Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

У червні 2022 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~В обгрунтування позову зазначено, що 19 жовтня 2011 року між АТ КБ «Приват-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом. Договір про надання банківських послуг складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, які викладені на офіційному банківському сайті, а також Довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 30 днів пільгового періоду", на що відповідач надав свою згоду, що підтверджується підписом у заяві. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно Умов та правил надання банківських послуг. \~ \~ \~ \~Банк свої\~зобов`язання\~за договором\~виконав в\~повному обсязі,\~а саме\~надав відповідачу\~кредит,\~відповідно до\~умов договору.\~ [PERSON] не виконав взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 07 лютого 2022 року утворилася заборгованість в загальній сумі 13 998,47 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредита в сумі 11 524,07 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2 474,40 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану вище заборгованість, а також понесені судові витрати у розмірі 2 481 грн 00 коп. Відповідач не подав відзив на позов. Ухвалою судді від 20 липня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому процесуальним законом порядку. Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позовну заяву не подав, суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.223, 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 жовтня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк», яка є складовою частиною кредитного договору. Відповідач [PERSON] отримав кредитну картку, а також користувався нею, отримуючи від банку кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором вбачається, що відповідач отримував кредитні кошти від позивача, а також частково проводив повернення зазначених коштів, що вказує на наявність кредитних правовідносин між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] . У зв`язку з порушенням боржником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором на 07 лютого 2022 року виникла заборгованість, яка становить 13 998,47 грн., та складається з заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 11 524,07 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в сумі 2 474,40 грн. Надаючи правову оцінку викладеним вище обставинам, суд зазначає наступне. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої ст.628 ЦК України\~зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1\~ст. 1055 ЦК України). За змістом ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за простроченими відсотками . Судом встановлено, що підписана позивачем довідка про умови кредитування не містить відомостей про розмір процентної ставки (поточної), процентної ставки (простроченої), які нараховувалися відповідачу, згідно із розрахунку заборгованості за кредитним договором. На підтвердження вказаних відомостей позивач посилається на «Умови та правила надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк». Однак, АТ КБ «ПриватБанк» не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи Анкету-Заяву позичальника, та відповідно, чи брав він на себе зобов`язання на умовах, які зазначені саме в цьому документі, зокрема щодо розміру відсотків у разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. А тому, відповідно, вказані Умови не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору від 14 листопада 2008 року. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що зазначено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату заборгованості за простроченими відсотками, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Відповідна правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року №342/180/17. Відповідно до ст.12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~статті 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки позивачем не доведено наявність договірних відносин з відповідачем щодо розміру відсотків, порядку користування кредитними коштами, то в частині стягнення з [PERSON] заборгованості за відсотками слід відмовити. Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України у справі № 6-2320цс16. Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню відповідно до ст. 141 ЦПК України\~пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 2042,36 грн. (11524.07*100/13998,47=82,32; 2481,00*82,32/100)

Outcome: partial