Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою про зняття арешту з майна, посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, проте під час підготовки документів для отримання свідоцтва про право на спадщину, позивачу стало відомо, що на майно померлого, Васильківським ВДВС накладено обтяження у вигляді арешту майна боржника. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи без його участі. Третя особа в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що як вбачається з відповіді Васильківського ВДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, на примусовому виконанні перебував виконавчий лист № 2/2306/534/12 від 15.10.2012 року виданий Золочівським міськрайонний судом Черкаської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у розмірі 44714,60 грн. З примусового виконання вказаного виконавчого листа у відділі перебувало виконавче провадження за номером ЄДРВП 35549830 з 03.12.2012 року в межах якого 16.08.2013 року державним виконавцем винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Згідно розписки, [PERSON] від 21.11.2013 року, останній отримав від [PERSON] борг і претензій до останнього не має. 24.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.4 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження знищено за строком зберігання. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . У відповідності до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, зазначають, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок зняття арешту з майна або його звільнення з-під арешту у цивільному процесі визначений положеннями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 7 лютого 2014 року. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику ( речове право на чуже майно). Таким чином, на підставі зібраних по справі доказів суд приходить до висновку, що будь-яких правових підстав для подальшого арешту мана немає, а тому, з метою недопущення порушення майнових прав позивача, арешт майна підлягає скасуванню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved