Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою до Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Київська міська державна адміністрація про скасування розпорядження та зобов`язання взяти особу на квартирний облік. На обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначає, що вона зареєстрована і проживає у квартирі [ADDRESS] . Перебувала на квартирному обліку в Деснянській районній в м. Києві державній адміністрації в позачергових списках, як потерпіла у зв`язку з аварією на ЧАЕС з 20.05.2005 року. З квартирного обліку позивачка була знята 24.12.2005 року у зв`язку з виїздом сім`ї, а саме сина, його дружини та дитини, які були забезпечені житлом згідно норм чинного законодавства. На черговому засіданні громадської комісії з житлових питань при Деснянській районній в м. Києві державній адміністрації було розглянуто заяву позивачки про прийняття її на квартирний облік та відмовлено. Позивачка вважає вказане розпорядження незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки квартира не відповідає встановленим санітарно-технічним нормам, будівля є непридатною для проживання. Таким чином, прийняття позивачки на квартирний облік у зв`язку з невідповідністю санітарно - технічним умовам квартири має відбуватись на підставі ч. 2 ст. 34 ЖК УРСР. На підставі викладеного, позивачка просить суд скасувати розпорядження № 467 від 29.07.2021 року Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в частині п. 3, яким у прийнятті позивачки на квартирний облік відмовлено та зобов`язати відповідача взяти позивачку на квартирний облік, як постраждалу у зв`язку з аварією на ЧАЕС, дата встановлення категорії 20.05.2005 року, порядок забезпечення житлом позачерговий, для отримання житлової площі з дати звернення. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 27.01.2022 року відкрито загальне позовне провадження по вказаній справі та призначено підготовче засідання. До канцелярії суду представником відповідача поданий відзив на позовну заяву. Відповідно до якого, Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація не погоджується з позовними вимогами [PERSON] , оскільки вважає їх необґрунтованими та безпідставними, а відтак - повністю заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача у відзиві вказала, що позивачка [PERSON] звернулась до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою від 07.05.2021 року про зарахування її на квартирний облік, як особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1). Заява позивачки та додані до неї документі були розглянуті на засіданні громадської комісії з житлових питань при Деснянській районній в місті Києві державній адміністрації, що відбулась 28.07.2021 року. За результатами комісійного розгляду заяви позивачки, було прийняте рішення про відмову [PERSON] у зарахуванні на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, оскаржуване в межах даної позовної заяви. Оскільки, забезпеченість позивачки житлом у квадратних метрах значно перевищує рівень середньої забезпеченості громадян у місті Києві, відтак [PERSON] не може вважатись такою, що потребує поліпшення житлових умов у контексті п. 1 ч. 1 ст. 34 Житлового кодексу Української PCP. Квартира, належна позивачці на праві приватної власності, у встановленому порядку аварійною, непридатною для проживання, або такою, що не відповідає діючим санітарно - технічним вимогам не визнана, а позовні вимоги з цього приводу судом апеляційної інстанції залишені без задоволення. Відтак, всі доводи [PERSON] про непридатність займаного нею житла для проживання, невідповідність його санітарним нормам та аварійність будинку є надуманими, безпідставними та недоведеними. Крім того, вказує на те, що розпорядження відповідача про зняття позивачки з квартирного обліку у судовому порядку не оскаржувалось, недійсним не визнавалось та не скасовувалось. Беручи до уваги вищевикладене, сторона відповідача вважає, що [PERSON] не довела обставини, на які посилалась у своїй позовній заяві, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору подав до суду пояснення щодо предмета спору, відповідно до яких вважає, що відсутні підстави для скасування розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації та просить відмовити у задоволенні позову. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.07.2022 року яка занесена до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовну заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги заперечувала в повному обсязі з викладених у відзиві підстав. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору не забезпечила явку свого представника в судове засідання. Вислухавши вступне слово сторони позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на квартирному обліку з 20.05.2005 року родиною з чотирьох осіб. У зв`язку із знаттям з реєстраційного обліку членів родини позивачки, розпорядженням Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.12.2015 року № 722 [PERSON] знято з квартирного обліку у зв`язку із забезпеченням житловою площею згідно з нормою. Як вбачається з письмових матеріалів справи, 29.07.2021 року було розглянуто заяви громадян та організацій Деснянського району з квартирних питань. Відповідно до витягу з розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації № 467 [PERSON] відмовлено у прийнятті на квартирний облік на підставі п. 1 ст. 34 ЖК УРСР (а.с.7). Позивачка вважає, що вказане розпорядження підлягає скасуванню, оскільки її квартира не відповідає встановленим санітарно-технічним нормам, та будівля є непридатною для проживання. Суд вказані доводи до уваги не приймає, з урахуванням наступного. Як вбачається з витягу з розпорядження № 467 від 29.07.2021 року, питання про прийняття позивачки на квартирний облік в порядку п. 2 ст. 34 ЖК УРСР не було предметом розгляду відповідача. З письмових матеріалів справи вбачається, що позивачка 07.05.2021 року звернулася до Голови Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про зарахування її на квартирний облік по категорії як потерпіла від аварії на ЧАЕС 1 категорії, позачергово (а.с.110). Доводи позивачки про невідповідність квартири встановленим санітарно - технічним нормам, а також те, що будівля є непридатною для проживання суд до уваги не приймає враховуючи судові рішення (а.с.114-151) щодо вказаної обставини, а відтак в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України вказане - доведенню не підлягає. Відповідно до п. 1 ст. 34 ЖК УРСР потребуючим поліпшення житлових умов визнаються громадяни, забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України. З письмових матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником квартири [ADDRESS] , загальна площа квартири 25,50 кв.м., житлова площа 16,30 кв.м., про що свідчить копія договору дарування від 25.12.2012 року (а.с.111-112). Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Києва позивачка у вказаній квартири зареєстрована одноособово (а.с.113). Відповідно до п. 3 Постанови виконкому Міськради та президії міськради профспілок від 15.07.1985 року № 582 «Про порядок застосування в м. Києві «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» передбачено, що жилі приміщення у м. Києві надаються громадянам у межах 13,65 кв.м. жилої площі, але не більше однієї кімнати на одну особу і не менше, як 9 кв.м. жилої площі. Виходячи з даних статистичної звітності, визначено рівень середньої забезпеченості громадян у м. Києві жилою площею 9,0 кв.м. на одну особу. Всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України сторона позивача не надала суду належні, достовірні та достатні докази того, що в силу п. 1 ст. 34 ЖК УРСР позивачка є такою, що потребує поліпшення житлових умов. Враховуючи те, що позивачка є власником квартири жилою площею 16, 30 кв.м., у вказаній квартирі зареєстрована одноособово, а відтак суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування розпорядження № 467 від 29.07.2021 року Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації в частині п. 3. Суд звертає увагу на те, що позивачка не оспорює зняття її з квартирного обліку та із відповідними вимогами до суду не зверталась, а відтак відсутні підстави для зобов`язання відповідача поставити позивача на квартирний облік. Враховуючи те, що позивачка всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України не довела обставини, на які вона посилається у позовній заяві, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed