Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

15 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] з урахуванням заяви про зміну предмету позову про поділ в натурі нерухомого майна - будівлі виробничого корпусу інструментального цеху (літ. З-1), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 851435656101, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] \~ шляхом визнання права власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на нежитлові приміщення, що складають цілий окремий об`єкт офісно-складські приміщення, в [ADDRESS] , загальною площею 704,0\~ кв. м., визнання права власності за [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), на цілий окремий об`єкт нежитлове приміщення ІІІ поверху в 3-х поверховій будівлі виробничого корпусу інструментального цеху в [ADDRESS] , загальною площею 44,4 кв. м. та складається з 2-х кімнат (№14 та № 15), право спільної часткової власності на об`єкт об`єкта нерухомого майна 851435656101\~ припинити. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач є власником 88/100 нерухомого майна - будівлі виробничого корпусу інструментального цеху (літ. З-1), що знаходиться за адресою [ADDRESS] відповідно до\~договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук В. К. 28.07.2004 р. за № 1605, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.02.2021р., індексний номер витягу: 247206317 та 6/100 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О. В. 27.06.2012 р. за № 1455, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності\~ від 05.02.2021 р., індексний номер витягу: 247206282, разом 94/100. За договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук В. К. 28.07.2004 р. за № 1605, [PERSON] купив частину приміщень виробничого корпусу інструментального цеху (літ. З-1, а саме: приміщення першого поверху №№ 1-5, №7, №8, Ѕ №6 та приміщення другого поверху №№11-12 загальною площею 6475 м кв, що складають 88/100 ідеальної частки від літери «З-1», розташованих за адресою: [ADDRESS] . За договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О. В. 27.06.2012 р. за № 1455 [PERSON] набув у власність приміщення 1-го поверху Ѕ №6, приміщення II -го поверху - №9, №10, №13 загальною площею 47, кв. м, що складає 6/100 ідеальну частку від будівлі виробничого корпусу інструментального цеху літ. «З-1». Загальна площа приміщення виробничого корпусу інструментального цеху літ. «З-1» складає 739,4 м кв. (100%). [PERSON] є\~власником 6/100\~частки нерухомого майна\~-\~будівлі виробничого\~корпусу інструментального\~цеху (літ.\~З-1),\~що знаходиться\~за адресою\~ [ADDRESS] \~на підставі\~договору\~ купівлі-продажу від 28.12.2015, акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.12.2015, що підтверджується \~інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Право власності складається з нежитлового приміщення ІІІ поверху в 3-х поверховій будівлі виробничого корпусу інструментального цеху загальною площею 44,4 кв.м. та складається з 2-х кімнат (№14 та №15) адміністративно-господарського призначення. Набуто за рахунок 12/100 частки ЗАТ "РІВЕНТ", відчуженої в процесі його ліквідації. (арк. справи 42, стор.15 інформаційної довідки №284466337 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.11.2021.) Таким чином, позивач та відповідач є співвласниками зазначеного нерухомого майна на праві спільної часткової власності, що визначено у частині першій\~статті 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Оскільки у позивача відсутній інший спосіб захисту свого права, він звертається до суду з даним позовом. Представник позивача адвокат Коновалова А.В. подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в заяві вказала, що позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмета позову підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. 03 серпня 2022 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача [PERSON] про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1\~ст.255 ЦПК України\~у зв`язку з відсутністю предмету спору з тих підстав, що позивач жодних відносин з відповідачем у питання набуття права власності не мав, а вимоги позивача суперечать порядку реєстрації нерухомого майна. 08 вересня 2022 року ухвалою суду в задоволенні клопотання [PERSON] про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п.2 ч.1\~ст.255 ЦПК України\~ відмовлено. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 28.07.2004 року ПП «КАС» в особі директора [PERSON] з однієї сторони «Продавець» та [PERSON] з другої сторони «Покупець» склали договір про наступне: «Продавець» продав а [PERSON] купив частину приміщень виробничого корпусу інструментального цеху (літ.3-1), а саме приміщення першого поверху №1-5, №7, №8, Ѕ№6 та приміщення другого поверху №№11-12 загальною площею 647,5м.кв., що складають 88/100 (вісімдесят вісім сотих) ідеальної частки від літери «3-1», розташованих за адресою: [ADDRESS] . Згідно витягу №9312820 від 16.12.2005 року «Про реєстрацію права власності на нерухоме майно» видане КП Рівненським міським бюро технічної інвентаризації, власником виробничого корпусу інструментального цеху (літ 3-1) частка 88/100, за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , право власності зареєстроване на підставі договору купівлі-продажу ВВК №293844 р.№1605 від 28.07.2004 року посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвійчук В.К. На підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2012 року АТ «Рівент» в особі ліквідатора ЗАТ «Рівент» арбітражного керуючого Тихончук Леся Хотіївна, що діє на підставі ухвали від 29.04.2010 р. Господарського суду Рівненської області (справа №9/33) «Продавець» з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони «Покупець» склали договір про наступне. За даним Договором Продавець передає приміщення І-го поверху -1/2№6; приміщення ІІ поверху - №9 ,№10, №13 загальною площею 47,9 кв.м., інвентаризаційною вартістю 51\~484,00 грн., що згідно проведеним розрахунком складають 6/100 (шість сотих) ідеальну частку від будівлі виробничого корпусу літ.3-1 як самостійного об`єкту в складі будівель та споруд відповідно до Витягу та Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП Рівненське міське бюро технічної інвентаризації за №34241258 від 23.05.2012 року у власність Покупцю, а Покупець приймає приміщення у власність і зобов`язується сплатити за них визначену сторонами грошову суму. Згідно витягу №247206282 від 05.03.2021 року з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 02.03.2021 року зареєстровано право власності на 6/100 виробничого корпусу інструментального цеху (літ 3-1) частка 6/100, за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] на підставі договору-купівлі продажу, серія та номер 1455, виданий 27.06.2012 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В. Згідно висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта\~ нерухомості № 649 від 16 березня 2021 року, виготовленим комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»: за технічними характеристиками 94/100 частки виробничого корпусу інструментального цеху\~ літ. «З-1», належні [PERSON] , що знаходяться за адресою [ADDRESS] є відокремленими, мають окремий вхід та за фактичним використанням без порушення технологічного процесу можуть бути виділені в окремий об`єкт нерухомого майна офісно-складські приміщення. Згідно висновку № 649 від 16 березня 2021 року, 94/100 частки належних [PERSON] будівлі виробничого корпусу інструментального цеху (літ. З-1), що знаходиться за адресою [ADDRESS] складається з:Технічна характеристика 94/100 частки:1 поверх ;№1 склад площею 329,5 кв.м.;№2 цех площею 35,7 кв.м.;№3 цех площею 69,1 кв.м.;№4 склад площею 32,3 кв.м.;№5 склад площею 32,8 кв.м.;№6 склад площею 19,1кв.м.;№7 коридор площею 8,1 кв.м.;№8 кабінет площею 12,2 кв.м.;№9 роздягальня площею 21,6 кв.м.2 поверх ;№10 коридор площею 2,3 кв.м.;№11 виставкова зала площею 101,7 кв.м.;№12 коридор площею 7,2 кв.м.;№13 кабінет площею 12,3 кв.м.;№14 кабінет площею 20,1 кв.м.; Загальною площею 704,0 кв.м., що складають цілий окремий об`єкт офісно-складські приміщення, в [ADDRESS] розділі «ПРИМІТКА» до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта\~ нерухомості № 649 від 16 березня 2021 року, виготовленому комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» вказано, що «Згідно проведеної технічної інвентаризації 16.03.2021 р., встановлено, що загальна площа 94/100 частки\~ виробничого корпусу інструментального цеху\~ літ. «З-1», збільшена та становить 704,0 кв. м, за рахунок перепланування без втручання в огороджувальні та несучі конструкції, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 406\~ від 07.06.2017 р. та доповнень внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 236 від 20.03.2019 р. належить до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.» Спір щодо складу приміщень між сторонами відсутній. Збільшення площі частини майна, що є у власності позивача відбулося за рахунок перепланування без втручання в огороджувальні та несучі конструкції, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 406\~ від 07.06.2017 р. та доповнень внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 236 від 20.03.2019 р. належить до переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію. Згідно абз. 5 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зміна ідентифікаційних даних суб`єкта речового права, обтяження речового права та/або зміна характеристик об`єкта нерухомого майна не впливають на дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Закон не вимагає від позивача вчинення будь-яких додаткових дій спрямованих на набуття права власності в зв`язку із зміною технічних характеристик майна, зокрема, в даному випадку збільшення площі за рахунок перепланування без втручання в огороджувальні та несучі конструкції.\~ Характеристики нерухомого майна відповідача без змін. На підтвердження можливості поділу нерухомого майна в натурі\~ позивач надав суду висновок судового експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №66/22 від 16.05.2022 року, виконаний судовим експертом Сапуновою А. І.\~ За висновком\~судового експерта\~Сапунової А.\~І. наявна технічна можливість провести поділ в натурі між співвласниками\~ нерухомого майна - будівлі виробничого корпусу інструментального цеху (літ. З-1), за адресою [ADDRESS] , шляхом поділу на 2\~ цілі окремі об`єкти: - [PERSON] виділити належних йому 94/100 частки нерухомого майна, а саме: №1 склад, площею 329,5 м2, №2 цех, площею 35,7 м2, №3 цех, площею 69,1 м2, №4 - склад, площею 32,3 м2, №5 склад, площею 32,8 м2, №6 склад, площею 19,1 м2, \~ №7 коридор, площею 8,1 м2, №8 кабінет, площею 12,2 м2, №9 роздягальня, площею 21,6 м2, №10 коридор, площею 2,3 м2, №11 виставкова зала, площею 101,7 м2, 12 коридор, площею 7,2\~ м2, 13 кабінет , площею 12,3 м2, 141 кабінет , площею 20,1 м2, - в цілий окремий об`єкт офісно-складські приміщення, в [ADDRESS] ; - [PERSON] виділити належних йому 6/100 частки нерухомого майна, а саме: №14 кабінет, площею 22,4 м2 та №15 - площею 22,0 м2, в цілий окремий об`єкт нежитлове приміщення, в [ADDRESS] . Вхід до належних йому приміщень\~ №14 та №15 можливий через приміщення будівлі адмінприміщення літ. «А-3». За ході дослідження встановлено та описано у Висновку №66/22 від 16.05.2022, що [PERSON] є власником всіх нежитлових приміщень виробничого будинку під літерою «З-1» (виробничого корпусу інструментального цеху), а також нежитлові приміщення першого та другого поверхів трьохповерхової прибудови\~ під літерою «з-3» (Додаток №1 плани 1-го та 2-го поверхів; фото №№ 3,5 25 Додатку №5). Вхід до приміщень\~ №№7-9, що розташовані на першому поверсі\~ трьохповерхової прибудови\~ під літерою «з-3», здійснюється з приміщення складу\~ - №1, розміщеного у будівлі під літ. «З-1», належного [PERSON] , вхід до приміщень другого поверху, що розташовані у трьохповерховій прибудові під літ. «з-1»\~ здійснюється з належного [PERSON] приміщення під [ADDRESS] , розміщеного на другому поверсі у будівлі «З-1». [PERSON] є власником приміщень [ADDRESS] , що розташовані на третьому поверсі трьохповерхової прибудові під літерою\~ «з-1»\~. Вхід до приміщень №14 та №15 , що розташовані у цій трьохповерховій прибудові під літ. «з-1»\~ здійснюється\~ через вхідні двері з двору, тамбур, східцеву клітину та коридор будівлі адмінприміщення під літерою «А-3», що що безпосередньо примикає\~ до прибудови\~ під літерою «з-1»\~ (Додаток №1, №3 та Додаток №5 (фото №№ 25-41)). Таким чином, судовим експертом у висновку №66/22 від 16.05.2022 року досліджено питання розташування приміщень\~ належних позивачу та відповідачу та встановлено, що приміщення позивача знаходяться на 1-му та 2-му поверхах, Відповідача на 3-му, спільним входом приміщення позивача та відповідача не з`єднані і з`єднані не були, входи до приміщень позивача та відповідача облаштовані та\~ здійснюється з різних частин будівлі. Зазначене описано на стор. 8 Висновку № 66/22 від 16.05.2022 року.\~\~ Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В. О. 07.12.2010 р. за реєстровим номером1966,\~ [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1156 м кв., кадастровий номер земельної ділянки 5610100000:01:006:0112, за адресою [ADDRESS] ,\~ Цільове призначення для реконструкції виробничого корпусу інструментального цеху під офісно-складські приміщення та інструментально-механічну дільницю, без права розміщення залів ігрових автоматів та закладів грального бізнесу.\~ Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій\~статті 356 ЦК України\~як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно з частиною третьою\~статті 358 ЦК України\~кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно з частинами першою, другою\~статті 364 ЦК України\~співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга\~статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до\~статті 367 ЦК України\~майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття "поділ" та "виділ" не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду під час розгляду справи N 501/2148/17 (постанова від 19 травня 2021 року). Правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 ЦК України\~з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права. Позивач вказує, що як учасник спільної власності обмежений у здійсненні свого права власності в зв`язку із необхідністю погоджувати свої дії щодо розпорядження належним йому майном з відповідачем. При цьому, позивач, позбавлений можливості передати належне йому нерухоме майно (94/100) в забезпечення зобов`язань за кредитним договором, оскільки, частиною третьою статті 5 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що частина об`єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості.\~Відповідач не погодився на укладення договору поділу нерухомого майна в натурі - будівлі виробничого корпусу інструментального цеху (літ. З-1). 27.05.2021 р. Представником позивача, адвокатом Коноваловою А.В. на адресу Відповідача у справі було надіслано Пропозицію досудового врегулювання, в якій Відповідачу було запропоновано повідомити письмово до 20 червня 2021 р. про прийняте ним рішення щодо можливості укладення договору поділу нерухомого майна в натурі - будівлі виробничого корпусу інструментального цеху (літ. З-1), загальною площею 739,4 м кв., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер нерухомого майна 851435656101. Представником позивача звернуто увагу відповідача, що вирішення питання поділу майна шляхом укладення відповідного договору відповідатиме інтересам обох співвласників, оскільки позбавить необхідності [PERSON] звертатись до суду та нести судові витрати, які за результатами розгляду справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ Лист-пропозиція отриманий відповідачем 01.06.2021, докази вручення містяться в матеріалах справи, відповідь не надана. 15.07.2021 р. відповідачу було направлено повторно лист з пропозицією укласти договір поділу нерухомого майна та попередньо спільно звернутися з заявою до КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» про виготовлення висновку щодо технічної можливості поділу в натурі об`єкта нерухомого майна. У випадку незгоди брати участь в оплаті послуг за виготовлення висновку, позивач, [PERSON] , гарантував проведення оплати робіт за його\~ кошти повністю. Згідно акту кур`єрської експрес-доставки від 26 липня 2021 року відправлення не вручене. 10 вересня\~ 2021 р. на адресу [PERSON] було направлено повторно лист від 15.07.2021 р. та\~ лист від 10.09.2021 р., в якому вказувалось, що\~ попри вчинення [PERSON] усіх\~ передбачених законом дій задля досудового врегулювання спору станом на 10 вересня 2021 р. у [PERSON] немає іншої можливості вирішити питання поділу спільного нерухомого майна, окрім як шляхом звернення до суду. Згідно акту кур`єрської експрес-доставки від 21 вересня 2021 року від отримання відправлення за вказаною адресою відмовилися. Таким чином, позовні вимоги щодо поділу майна в натурі між співвласниками, заявлені [PERSON] до [PERSON] є законними та такими, що відповідають позиції Верховного суду сформованій у постанові від 19.05.2021 у справі N 501/2148/17, з урахуванням висновку судового експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №66/22 від 16.05.2022 року підлягають до задоволення. Частиною 1, 2\~ст. 133 ЦПК України\~встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу, витрати, \~пов`язані із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів\~та проведенням експертизи. Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з: витрат на оплату сплату судового збору в розмірі \~ 11350.00\~грн., витрат на оплату\~ проведення експертизи в розмірі 11880,00 грн., витрат на оплату професійної правничої допомоги в розмірі\~ 12000,00 грн.\~ Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, витрати на оплату судового збору, проведення експертизи, оплату професійної правничої допомоги складають судові витрати і підлягають до розподілу за результатами розгляду справи. На підтвердження витрат на оплату проведення експертизи подано копію договору № 66/22 на проведення судової будівельно-технічної експертизи від 12.04.2022,\~ акту від 16.05.2022, дублікат квитанції 0.0.2546356710.1 від 16.05.2022. На підтвердження витрат на оплату професійної правничої допомоги позивачем подано копію\~ договору про надання правової допомоги № 08-4/21 від 28.04.2021 р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія РН № 1938 вид. 29.01.2021 р. Радою адвокатів Рівненської області, акт приймання-передачі за договором про надання правової допомоги № 08-4/21 від 28.04.2021 р. від 08.09.2022, що містить детальний опис робіт та квитанції про оплату послуг. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у\~справах № 923/560/17,\~№ 329/766/18,\~№ 178/1522/18. \~У справі № 755/9215/15-ц\~Велика Палата вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони. У постанові Великої Палати у\~справі № 910/12876/19, суд зауважив, що\~розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Клопотання про зменшення витрат від відповідача не надходило. Позивачем виконано вимоги щодо попереднього розрахунку судових витрат, обґрунтування витрат.\~ В даній справі, вартість заявлених позивачем до відшкодування витрат повністю відповідає попередньому розрахунку, наведеному у позовній заяві та у листах-пропозиціях надісланих позивачем відповідачу.\~Таким чином, позивач вчинив всі можливі дії задля запобігання понесення витрат відповідачем. Відповідно до п. п. 3, 4. ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд зобов`язаний враховувати при вирішенні питання про розподіл судових витрат: поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112). Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). На підставі викладеного,

Outcome: approved