Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання після досягнення повноліття. Позовну заяву [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідач по справі, [PERSON] , є її рідним батьком, який сплачував аліменти на утримання доньки до повноліття. З 01 вересня 2021 року позивачка навчається у Київському університеті ринкових відносин на факультеті бізнес-адміністрування та права, форма навчання денна, термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року. [PERSON] проживає в Києві у гуртожитку, не працює, матеріальну допомогу надає тільки мати позивачки, але останній цього не вистачає. Батько працює і має можливість надавати донці матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, позивачка просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти на період навчання в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення нею навчання. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Разом з тим, [PERSON] уточнила в заяві позовні вимоги, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу відповідача. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, змінені позовні вимоги визнав та погодився сплачувати аліменти на навчання дочки в розмірі 1/6 частини його доходу. Третя особа, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. На підставі ч. 1 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін, від яких надійшли відповідні заяви. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком позивачки [PERSON] , що підтверджується долученою до позовної заяви копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 липня 2004 року (а.с.3). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка є матір`ю позивачки, розірвано, що підтверджується копією рішення Добропільського міськрайонного суду від 01 грудня 2016 року по цивільній справі № 227/4216/16-ц (а.с.7) 01 квітня 2022 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). На підставі рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 06 березня 2017 року по цивільній справі № 227/126/17 відповідач [PERSON] сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] до її повноліття (а.с.8). З 1 вересня 2021 року позивачка по справі [PERSON] була студенткою Київського університету ринкових відносин денної форми навчання факультету бізнес-адміністрування та права (а.с.9, 10). З 15 вересня 2022 року [PERSON] є студенткою 1-го курсу факультету інноваційних технологій Університету митної справи та фінансів денної форми навчання. Навчання проводиться за рахунок коштів державного бюджету. Наказ про зарахування на навчання від 07.09.2022 року № 620кс. Наказ про зміну джерела фінансування від 03 жовтня 2022 року № 772кс. Термін навчання в Університеті за освітнім ступенем «бакалавр» до липня 2026 року. Так, статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання. У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано наступні роз`яснення: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3 статті 199 СК України). Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Під час вивчення доказів щодо матеріального стану сторін по справі, судом встановлено, що за період з 1 кв. 2022 року по 2 кв. 2022 р. інформація про доходи позивачки відсутня (а.с.55). Загальна сума доходу відповідача [PERSON] за період з березня 2022 року по серпень 2022 року становить 120908,44 грн (а.с. 65). Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, судом встановлено, що відповідач має можливість надавати донці матеріальну допомогу на час її навчання. Враховуючи наведене, а також той факт, що відповідач уточнені позовні вимоги визнав та не заперечує про стягнення з нього аліментів на утримання доньки на період її навчання, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу). Згідно статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулась до суду 01 липня 2022 року, проте доказів, що вона навчалась у період з 01.07.2022 року по 15.09.2022 року до суду не надала, тому суд вважає, що аліменти необхідно почати стягувати з дати зарахування позивачки до Університету митної справи та фінансів, а саме з 15 вересня 2022 року. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial