Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом мотивуючи тим, що з відповідачем перебуває в розірваному шлюбі з 20 вересня 2021 року. Від спільного проживання у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею, позивачем, та перебувають на її утриманні. Вказує, що починаючи з 2020 року проживають з відповідачем окремо і її доходів не вистачає для забезпечення належного рівня життя та розвитку дитини. Відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Зазначила, що такий рівень вона одна не зможе забезпечити. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вважає, що батько дітей є здоровим та працездатним, має змогу сплачувати аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки він працює за кордоном та має постійний дохід. Позивач у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримує та просить його задовільнити, дала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, та відзиву не подав. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Врахувавши подану заяву позивача, вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Крім того ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суми прожиткового мінімуму на 2022 рік встановлено Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" і на даний час зріс розмір прожиткового мінімуму, а саме для дітей віком до 6 років становить 2201 грн., для дітей віком від 6 до 18 років - 2744 грн.; де прожитковий мінімум - це вартісна величина достатня для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що у сторін від шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7, 8). 20 вересня 2021 року рішенням Коломийського міськрайонного суду шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] залишено на проживання матері (а.с. 11). Суд зазначає, що позивачем не надано докази про її майновий стан, тому при розгляді даної справи суд виходить з тих документів, які наявні в матеріалах справи та з усталеної практики розгляду справи про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дітей, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін; стан здоров`я дітей, стан здоров`я відповідача. Суд враховує, що відповідач є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей. Крім того, факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не зазначений в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей. Водночас вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/2 частки доходу щомісячно є недоведеною, тобто позивачем в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. При таких обставинах, враховуючи вищенаведене, беручи до уваги, встановлений законом мінімальний розмір аліментів на дітей відповідного віку, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON] , 2015 року народження та [PERSON] , 2017 року народження у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки заробітку (доходу) відповідача. Питання щодо судового збору в сумі 992,40 грн., суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі наведеного та ст. ст. 180, 181-184 СК України,

Outcome: partial