Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Представник заявниці звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту батьківства. В обґрунтування поданої заяви зазначив, що в [INFO] , під час виконання військового завдання, на території Харківської області, поблизу населеного пункту Нова Дмитрівка, загинув в бою військовослужбовець [PERSON] , [INFO] . З даною заявою, заявник звертається до суду для встановлення батьківства щодо її сина, батьком дитини якого є загиблий [PERSON] , [INFO] . При народжені, дитина заявника та [PERSON] , була зареєстрована відповідно до ч.1, ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто батько дитини [PERSON] , був записаний зі слів матері, так як мати дитини [PERSON] з [PERSON] не були в зареєстрованому шлюбі. Але навіть при такому записі, загиблий [PERSON] завжди вважав Артема своїм сином. [PERSON] з заявником [PERSON] в період з 2000 року по 2008 рік перебував в сімейних відносинах без реєстрації шлюбу. [INFO] , у них народився син [PERSON] . Як [PERSON] , так і дитина [PERSON] , вони сприймали один одного, як батько та син. Також [PERSON] , як свого внука, сприймає і дід по батьківській лінії, [PERSON] . Спорідненість між [PERSON] та [PERSON] , була встановлена шляхом проведення молекулярно-генетичної експертизи, вірогідність не менше 99,9999%. Заявниця та її представник в судове засідання не з`явились. Надали заяву щодо розгляду заяви за їх відсутності. Заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням справу розглядати за його відсутності. Проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] в місті Дніпродзержинськ (теперішня назва місто Кам`янське) Дніпропетровської області, підтверджується наданою копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №00021413430 від 10.11.2018 року із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої\~статті 135 СК України. Факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] є батьком [PERSON] , який народився [INFO] в місті Дніпродзержинськ (теперішня назва місто Кам`янське) Дніпропетровської області, було встановлено та підтверджується наданою копією висновку судово-медичної експертизи №1370 від 23.08.2022 року в підсумках якої зазначено молекулярно-генетичним порівняльним аналізом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним сином загиблого військовослужбовця [PERSON] , з вірогідністю не менше 99,9999%. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки це необхідне їй для оформлення соціальної допомоги на сина у зв`язку із втратою годувальника. Відповідно до ч.1\~ст.128 СК України\~за відсутності заяви, право на подання якої встановлено\~ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.3\~ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до змісту ч.ч.1,2\~ст.121 СК України,\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1,2\~ст.128 СК України,\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої\~статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій\~статті 128 цього Кодексу. Згідно з п.7\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3\~- у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі\~ст.135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до\~Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.1\~ст.134 СК України\~на підставі заяв осіб, зазначених у\~статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У частині 1\~статті 315 ЦПК України\~визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2\~ст.315 ЦПК України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В\~постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95\~зазначено, що визначений в\~ЦПК\~перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього\~Кодексу - матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття. Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування\~статті 130 СК України\~та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог\~ЦПК України. Пояснення заявника повністю узгоджуються з показаннями свідків та письмовими матеріалами справи. Відповідно до\~ст.263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] щодо її сина [PERSON] , який народився [INFO] в місті Дніпродзержинськ (теперішня назва місто Кам`янське) Дніпропетровської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved