Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Представник заявника [PERSON] - [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з заявою про встановлення факту, мотивуючи її тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка доводиться заявниці [PERSON] бабусею. 12.03.2005 року [PERSON] склала заповіт, який був посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. та зареєстровано в реєстрі за № 509 (далі - заповіт). Відповідно до тексту заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і все те, що мені буде належати на день смерті і на що вона згідно з законом буде мати право, в тому числі квартиру [ADDRESS] , я заповідаю: [PERSON] . Після смерті [PERSON] , заявниця [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса з метою оформлення спадщини. Але, приватним нотаріусом було рекомендовано заявниці звернутися до суду у зв`язку з тим, що в заповіті була допущена помилка в прізвищі заявниці. Відповідно до свідоцтва про народження, яке видане 23.12.1992 року та зареєстроване в реєстрі за № 283 - [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Витягу з держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.12.2021 року за № 00034421388 після розірвання шлюбу яке відбулося 28 вересня 2012 року у матері заявника залишилося прізвище [PERSON] , до шлюбу було [PERSON] . Мати заявниці [PERSON] народилася у батьків [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане 30 квітня 1969 року та зареєстровано за № 63. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу, яке видане 13.07.1977 року після розірвання шлюбу бабусі заявниці було присвоєно дівоче прізвище [PERSON] (під час шлюбу [PERSON] ). Таким чином, [PERSON] є матір`ю [PERSON] (дівоче [PERSON] ), і відповідно заявниця [PERSON] є онукою [PERSON] , і відповідно до паспорту громадянина України вірне написання її прізвища саме [PERSON] . Так, вірне написання прізвища заявниці згідно паспортного документа: [PERSON] , тоді як в заповіті зазначено написання прізвища заявниці через літеру [PERSON] . а саме [PERSON] . Зазначена помилка унеможливлює оформлення спадщини на підставі відповідного заповіту та будь-яким іншим чином усунути зазначену помилку та встановити даний факт заявниця не має можливості, оскільки спадкодавець померла. Представник заявниці просила суд встановити юридичний факт, що заповіт спадкодавця [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. 12 березня 2005 року та зареєстровано в реєстрі за № 509 на ім`я спадкоємця [PERSON] належить [PERSON] паспорт громадянина України [NUMBER] , який виданий Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області 25 лютого 2009 року. 15.02.2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження по справі. В судове засідання заявник не з`явилась, надала клопотання про розгляд справи без її участі. В судове засідання заінтересована особа Приватний нотаріус Гончар Тетяна Миколаївна не з`явилася по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В судове засідання заінтересована особа Приватний нотаріус Власова Любов Василівна не з`явилася по невідомим для суду причинам, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Розгляд справи відбувся на підставі ст. 223 ЦПК України у відсутність сторін та відповідно до поданих заяв. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Наведений у ч. 1 ст. 315 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним і відповідно до ч. 2 цієї статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із Законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року "Про встановлення фактів, що мають юридичне значення", при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] в місті Вишневе Бучанського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 23.11.2021 року Виконавчим комітетом Вищневої міської ради Бучанського району Київської області. Згідно до копії Заповіту ВСА № 074989 від 12 березня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 509, [PERSON] , на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все майно, де б воно не було із чого б воно не складалося, і все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона згідно з законом буде мати право, в тому числі квартиру [ADDRESS] вона заповіла [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 23.12.1992 року Виконкомом Вишневої міської ради народних депутатів Києво - Святошинського району Київської області, [PERSON] народилася [INFO] в місті Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, в графі батько зазначено: [PERSON] , в графі мати - [PERSON] . Згідно до копії Витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00034421388 від 28.12.2021 року, після розірвання шлюбу 28 вересня 2012 року прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу з [PERSON] залишилося « [PERSON] ». Згідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 30.04.1969 року Вишневою сільською радою Києво - Святошинського району Київської області, [PERSON] народилася [INFO] в місті Київ, в графі батько зазначено: [PERSON] , в графі мати - [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] , виданого 13.07.1977 року Києво-Святошинським РАЦС Київської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 13.07.1977 року зроблено запис за № 305, після розірвання шлюбу [PERSON] присвоєно прізвище « [PERSON] ». Заявник звертаючись до суду з вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, обґрунтовує її наявністю розбіжностей в написанні її прізвища в заповіті її бабусі [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. 12 березня 2005 року та зареєстровано в реєстрі за № 509 , в якому зазначено ім`я заявниці (спадкоємця) [PERSON] , замість [PERSON] . Метою встановлення факту належності правовстановлюючого документа є оформлення спадкових прав заявника. В зв`язку з чим, заявник змушена була звернутися до суду із вказаною заявою про встановлення факту. Згідно досліджених в судовому засіданні копії паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого 25.02.2009 року Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області; копії свідоцтва про народження заявника прізвище ім`я та по-батькові останньої зазначено [PERSON] . При посвідченні заповіту приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. 12 березня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 509, були дотримані вимоги щодо його форми - заповіт складено у письмовій формі із зазначенням місця і часу його складання, встановлено особу заповідача, перевірено його дієздатність. Під час посвідчення заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається та документів, що підтверджують особу спадкоємця. В зв`язку з цим заповідач у своєму заповіті помилився в зазначенні прізвища спадкоємця, а саме замість вірного [PERSON] зазначив [PERSON] . Така помилка виявлялась у процесі підготовки до оформлення спадкоємцем права на спадщину, а відтак виправити її можна лише в судовому порядку. З урахуванням загального контексту обставин справи помилкове написання в заповіті прізвища спадкоємця Колганова замість Калганова зумовлено насамперед тим фактом, що під час посвідчення заповіту не вимагається подання документів, що підтверджують особу спадкоємця, тому, на переконання суду, вказана помилка в написанні однієї літери прізвища не створює подвійного розуміння волі заповідача, адже не пов`язана із суперечностями, що ускладнюють розуміння останньої його волі. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заповіт спадкодавця [PERSON] , який посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Власовою Л.В. 12 березня 2005 року та зареєстровано в реєстрі за № 509 на ім`я спадкоємця [PERSON] дійсно належить [PERSON] , а тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved