Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

13.09.2022 року до суду звернувся Перший\~заступник керівника\~Решетилівської окружної\~прокуратури Полтавської\~області,\~в інтересах\~держави в\~особі органу,\~уповноваженого державою\~здійснювати відповідні\~функції у\~спірних правовідносинах:\~Новосанжарської селищної\~ради, до\~ [PERSON] , про стягнення з нього на користь держави в особі Новосанжарської селищної ради до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища шкоду у розмірі 22134 грн. В позовній заяві посилається на те, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18.07.2022 у справі № 542/576/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 Кримінального кодексу України. Під час судового розгляду встановлено, що 06.05.2022 [PERSON] , маючи умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, без належного дозволу, прибув на берег річки Ворскла, неподалік с. Кунцево Полтавського району, Полтавської області з метою вилову риби для своїх особистих потреб. Реалізуючи свій злочинний умисел, [PERSON] в період часу з 18:00 год. по 19:30 год. 06.05.2022 з використанням забороненого знаряддя лову - «павука», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді незаконного видобутку риби та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, за допомогою вищевказаного забороненого знаряддя лову - «павука», здійснив незаконний вилов риби виду «карась сріблястий» в кількості 14 штук загальною вагою 3 кг. Після чого був виявлений працівником поліції. Таким чином, [PERSON] в результаті незаконного зайняття рибним добувним промислом без належного дозволу, забороненим знаряддям лову - «павуком», порушив вимоги п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, п.п. 14 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ». Враховуючи викладене, та те, що відповідно до висновку експерта від 21.06.2022 № 1079/22-23, за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи, встановлено, що розмір шкоди, внаслідок вилову риби виду «карась сріблястий» в кількості 14 штук, 06.05.2022 в річці Ворскла поряд с. Кунцево Новосанжарської ТГ Полтавського району Полтавської області, становить 22134 грн. Шкода заподіяна внаслідок вказаного незаконного вилову риби згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 № 17 Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля являється істотною через вилов риби в період нересту. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 42-43). Прокурор в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.46). У наданій суду письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав (а.с. 49). Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову він не заперечував (а.с.48). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові\~докази,\~суд вважає\~позов таким,\~що підлягає\~задоволенню з\~таких підстав. Судом встановлено, що вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 липня 2022 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. Вирок суду набрав законної сили 18.08.2022 року. Зі змісту вироку вбачається, що відповідачем вчинено кримінальне правопорушення за таких обставин: [PERSON] в період часу з 18:00 год. по 19:30 год. 06.05.2022 на берегу річки Ворскла, неподалік с.Кунцеве Полтавського району Полтавської області, з використанням забороненого знаряддя лову - «павука», в порушення вимоги п. 3.15 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, п.п. 14 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства», ст. 27 Закону України «Про тваринний світ»,здійснив незаконний вилов риби виду «карась сріблястий» в кількості 14 штук загальною вагою 3 кг (а.с. 19-21). При цьому, розмір шкоди внаслідок вилову риби виду «карась сріблястий» в кількості 14 штук, згідно висновку експерта від 21.06.2022 № 1079/22-23, становить 22134 грн. (а.с.27-29). Таким чином обставини, встановлені вироком Новосанжарського районного суду від 18.07.2022 у справі №542/576/22 є встановленими та не підлягають доказуванню. Згідно з ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1\~ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ч. 1\~ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~передбачено, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно- правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до\~ст. 1166 Цивільного кодексу України\~майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1\~ст. 127 КПК України\~визначено, що підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь - яка інша фізична чи юридична особа має право на будь - якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства (ч. 7\~ст. 128 КПК України). Частиною 1\~ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Згідно із ч. 4\~ст. 63 Закону України «Про тваринний світ»\~підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу. Розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного світу, а також і знищення чи погіршення середовища їх існування встановлюється Кабінети Міністрів України. Частиною 1\~ст. 10 Закону України «Про тваринний світ»\~встановлено, що громадяни відповідно до закону зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяв ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу. Відповідно до частини 1\~статті 76 Цивільного процесуального кодексу України\~(далі -\~ЦПК України)доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1\~статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями\~статті 89\~ЦПК України\~визначено,\~що суд\~оцінює докази\~за своїм\~внутрішнім переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному, повному, об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженні наявних\~у справі\~доказів.\~Жодні докази\~не мають\~для суду\~заздалегідь встановленої\~сили.\~Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~Суд надає\~оцінку як\~зібраним у\~справі доказам\~в цілому,\~так і\~кожному доказу\~(групі\~однотипних доказів),\~який міститься\~у справі,\~мотивує відхилення\~або врахування\~кожного доказу (групи доказів). Таким чином, враховуючи, що внаслідок неправомірних дій\~ [PERSON] - вилову риби - завдано майнової шкоди у розмірі 22134 грн., відповідач зобов`язаний відшкодувати ці збитки державі, шляхом зарахуванням їх до спеціального фонду охорони навколишнього природного середовища. Щодо підстав подання прокурором позовної заяви в інтересах держави, суд зазначає таке. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України). Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15.07.2015. Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Відповідно до частини 4 статті 56 Цивільного процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі за № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19). Зокрема, у зазначеній постанові Великої Палати Верховного Суду вказано, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме: подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.\~\~ Досліджуючи вказані прокурором у позові підстави для представництва, судом були встановлені наступні обставини. Решетилівська окружна прокуратура 17.08.2022 скерувала на адресу Новосанжарської селищної ради лист № 56/3-319вих-22, в якому повідомлено про наявність несплаченої шкоди, яка є результатом порушення вимог законодавства та спричинена протиправними діями [PERSON] . У даному листі також висловлювалось прохання повідомити щодо вжиття Новосанжарською селищною радою, як уповноваженим органом, заходів щодо звернення до суду з позовною заявою про стягнення в примусовому порядку з [PERSON] шкоди, завданої незаконним рибним промислом, в сумі 22 134 грн, або висловлення іншої правової позиції із зазначеного питання (а.с.31-33). Новосанжарська селищна рада у своїй відповіді повідомила про те, що вони не мають достатньої інформації для складання позовної заяви щодо примусового стягнення з [PERSON] шкоди, завданої незаконним рибним промислом на суму 22 134 грн та прохають Решетилівську окружну прокуратуру звернутися до Новосанжарського районного суду Полтавської області в інтересах Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області з такою заявою (а.с.34). З огляду на викладені обставини, зважаючи на те, що орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, після отримання повідомлення прокурора самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, тобто фактично самоусунувся від виконання покладених на них повноважень щодо захисту інтересів держави, що є достатнім аргументом для підтвердження їх бездіяльності, а отже наявності підстав у Решетилівської окружної прокуратури звернутись з позовом до суду в інтересах держави в особі Новосанжарської селищної ради. Отже, в даному випадку прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави через їх порушення, що виражається в недотриманні норм природоохоронного законодавства, а також через нездійснення повноважень Новосанжарською селищною радою, яка виражається в її бездіяльності. Крім того, у відповідності до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Решетилівською окружною прокуратурою попередньо повідомлено Новосанжарську селищну раду про здійснення захисту її інтересів в суді при стягненні з [PERSON] шкоди у розмірі 22 134 грн. (а.с.35-37). На підставі викладеного, враховуючи що кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого визнано винуватим відповідача, завдано збитки в розмірі 22134 грн., а також те, що відомостей щодо добровільного відшкодування завданої шкоди суду не надано, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у заявленому позивачем розмірі. Завдані державі збитки в сумі 22134 грн., відповідно до п. «б»\~ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підлягають стягненню та зарахуванню до місцевого фонду охорони навколишнього природного середовища, за місцем заподіяння екологічної шкоди. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved