Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

У червні 2020 року представник позивача Мартиненко В.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про витребування транспортного засобу, а саме автомобіль марки Mitsubishi модель Colt,2008 року випуску, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] , технічний паспорт та комплект ключів до автомобіля із володіння [PERSON] та передати транспортний засіб Акціонерному товариству «Альфа-Банк» на період до його реалізації, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 40.29-48/91 від 15.02.2008 року; звернення стягнення на предмет застави , а саме автомобіль марки Mitsubishi модель Colt,2008 року випуску, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] , шляхом продажу зазначеного автомобіля АТ «Альфа-Банк» шляхом проведення публічних торгів в рамках виконавчого провадження , за початковою ціною визначеною оцінкою майна на момент продажу, стягнути солідарно судові витрати. В обгрунтування позовних посилався на те, що 15.02.2008 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 40.29-48/91 на купівлю автотранспортних засобів. Відповідно до кредитного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в сумі 18 648 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок вісім) доларів США 00 центів, зі сплатою 12 % відсотків річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 14 лютого 2015 року. Кредит надається позичальнику для оплати придбаного автомобіля марки Mitsubishi модель Colt,2008 року випуску, чорного кольору згідно з договором купівлі-продажу № 0712-13058 від 13.12.2007 року. 15.02. 2008 року в забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір застави « 013/083-З. За умовами договору застави [PERSON] передала в заставу банка транспортний засіб марки «Mitsubishi» модель Colt,2008 року випуску, чорного кольору. 22.02. 2008 року у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було зареєстровано приватне обтяження на вищезазначений автомобіль. Однак [PERSON] тривалий час порушувала умови кредитного договору та не виконувала покладені на неї зобов`язання належним чином. В результаті чого станом на 31.01.2018 року виникла заборгованість у розмірі 34 434,70 доларів США. 12 липня 2018 року Святошинським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким стягнено з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 34 434 доларів США 70 центів. Разом з тим позивачу стало відомо, що 30.11. 2016 року автомобіль марки Mitsubishi модель Colt,2008 року випуску, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] ,легковий комбі, що належить [PERSON] на праві власності та виступає забезпеченням за кредитним договором, був відчужений [PERSON] . Транспортний засіб перереєстровано та видано державний реєстраційний номер [NUMBER] . Просить позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 03.07.2020р. залишено вказаний позов без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07.09.2020р. відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження. Відповідно до розпорядження № 205 від 12.05.2022р., цивільну справу №759/10609/20 в порядку автоматизованого розподілу справ між суддями передано судді Петренко Н.О. у зв`язку з перебуванням судді Войтенко Ю.В. на лікарняному. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.05.2022 року позов АТ «Альфа-Банк» до [PERSON] , [PERSON] про витребування та звернення стягнення на предмет застави прийнято до провадження судді Петренко Н.О. та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.09.2022р. закрито підготовче засідання та призначено до судового розгляду у порядку загального провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце повідомлений належним чином, просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги задовольнити. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не з`явилась про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. У матеріалах справи наявний відзив на позов [PERSON] в якому він зазначив, що 30.11.2016р. ним було придбано автотранспортний засіб, а саме: марки Mitsubishi модель Colt,2008 року випуску, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] . Процедура переходу права на спірний автомобіль здійснювалась через сервісний центр МВС (м.Київ). Відсутність неправомірних підстав щодо реєстрації за [PERSON] спірного автотранспортного засобу підтверджується офіційним листом Головного Сервісного Центру МВС «Про надання інформації та копій документів» від 03.06.2020 № 31/640 за підписом [PERSON] . У вказаному листі не міститься жодної інформації щодо незаконності реєстрації/перереєстрації спірного автомобіля. Таким чином, у разі наявності обмежень/обтяжень щодо спірного автотранспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (інших реєстрах), відповідний транспортний засіб не міг бути перереєстрований (зареєстрований) за новим власником посадовими особами сервісного центру МВС , оскільки це суперечить як вказаному порядку, так і конституційним засадам, зокрема, щодо здійснення правового порядку в Україні, відповідно до якого органам державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України . Також вказує, що позивачем не надано доказів про укладення із [PERSON] іншого окремого договору застави щодо спірного автомобіля у відповідності до ст.ст. 1, 11, 12, 13,16 ЗУ «Про Заставу» та положень ЦК України. Як вбачається із матеріалів справи, жодних підстав щодо неправомірності набуття права на спірний автомобіль [PERSON] позивачем не наведено. Крім того, зазначає, що договір застави № 013/083-3 від 15.02.2008, укладений лише у простій письмовій формі і не є нотаріально посвідченим. Просить у задоволенні позову відмовити. Представник позивача надав відповідь на відзив в якому зазначив, що на момент незаконної реєстрації [PERSON] транспортного засобу марки Mitsubishi модель Colt,2008 року випуску, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] , легковий комбі в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна існували відомості про обтяження на вищевказаний автомобіль, що підтверджується витягом з ДРОРМу № Р26411 від 28.02.2020р., що міститься в матеріалах справи № 759/10609/20. Договір застави № 013/083-З від 15.02.2008 р. є документом - підставою для реєстрації обтяження вказаного транспортного засобу. АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» було зареєстровано обтяження на заставний транспортний засіб відповідно до вимог законодавства України, що діяло на момент незаконного відчуження автомобіля марки Mitsubishi модель Colt,2008 року випуску [PERSON] та продовжує діяти станом на сьогодні. [PERSON] було придбано транспортний засіб в момент коли у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були присутні відомості про обтяження спірного автомобіля. Просить позов задовольнити. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.13ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що 15.02. 2008 р. між АК банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту № 40.29-48/91 на купівлю автотранспортних засобів/а.с.7-9/. Відповідно до п.1.1 вказаного договору кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в сумі 18 648 доларів США 00 центів, зі сплатою 12 % процентів річних з кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 14.02.2015 року. Кредит надається позичальнику для оплати придбаного автомобіля марки «Mitsubishi модель Colt»,2008 року випуску, чорного кольору згідно з договором купівлі-продажу № 0712-13058 від 13.12.2007 року. 15.02.2008р. між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір застави № 013/083-З, відповідно до якого заставодавець передає в заставу заставодержателю у якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту на купівлю автотранспортних № 40.29-48/91 від 15.02.2008р. та договору відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/92 від 15.02.2008р. транспортний засіб «Mitsubishi модель Colt»,2008 року випуску. Відповідно до п.3.1 договору застави - право застави виникає з моменту підписання цього договору повноважними представниками сторін та його нотаріального посвідчення. Відповідно до п.3.2 договору застави - право застави припиняється виконанням заставодавцем забезпечених заставою зобов`язань договором кредиту 1 та договором кредиту 2, а також в інших випадках, передбачених ст. 28 ЗУ «Про заставу». Як вбачається з витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 22.02.2008 09:58 на підставі договору застави майнових прав № 013/083-З, 15.02.2008 на транспортний засіб «Mitsubishi модель Colt»,2008 року випуску, чорного кольору внесено заборону на відчуження/а.с.13/. Відповідно до рішення Святошинського районного суду міста Києва від 12.07.2018р. з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 34 434, 70 доларів США /а.с.18/. Відповідно до листа від 03.06.2020р. № 31/640 повідомлено, що згідно з даними, які містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів станом на 03.05.2020р. транспортний засіб «Mitsubishi модель Colt,2008 року випуску, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] дійсно зареєстрований за [PERSON] /а.с.19/. Частиною першою ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (частина перша ст. 589 ЦК України). Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ч. 1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення. Частиною першою ст. 584 ЦК України передбачено, що у договорі застави визначаються суть, розмір і строк (термін) виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, та (або) посилання на договір чи інший правочин, яким встановлено основне зобов`язання, подається опис предмета застави, а також визначаються інші умови, погоджені сторонами договору. Відповідно до п. 2.4.8 договору застави заставодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання заставодавця зобов`язань, передбачених договором кредиту 1 та/або договором кредиту 2 (в тому числі в разі несвоєчасного погашення процентів), або невиконання заставодавцем зобов`язань, передбачених підпунктами 2.1.3 -2.1-2.1.7 та 2.1.9 цього договору. Відповідно до п. 2.4.9 договору застави заставодержатель має право у разі звернення стягнення на предмет застави реалізувати відповідно до чинного законодавства України, Банк визначає спосіб реалізації: шляхом проведення аукціонів публічних торгів або на комісійних засадах. При примусовій реалізації предмета застави через спеціалізовані організації, право вибору спеціалізованої організації належить заставодержателю. Застава є способом забезпечення зобов`язань; в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). (стаття 572ЦК України та стаття 1 Закону України «Про заставу»). Відповідно до частини першої статті 20 Закону України«Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Згідно із частиною першою статті 589ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (частини перша, друга статті 590 ЦК України). Відповідно до статті 27Закону України«Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги. Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Верховного Суду України: від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада2014 року у справі № 6-168цс14 та у постановах Верховного Суду:від 10 жовтня 2019 року у справі №463/3582/17 і від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18, від 18 березня 2020 року у справі № 202/5584/18. Судом встановлено, що станом на час придбання автомобіля марки Mitsubishi модель Colt,2008 року випуску, шасі (кузов,рама,коляска) № [NUMBER] , у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були наявні відомості про його обтяження, тобто відповідач [PERSON] набув право власності на автомобіль з обтяженням, а отже на нього може бути звернуто стягнення в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором, укладеним з позивачем. Згідно вимог ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача, зокрема, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ст. 389 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Крім того відповідно до ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. Таким чином судом встановлено, що існують достатні та обґрунтовані підстави для задоволення позову і в частині витребування транспортного засобу із володіння [PERSON] та вважає за необхідним повернути це майно у володіння позивача. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із матеріалів справи позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 2 102, 00 грн. та на підставі ухвали про залишення без руху ще сплачено 2 102,00 грн. , а тому з відповідачів підлягає стягненню судовий збір пропорційно. На підставі викладеного та

Outcome: approved