Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

16.02.2022 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,07 га з кадастровим номером 4825483200:02:000:0087, яка розташована в межах Кримківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Зазначена земельна ділянка перебуває в користуванні ТОВ "Агрофірма Корнацьких" на підставі договору оренди землі, укладеного між нею та ТОВ "Агрофірма Корнацьких" строком на п`ятдесят років. За умовами п.9 договору орендна плата вноситься в грошовій фіксованій сумі. Щорічний розмір орендної плати складає 1 585 грн. 96 коп. За згодою сторін на умовах договору розрахунок може бути проведений визначеною кількістю сільськогосподарської продукції. Посилаючись на те, що відповідач систематично не виконує взятих на себе зобов`язань, в установлений договором строк не виплачує орендну плату у розмірі, визначеному у договорі, вважає, що наявні підстави для розірвання договору оренди землі. Просить розірвати договір оренди землі та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 22.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Представник відповідача надав відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог через їх необґрунтованість та безпідставність, посилаючись на те, що пунктом 9 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі готівкою або шляхом перерахування на банківський рахунок, щорічно до 26 грудня в сумі 1 585 грн. 96 коп. Товариство сплачує орендну плату в більшому розмірі, ніж встановлено у договорі, на підтвердження чого надав докази у межах строку позовної давності. Зазначив, що викладені позивачкою в позовній заяві обставини свідчать про її недобросовісну поведінку, оскільки дії щодо розірвання договору суперечать попередній поведінці позивачки щодо прийняття виконання за договором оренди, зокрема, отримання орендної плати за попередні роки. Представник позивачки подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що доводи відповідача про те, що Товариство повністю виконує умови договору, належним чином та вчасно сплачує орендну плату, спростовуються наданими відповідачем доказами. За умовами договору орендна плата сплачується в грошовій фіксованій сумі, або за згодою сторін визначеною у Додатку 1 кількістю сільськогосподарської продукції. Форма розрахунку щорічно погоджується сторонами шляхом подання орендодавцем на ім`я орендаря письмової заяви. Із відомостей, наданих відповідачем вбачається, що позивачці у 2019, 2020 роках орендна плата сплачувалась в натуральній формі, видавалась сільськогосподарська продукція: кукурудза 200 кг., соняшник 100 кг., пшениця 400 кг., ячмінь 400 кг. Однак, згідно Додатку 1 до договору орендар зобов`язався сплачувати орендну плату у натуральній формі у розмірі: пшениці 1000 кг., ячменя 1000 кг. Із цих відомостей простежується систематична недоплата орендної плати. Крім того, у разі сплати орендної плати в натуральний формі орендар зобов`язаний був здійснювати оранку присадибної ділянки площею 0,25 га безоплатно, а понад зазначену площу - з оплатою орендодавцем таких послуг. Однак, даний вид відробіткової форми орендної плати орендар не здійснював. Також, представник зазначив, що позовна давність у даному спорі не застосовуються, оскільки позивачкою заявлено вимогу про розірвання договору оренди землі, а не вимогу про стягнення коштів в рахунок орендної плати. Позивачка вважає незаконними дії відповідача щодо виплати орендної плати за 2021 рік [PERSON] , тому що зазначена виплата здійснена на підставі виданої позивачкою довіреності, у якій зазначено, що її видано для отримання орендної плати за оренду земельного паю, а не земельної ділянки, як зазначено в договорі. Представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що твердження позивачки є юридично неспроможними, неправдивими та не підтверджені доказами, у зв`язку з чим просив витребувати у [PERSON] довідку про нарахування та отримання доходів за 2012-2021 роки. Зазначив, що позивачкою не надавалась орендарю заява про виплату орендної плати в натуральні формі, однак, враховуючи майнові інтереси та побажання [PERSON] отримати орендну плату сільськогосподарською продукцією, їй в рахунок орендної плати здійснювався продаж сільськогосподарської продукції, тобто, видаткова операція з продажу товару на відповідну суму, що дорівнювала сумі нарахованої орендної плати. Також вважає, що позивачка неправильно тлумачить Додаток 1 до договору, за умовами якого відповідач зобов`язаний сплачувати пшеницею 1000 кг., ячменем 1000 кг. Зазначений Додаток №1 не міститься у переліку документів, які є невід`ємною частиною договору, а зміна розміру орденної плати є за своєю правовою природою додатковою угодою. Крім того, представник відповідача зазначив, що безоплатна оранка та культивація присадибної ділянки не відносяться до натуральної та відробіткової форм оплати та є додатковими за бажанням орендодавця. Ці права оцінені як безкоштовні і відносяться до інших обов`язків орендаря, безпосередньо пов`язаних із волею орендодавця, а тому не можуть вважатись орендною платою. Сторони при укладенні договору досягли згоди щодо істотних умов, встановивши розмір орендної плати у грошовій формі та за згодою сторін у натуральній формі визначеною кількістю сільськогосподарської продукції. Форма розрахунку (грошова чи натуральна) щорічно погоджується сторонами в межах розміру плати, визначеної у Додатку 1, шляхом подання орендодавцем на ім`я орендаря письмової заяви до 01 вересня року, за який проводиться розрахунок. Тому відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати орендну плату в грошовій чи натуральній формі, а відробіткова форма сплати договором не передбачена. Щодо виплати орендної плати за довіреністю [PERSON] вказав, що саме позивачка, яка має бути обізнана про стан свого майна, видала довіреність, але така довіреність стосується саме спірного договору. Ухвалою суду від 30.06.2022 року було зобов`язано позивачку надати відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених їй доходів та утриманих податків за 2012-2021 роки. Позивачкою частково виконано вимоги суду, надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених їй доходів та утриманих податків лише за 2019-2021 роки. Сторонами, їх представниками не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог. Ухвалою суду від 19.07.2022 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Сторони про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не прибули, надали заяви в яких просять розглянути справу в їх відсутність. Вирішуючи справу на основі наявних доказів та викладених письмово позицій сторін, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що 01.12.2010 року між [PERSON] та ТОВ "Агрофірма Корнацьких" укладений договір оренди землі строком на 50 років з 01.01.2011 року до 31.12.2060 року, який зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кримківській сільській раді за № 482548324000992 від 01.03.2012 року, що підтверджується копією вказаного договору. Наведені обставини сторонами не оспорюються (а.с. 14, 15). Згідно договору позивачка передала відповідачу в оренду земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,07 га, яка знаходиться на території Кримківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки. Позивачка стверджує, що товариство не в повному обсязі виплачувало їй орендну плату, що свідчить про систематичне неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо сплати орендної плати, і дає підстави для дострокового розірвання договору оренди та повернення землі, однак таке твердження не обґрунтоване і не підтверджене належними і допустимими доказами. Згідно зі статтею 2\~Закону України\~"Про\~оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст.\~13\~Закону України\~"Про\~оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.\~15\~Закону України\~"Про\~оренду землі" істотною умовою договору є також орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до ст.\~21\~Закону України\~"Про\~оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Відповідно до\~ст.\~22 Закону\~України "Про\~оренду землі" орендна\~плата справляється\~у грошовій\~формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Відповідно до\~ст.\~23 Закону\~України "Про\~оренду землі" орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. Відповідно до ст.\~24\~Закону України\~"Про\~оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до абз. 7 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про оренду землі" орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт. Згідно зі статтями\~13,15,21 Закону України "Про оренду землі"\~основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому у договорі розмірі. Статтею 32 Закону України "Про оренду землі"\~визначено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями\~24\~і\~25\~цього\~Закону\~та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених\~ЗК України\~та іншими законами України. У\~статті 141 ЗК України\~серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті "д" частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою\~і\~другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Розглядаючи можливість дострокового розірвання договору оренди, слід виходити із приписів та умов самого договору. Згідно п. 9 договору оренди землі встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю готівкою відповідної грошової суми із каси орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 1 585 грн. 96 коп. З метою захисту майнових інтересів орендодавця за згодою сторін на умовах, визначених цим договором, розрахунок по орендній платі може бути проведено визначеною кількістю сільськогосподарської продукції. Форма розрахунку за договором (грошова або натуральна) окремо щорічно погоджується сторонами в межах розміру плати, визначеного Додатком 1 до договору, шляхом подання орендодавцем на ім`я орендаря письмової заяви. Така заява подається орендодавцем орендарю 01 вересня року, за який проводиться розрахунок по орендній платі. Якщо протягом року сторони не погодили форму виплати орендної плати, вважається, що розрахунок по орендній платі буде здійснюватися в грошовій формі на суму зазначену а абзаці 1 п. 9 цього договору. Згідно з п. 11 договору орендна плата вноситься до 26 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі (а.с. 11). Згідно з п. 36 договору зміна умов договору здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін (а.с. 15). Згідно з п. 38 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї сторони в наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором (а.с. 15). Пункт 43 Договору містить перелік документів, які є невід`ємними частинами договору. У зазначеному переліку Додаток 1 відсутній (а.с.15). Таким чином, орендна плата у натуральній формі у визначеному у Додатку 1 розмірі можлива лише за погодженням сторін за письмовою заявою орендодавця. Інформації про те, що орендодавець подавала письмово заяву орендарю про погодження форми оплати орендної плати в натуральній формі до 01 вересня року, за який проводиться розрахунок, матеріали справи не містять. Неподання зазначеної заяви також не оспорюється учасниками справи. Відробіткова форма орендної плати також договором не передбачена. Таким чином, згідно до умов договору сплата орендної плати мала проводитись у грошовій формі у фіксованому розмірі, визначеному у договорі. Орендарем було сплачено та отримано [PERSON] орендну плату: за 2016 рік - в натуральній формі: кукурудзи 200 кг (819 грн. 98 коп.), соняшника 100 кг (1 039 грн. 99 коп.), пшениці 400 кг (1 479 грн. 98 коп.), ячменю 400 кг (1 359 грн. 98 коп.) (а.с. 103, 104, 125, 126); за 2017 рік - в грошовій формі в сумі 2\~800 грн., а також 585 грн. 24 коп., та отримано 854 грн. за 2015 рік (а.с. 105, 109, 130); за 2018 рік - в натуральній формі: кукурудзи 200 кг (880 грн. 01 коп.), соняшника 100 кг (1 045 грн. 50 коп.), пшениці 400 кг (2 232 грн. 98 коп.); в грошовій формі 1 600 грн. (а.с. 106-108, 127-129, 131); за 2019 рік - в натуральній формі: кукурудзи 200 кг (799 грн. 99 коп.), соняшника 100 кг (840 грн.), пшениці 400 кг (1 884 грн.), ячменю 400 кг (1\~868 грн. 02 коп.) (а.с. 60, 61, 64); за 2020 рік - в натуральній формі: кукурудзи 200 кг (1 360 грн.), соняшника 100 кг (1500 грн.), пшениці 400 кг (2 720 грн.), ячменю 400 кг (2\~340 грн.) (а.с. 62-64); за 2021 рік в натуральній формі: соняшника 100 кг; в грошовій формі 5\~280 грн. та 1\~300 грн. (а.с. 65, 66, 69). Такі обставини підтверджуються відомостями про видачу сільськогосподарської продукції за 2016-2021 роки, відомостями про виплату готівки від 17.10.2017, 20.08.2018, 15.09.2021, 11.11.2021 року, та довідками про нарахування та виплату орендної плати (а.с. 60-66, 69, 103-109, 124-131). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утримання податків (а.с.153) станом на 18.07.2022 року [PERSON] отримала дохід від ТОВ «Агрофірма Корнацьких»: за третій квартал 2019 року в сумі 4\~660 грн. 90 коп., четвертий квартал - 2\~037 грн. 26 коп.; за четвертий квартал 2020 року в сумі 9\~838 грн. 50 коп.; за третій квартал 2021 року в сумі 6\~559 грн. 01 коп., четвертий квартал - 3\~937 грн. 89 коп. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно пункту 1 частини першої\~ст.\~611\~ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до\~ст.\~626\~ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі статтею 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. За загальним правилом, установленим ч.1\~ст.\~651\~ЦК України\~зміна\~або розірвання\~договору допускається\~лише за\~згодою сторін,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Договір може\~бути змінено\~або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України,\~частини другої статті 651 ЦК України\~свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплату у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначила, що «у статті 629 ЦК України\~закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». Відтак, систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, або сплата орендної\~плати не\~у повному\~обсязі,\~визначеному договором, тобто як невиконання,\~так і\~неналежне виконання\~умов договору, систематичне порушення його умов, може бути підставою для розірвання такого договору.\~Разове порушення умов договору оренди не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Таким чином, для вирішення спору у наданій справі необхідно встановити наявність або відсутність систематичного (неодноразового) порушення зобов`язань орендаря щодо виплати орендної плати та істотність цього порушення в аспекті такого обмеження права орендодавця на одержання благ, визначених договором, яке призводить до втрати інтересу з його сторони на підтримання договірних правовідносин. Як встановлено судом, відповідно до договору орендна плата за користування землею визначена лише в грошовому еквіваленті (1585 грн. 96 коп.) і не передбачено виплати у натуральній формі\~сільськогосподарською продукцію. Договір та матеріали справи не містять відомостей щодо узгодженого сторонами розміру та порядку виплати орендної плати сільськогосподарською продукцію та відробіткової форми орендної плати згідно Додатку № 1. Сторонами ніяких змін або доповнень до Договору стосовно платежів та форм оплати внесено або укладено не було, що не заперечувалось ними. Отже, орендна плата за спірним договором повинна була сплачуватись у грошовій формі у розмірі, зазначеному у договорі. За період 2017-2021 роки ТОВ "Агрофірма Корнацьких" було сплачено позивачці орендну плату в грошовій формі у розмірі, визначеному у договорі, що підтверджується доказами, наведеними вище. Разом з тим, оскільки згідно договору орендар зобов`язаний був виплатити орендну плату у грошовій формі, проте всупереч умовам Договору в односторонньому порядку без погодження Орендодавця у 2016 році змінив спосіб та форму орендної оплати, сплатив орендну плату лише шляхом видачі сільськогосподарської продукції, таке свідчить про неналежне виконання умов Договору щодо сплати орендної плати в грошову вигляді. Доказів на підтвердження сплати позивачці орендної плати у грошовій формі за 2016 рік відповідачем не надано. Водночас, одноразове порушення орендарем обов`язку по сплаті орендної плати у 2016 році не дає підстав для встановлення факту систематичного порушення такого обов`язку, що у свою чергу давало б підстави для розірвання договору оренди. Дослідити період сплати орендної плати за 2012-2015 роки виявилось неможливим, оскільки позивачка всупереч вимозі суду не надала витребувані ухвалою суду від 30.06.2022 року відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених їй доходів та утриманих податків за ці роки, тобто не довела позовні вимоги в цій частині. Твердження позивачки про незаконність виплати відповідачем орендної плати за довіреністю [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки хоча зазначена довіреність (а.с. 69) і видана самою позивачкою на отримання орендної плати від ТОВ «Агрофірма Корнацьких» за оренду земельного паю, а не земельної ділянки, це суттєво не змінює обставин справи та не доводить невиконання відповідачем умов договору, адже наявний лише один договір оренди землі між сторонами, а невірне визначення об`єкту оренди у довіреності могло бути свідомим з боку позивачки з метою штучного створення підстав для розірвання договору. Статтею 12 ЦПК України\~визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Статтею 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин, позивачкою не доведено, а судом за результатом дослідження доказів, наданих сторонами, не встановлено систематичного (два і більше) порушення орендарем обов`язку виплати орендної плати, а відтак підстави для розірвання договору оренди відсутні, тому в задоволенні позову слід відмовити. Крім того, виходячи з вимог статті 261\~ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Оскільки у даній справі суд дійшов висновку, що право позивачки, за захистом якого вона звернулась до суду, не порушено, а тому наявні підстави для відмови в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості, суд вважає недоцільно досліджувати перебіг строку позовної давності у даних правовідносинах. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~витрати позивачки по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Outcome: dismissed