Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

[PERSON] \~звернулася до\~суду з\~вище зазначеним\~позовом,\~в якому\~вказала,\~що їйта відповідачці [PERSON] на праві спільної часткової власності належить по Ѕ частки кожному житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, а також земельної ділянки площею 0,0806 га, призначеної для будівництва і обслуговування господарських будівель та споруд за кадастровим номером 6125510100:01:007:0254 (присадибна ділянка), об`єкти що знаходяться по [ADDRESS] . Тому, у них виникла необхідність для поділу нерухомості в натурі, що перебуває у їхній спільній власності, відтак присвоєння окремої поштової адреси новоутвореним об`єктам нерухомого майна, автономного споживання природного газу та його окремого обліку, користування присадибною земельною ділянкою. Отже, припинення права спільної часткової власності на домоволодіння та земельну ділянку, що спонукало позивачку звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у їхню відсутність, заявлений позов підтримує та просить задоволити. Відповідачка [PERSON] подала заяву про визнання позову та просить розгляд справи проводити без її участі. Суд, дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких мотивів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] у відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 29.11.2018 Чортківською районною державною нотаріальною конторою та зареєстрованим в реєстрі за №743 успадкувала Ѕ частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Як слідує з витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 14741605 від 29.11.2018, дане право спільної часткової власності [PERSON] є зареєстрованим. Відповідно до Технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , складений Чортківським обласним комунальним міжрайонним бюро технічної інвентаризації (станом на 01.12.2018) [PERSON] та [PERSON] є співвласниками по Ѕ частки цього домоволодіння (далі - МБТІ), який складається з приміщення житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами позначеним літ. «А» (поверх І): загальна площа - 64,9 кв.м., житлова 43,0 кв.м., підсобна 21,9 кв.м., тамбур а, гараж «Б», ворота 1, огорожа 2. Згідно з Експлікацією внутрішніх площ до плану житлового будинку літ. «А», [ADDRESS] , він складається за призначенням: 1-1 тамбур пл. 3,9 кв.м., 1-2 кухні пл. 10,8 кв.м., 1-3 кімната пл. 24,4 кв.м., всього за приміщенням №1: загальна площа 39,1 кв.м, в т.ч житлова 24,4 кв.м., підсобна 14,7 кв.м. (І поверх). А також приміщення: 2-1 коридор пл. 7,2 кв.м., 2-2 кімната пл. 18,6 кв.м., всього за приміщенням №2 загальна площа 25,8 кв.м.,, в т.ч. житлова 18,6 кв.м., підсобна 7,2 кв.м. (І поверх). Всього по літ. «А»: загальна площа - 64,9 кв.м., в т.ч. житлова 43,0 кв.м., підсобна 21,9 кв.м.. Згідно Висновку органу МБТІ №944 від 28.08.2020, виданого власнику [PERSON] щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, який знаходиться по [ADDRESS] та складається з Ѕ ч. житлового будинку, а саме 1-1 тамбур пл. 3,9 кв. м., 1-2 кухня пл. 10,8 кв. м., 1-3 кімната пл. 24,4 кв.м, загальною площею 39,1 кв.м., в т.ч. житлова 24,4 кв.м., Ѕ ч. гаража літ "Б", Ѕ ч. ворота №1, Ѕ ч. огорожа №2, на склад новоутвореного об`єкта нерухомого майна по [ADDRESS] , за технічними показниками об`єкт може бути поділено. Відповідно до довідки МБТІ № 945 від 28.08.2020 поділ житлового будинку по [ADDRESS] в новостворений об`єкт нерухомого майна: житловий будинок по [ADDRESS] проводиться без проведення будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення. Як слідує з варіантів поділу будинковолодіння по [ADDRESS] , складеним зазначеним МБТІ (власники: [PERSON] Ѕ ч., [PERSON] Ѕ ч.), дане будинковолодіння складається: А - житловий будинок, Б - гараж, №1 ворота, №2 огорожа. Власнику [PERSON] (позивачка) в житловому будинку належить: 1-1 тамбур пл. 3,9 кв.м., 2-2 кухня пл. 10,8 кв.м., 1-3 кімната пл.. 24,4 кв.м., загальна площа 39,1 кв.м., в т.ч. житлова 24,4 кв.м., Ѕ ч. гараж літ. «Б», Ѕ ч. ворота №1, Ѕ ч. огорожа №2. Власнику [PERSON] (відповідачка) в житловому будинку належить: 2-1 коридор пл.7,2 кв.м., 2-2 кімната пл. 18,6 кв.м., загальна площа 25,8 кв.м., в т.ч. житлова 18,6 кв.м., Ѕ ч. гараж літ. «Б», Ѕ ч. ворота №1, Ѕ ч. огорожа №2. Сторони дійшли згоди про передачу позивачкою [PERSON] Ѕ частки гаражу літ. «Б», що тягне за собою відповідну грошову компенсацію відповідачкою [PERSON] . У відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 29.11.2018 Чортківською районною державною нотаріальною конторою та зареєстрованим в реєстрі за №745 [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] - Ѕ частки земельної ділянки кадастровий номер 6125510100:01:007:0254 площею 0,0806 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору (присадибна ділянка). Отже, позивачці і відповідачці на праві спільної часткової власності належить по Ѕ частки зазначеної земельної ділянки, що стверджується свідоцтвом за р.№ [NUMBER] та Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 389500, з Додатком від 10.12.2012. Сторони відповідно до Плану поділу земельної ділянки за кадастровим номером 6125510100:01:007:0254 площею 0,0806 га (по Ѕ частки) узгодили те, що вони є самостійними земленабувачами, а саме: [PERSON] земельної ділянки площею 0,0403 га під №1; [PERSON] земельної ділянки площею 0,0403 га під №2, виконаним Тернопільською регіональною філією Центру ДЗК,2022 р. Таким чином, як власники частки у спільному майні, сторони мають право на окреме користування приміщеннями будинку, господарськими будівлями та спорудами, присадибною земельною, враховуючи правове регулювання спірних правовідносин. Згідно вимог ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд. Частиною 1\~ст. 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Поняття спільної часткової власності визначено у ч.1 ст. 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до\~ст. 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової компенсації або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Суд, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, оцінивши належність, допустимість, а також достатність наданих доказів у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~та ч. 3\~ст. 7 Закону України "Про судовий збір" \~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивачка [PERSON] \~є інвалідом\~2\~групи,\~що стверджується\~посвідченням постраждалого\~від Чорнобильської\~катастрофи (категорія\~1)\~від 05.12.2019\~(довічно).\~Тому на\~підставі п.9\~ч.1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» є\~такою,\~що підлягає\~до звільнення\~від сплати\~судового збору\~під час\~звернення до\~суду,\~тому судовий\~збір слід віднести\~за рахунок\~держави. У відповідності до вимог ч.1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.\~6 ст.141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У відповідності до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує з відповідача на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 2012,40 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved