28.06.2019 до 11.03.2021 перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . За заявою [PERSON] 20.07.2020 Голосіївський районний суд м. Києва видав судовий наказ про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.07.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Втім з 14.10.2020 їх син проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його повному утриманні. Відповідачка разом з ними не проживає, аліменти, які отримує на дитину, використовує на власний розсуд, жодних витрат на дитину не несе. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 02 серпня 2022 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У встановлений судом строк представник відповідача подав відзив (а.с.107-113), на підставі якого просив вирішити питання про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, а також залишити позовні вимоги без задоволення. Зазначив, що протиправна поведінка [PERSON] щодо самовільної зміни місця проживання малолітньої дитини та фактичне викрадення його - не є наслідком припинення аліментних зобов`язань батька дитини, оскільки зміна обстановки є наслідком неправомірних дій саме позивача та протирічить її волі та інтересам малолітньої дитини, яка позбавлена материнської турботи. Ухвалою суду від 12.10.2022 позов [PERSON] у частині вимог визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, залишений без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. Ухвалою суду від 12.10.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України. У судовому засіданні позивач просив задовольнити позов з підстав зазначених у позові та письмових поясненнях (а.с.87-91). Відповідач та її представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Сторони з 08 червня 2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Новозаводський районний суд м. Чернігова рішенням від 11.03.2021 розірвав шлюбу, укладений між [PERSON] та [PERSON] (а.с.6-7). Згідно копії свідоцтва про народження, [INFO] народився [PERSON] (а.с.8), батьками якого є позивач та відповідач по справі. 20 липня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва видав судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.07.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). За заявою стягувача [PERSON] відкрито виконавче провадження №63469662 про примусове виконання вказаного судового наказу 03.11.2020 року (а.с.10). Також, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.10.2020 зобов`язано [PERSON] щоденно надавати можливість [PERSON] побачення, спілкування та грудного вигодовування малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в тому числі за місцем проживання батька дитини за адресою: [ADDRESS] (а.с.51-52). За заявою стягувача відкрито виконавче провадження №63434590 про примусове виконання ухвали суду від 20.10.2020 (а.с.53). Згідно акту державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.12.2020 сторони домовились про виконання [PERSON] ухвали суду №751/6980/20 (а.с.54). 10 серпня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу засвідчив підписи свідків, які підтвердили, що [PERSON] не виконує домовленості щодо виконання графіку зустрічей матері з дитиною (а.с.55). Постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15.09.2021 закрито виконавче провадження №63434590 у зв`язку з повним виконанням рішення суду (а.с.56-57). Проте у подальшому [PERSON] оскаржувала дії Головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Проц Віктора Степановича щодо не відновлення виконавчого провадження №63434590 за її заявою від 01.11.2021 року та не вирішення питання про визначення місця та часу контакту матері і дитини поза межами місця проживання боржника. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.12.2021 року у задоволенні скарги [PERSON] , в порядку ст. 447 ЦПК України - відмовлено (а.с.58-59). На звернення [PERSON] від 25.02.2021 Служба у справах дітей Чернігівської обласної адміністрації надала відповідь, що кошти державної допомоги та аліменти, які отримувала [PERSON] на утримання малолітньої дитини, накопичуються на картковому рахунку до вирішення питання про визначення місця проживання дитини (а.с.12-16). Також згідно відомостей Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.07.2022 станом на 01.07.2022 у [PERSON] заборгованість по аліментах відсутня (а.с.68). Відповідно довідки органу самоорганізації населення «Комітет мікрорайону «Чапаєвка» («Віта-Литовська») №257 від 04.11.2020 та актів обстеження умов проживання дитини від 19.10.2020, 17.09.2022 та 12.03.2021, затверджених начальником служби у справах дітей Голосіївської РДА у м. Києві, малолітня дитина6 [PERSON] , [INFO] , з 15.10.2020 проживає разом з батьком без реєстрації на [ADDRESS] , для дитини створені всі умови для виховання та розвитку (а.с.11, 48-50). Згідно висновку Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації від 07.12.2021 доцільно визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] (а.с.60-67). Чернігівський апеляційний суд постановою від 12.07.2022 у справі №752/1381/21, яка набрала законної сили, скасував рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20 грудня 2021 року в частині припинення стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої сина [PERSON] , [INFO] , згідно наказу Голосіївського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року і відкликання даного судового наказу. Також відмовив [PERSON] у задоволенні позовних вимог про визнання таким, що не підлягає виконанню та відкликання даного судового наказу. В іншій частині рішення суду залишено без змін (а.с.4-5). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У частині першій статті 10 Сімейного кодексу України, зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 Сімейного кодексу України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Згідно з ч.2 ст.188 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути звільнені від зобов`язання утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Відповідно до п.17 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Стаття 179 Сімейного кодексу України, передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, не витрачає отримувані аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 4 вересня 2019 року (справа №711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Малолітній [PERSON] , [INFO] , з 15.10.2020 проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його утриманні. Факт проживання з 15.10.2020 малолітньої дитини з батьком та перебування з цього часу на його утриманні відповідачем не заперечується та відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України додатковому доказуванню не підлягає, оскільки указані обставини встановлені вищезазначеними судовими рішеннями. Отже, малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини. Припинення стягнення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, то стягнення аліментів має бути припинено з дати подання позову до суду, тобто з 18.07.2022 (а.с.19). Що стосується вимог позивача про припинення стягнення аліментів з 14.10.2022 до 17.07.2022, то вони не грунтуються на приписах закону. Позивач не позбавлений права звернутися до суду, у разі порушення своїх прав, з позовом про звільнення від сплати аліментів за вказаний період. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial