Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання договору укладеним. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що у травні 2014 року під час забезпечення громадського порядку в якому, зокрема, брав участь підрозділ позивача, ним було отримано тілесні ушкодження. Внаслідок цих подій [PERSON] став інвалідом ІІ групи, був звільнений у запас та наразі користується пільгами, згідно ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Як вказав позивач, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 21.12.2017 року, по справі № 521/8132/17 було зобов`язано ГУНП в Одеській області визнати за [PERSON] та членами його сім`ї право на пільги по сплаті за житлово-комунальні послуги відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у вигляді 100-відсоткової знижки. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 06.11.2018 року, по зазначеній справі було роз`яснено рішення Малиновського районного суду м. Одеси, від 21.12.2017 року та зазначено, що нарахування пільг здійснюється з 06.07.2015 року. В рамках виконавчого провадження ГУНП визнало право на 100-відсоткову знижку за [PERSON] .. Позивач вказує, що він та члени його сім`ї займають житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Останній договір № 153 найму житлового приміщення за вказаною адресою відповідач з позивачем укладав 01 січня 2015 року. Як вказує позивач, відповідач відмовляється укладати з позивачем договір найму займаного ним приміщення. Також, як вказав [PERSON] , він 24.06.2021 р. отримав підписані відповідачем дві копії Договору найму житлового приміщення № 58 від 09.06.21 р., та підписав їх із Протоколами розбіжностей, від 29.06.2021 р., які позивач подав до Головного управління Національної поліції в Одеській області на підпис з протоколом розбіжностей, від 29.06.2021 р. у двох примірниках разом із супровідною заявою - 29.06.2021 р. Позивач стверджує, що у вищевказаній заяві він просив відповідача розглянути та підписати надані ним 2 Протоколи розбіжностей до Договору найму житлового приміщення № 58, від 09.06.21 р. між Головним управлінням Національної поліції в Одеській області (Наймодавцем) в особі [PERSON] і [PERSON] (Наймачем), від 29.06.2021 р.. Позивач вказав, що вищевказаний протокол розбіжності враховує у вищенаведеному договорі № 58 від 09.06.21 р. пільги позивача по сплаті за житлово-комунальні послуги житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у вигляді 100 - відсоткової знижки, які встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, та які офіційно визнав відповідач. Проте, як вказує позивач, станом на дату звернення до суду з позовом, підписаного Протоколу розбіжностей від 29.06.2021 р. до Договору найму житлового приміщення № 58 від 09.06.21 р. позивач від ГУНП в Одеській області не отримав, у зв`язку з чим він звертається до суду, в якому просить суд: визнати Договір № 58, від 09.06.2021 р., найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] у редакції із врахуванням протоколу розбіжностей від 29.06.2021 р. до нього - між Головним Управлінням національної поліції в Одеській області (ЄДРПОУ 40108740), з однієї сторони та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), здругоъ сторони, укладеним. Позивач у відкрите судове засідання не з`явився, до суду його представник надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримав, просив його задовольнити (а. с. 83). Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 119). Крім того, від сторони відповідача до суду надійшов відзив на позов (а. с. 45 47), письмові пояснення (а. с. 88 91), в яких викладені заперечення проти задоволення позову. Як вказав представник відповідача, ГУНП в Одеській області не заперечувало право позивача на пільги, рішення суду, від 21.12.2017 року, виконано в повному обсязі, у зв`язку з чим вказане рішення суду не має значення при вирішення даного спору. Представник стверджує, що позивачем не надано докази направлення відповідачу пропозиції укладення договору та законодавством не передбачено обов`язку відповідача включити вказані у протоколі розбіжностей умови до договору про найм житла та обов`язку відповідача враховувати при наданні позивачу платіжок за надані ЖКП. На думку сторони відповідача, саме позивач відмовляється укладати договір найму житла, оскільки, протокол розбіжностей до договору № 58, від 09.06.2021 року було направлено у відповідь на пропозицію відповідача, що вказує на те, що ініціатором укладення договору є відповідач. Також, як вказав представник відповідача, направлений позивачу договір, останній не підписав та надав протокол розбіжностей, підписання якого суперечить нормам чинного законодавства адже порушуватиме чинний порядок нарахування та виплати пільг. Представник відповідача стверджує, що включення вказаних пунктів до договору буде суперечити чинному порядку нарахування та виплати пільг та фактично є перебиранням ГУНП в Одеській області на себе функцій іншого органу державної влади, а тому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Заперечуючи проти позиції відповідача, викладеної у відзиві, представник позивача надав до суду відповідь на відзив (а. с. 54 56), в якому вказав, що позивач підписав два примірники Договору, але з протоколом розбіжностей. Також, вказав, що відповідальність щодо отримання пільгових платежів покладається саме на управителя, об`єднання, виконавця комунальних послуг, яким є відповідач. Крім того, до канцелярії суду від представника ГУНП в Одеській області надійшли письмові пояснення (а. с. 88 91) в яких той, посилаючись на норми ЦК України, вказав, що надання [PERSON] 24.06.2021 року підписаних ГУНП в Одеській області копій Договору найму жилого приміщення № 58, від 09.06.2021 року є офертою пропозицією укласти договір, через що твердження позивача про відмову відповідача укладати договір є такими, що не відповідають дійсності. Також, у вказаних поясненнях представник стверджує, що ГУНП в Одеській області не є управителем, та не є виконавцем комунальних послуг з огляду на норми ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та норми ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи здійснюється більш ніш один рік, сторони скористалися своїми процесуальними правами на підтвердження чи спростування доводів іншої сторони, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що, згідно довідки № 174, виданої ГУНП, [PERSON] та члени його сім`ї займають житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] (а. с. 20). [PERSON] та члени його сім`ї мають право на пільги по сплаті житлово-комунальних послуг, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у вигляді 100-відсоткової знижки. Цей факт також підтверджується Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 21 грудня 2017 року по справі № 521/8132/17, яке набрало законної сили. Крім того, вказана обставина не оспорюється та не спростовується сторонами. Головне управління Національної поліції в Одеській області визнало за [PERSON] та членами його сім`ї право на пільги по сплаті житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", у вигляді 100-відсоткової знижки, що підтверджується Постановою про закінчення ВП № 56274024 (а. с. 16). Останній договір № 153 найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] з відповідачем укладався 01 січня 2015 року (а. с. 8). [PERSON] 24.06.2021 р. отримав підписані відповідачем дві копії Договору найму житлового приміщення № 58, від 09.06.21 р., та підписав їх із Протоколами розбіжностей, від 29.06.2021 р. (а. с. 4), які [PERSON] подав до Головного управління Національної поліції в Одеській області на підпис з протоколом розбіжностей, від 29.06.2021 р. у двох примірниках разом із супровідною заявою - 29.06.2021 року (а. с. 7). У вищевказаній Заяві Позивач просив Відповідача розглянути та підписати надані ним 2 Протоколи розбіжностей до Договору найму житлового приміщення № 58, від 09.06.21 р. між Головним управлінням Національної поліції в Одеській області (Наймодавцем) в особі Мельника С.В. і [PERSON] (Наймачем), від 29.06.2021 р. Вищевказаний протокол розбіжностей до Договору найму житлового приміщення № 58, від 09.06.2021 року, враховує у вищенаведеному Договорі № 58, від 09.06.21 р., пільги позивача по сплаті за житлово-комунальні послуги житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у вигляді 100 - відсоткової знижки, які встановлені рішенням Малиновського районного суду м. Одеси, від 21.12.2017 року. Проте, Головне управління Національної поліції в Одеській області не надано доказів щодо підписання Протоколу розбіжностей, від 29.06.2021 р., до Договору найму житлового приміщення № 58, від 09.06.21 р. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 року № 373 (Порядок №373). Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та механізм надання громадянам у грошовій формі таких пільг: на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, а також житлово-комунальних послуг, а саме: житлових послуг - послуг з управління багатоквартирним будинком; комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами; на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, а також витрат на управління багатоквартирним будинком, яке здійснює Відповідач, та витрат на комунальні послуги в такому будинку. Відповідно до п. 3 Порядку № 373, його дія поширюється, зокрема, на осіб, які мають право на пільги згідно із ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист». Згідно п. 5 Порядку № 373, для розрахунку розміру пільг інформацію структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 20 числа кожного місяця надають, зокрема управителі, виконавці комунальних послуг - про припинення надання комунальних послуг, зміну тарифів на житлово-комунальні послуги, плати за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг. Відповідно до п. 6 Порядку № 373, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення на підставі даних Реєстру та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 Порядку, розраховують щомісяця до 25 числа суму пільги: на оплату житлово-комунальних послуг, виходячи з розміру знижки, на яку пільговик має право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування. Відповідно до п. 7 Порядку № 373, виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ «Ощадбанк» договору. Відповідно до абз.4 та 5 п. 8 Порядку № 373, за отриманням інформації про будь-які питання, пов`язані з нарахуванням пільги, пільговики звертаються до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення. За отриманням інформації про спожиті послуги, нараховані суми за послуги, розмір заборгованості (переплати), пільговики звертаються до управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг. Відповідно до п. 9 Порядку № 373, АТ «Ощадбанк» веде у відповідних автоматизованих системах обліку банку персоніфікований облік пільговиків та коштів, які надходять на рахунок для виплати пільг, в розрізі кожного пільговика (далі - облікові записи пільговиків). АТ «Ощадбанк» здійснює переказ коштів на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ Ощадбанк (його установами) та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг. У таких договорах визначається порядок інформаційного обміну між управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг та АТ Ощадбанк. Типову форму договору визначає АТ Ощадбанк за погодженням з Мінсоцполітики. Якщо управитель, об`єднання, виконавець комунальних послуг не уклав договору з АТ Ощадбанк (його установами) для перерахування сум пільг, він до 1 червня не має права вимагати оплати послуг (внесків/платежів) від пільговиків за відповідні неопалювальний та опалювальний періоди. Таким чином, відповідальність що до отримання пільгових платежів покладається саме на управителя, об`єднання, виконавця комунальних послуг, тобто на відповідача - Головне управління Національної поліції в Одеській області. Постановою Кабінету Міністрів України врегульовано правила реалізації питання надання пільг на оплату житлово- комунальних послуг. Зокрема зазначено, що за отриманням інформації про спожиті послуги, нараховані суми за послуги, розмір заборгованості (переплати) пільговики звертаються, зокрема до об`єднань, а також визначено, що АТ Ощадбанк здійснює переказ коштів на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ Ощадбанк (його установами) та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг. Отже, на поточний рахунок відповідача здійснюється перерахування коштів на покриття витрат на сплату комунальних послуг особам, які мають пільги. З наданих сторонами матеріалів справи вбачається, що Відповідач забезпечує утримання будинку самостійно, без залучення управителя, відповідно, кошти, що сплачуються позивачем за надані йому комунальні послуги надходять на його рахунок для накопичення і наступного перерахунку підприємствам, організаціям, які надають ці послуги, на утримання будинку. Таким чином, відповідач - Головне управління Національної поліції в Одеській області є органом на поточний рахунок якого здійснюється перерахування коштів на покриття витрат на сплату комунальних послуг особами, які мають пільги, у зв`язку з чим, згідно діючого законодавства та наданого рішення суду, яке вступило у законну силу, відповідач зобов`язаний враховувати пільги позивача у договорі оренди приміщення займаного останнім та, відповідн,о зобов`язаний укласти договір, з урахуванням пільги позивача по оплаті комунальних послуг. Статтями 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до абзацу 11 частини 2 статті 20 ГК України, одним із способів захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів є установлення, зміна чи припинення господарських правовідносин. Визнання договору укладеним з викладенням його змісту у резолютивній частині судового рішення як один із способів установлення господарських правовідносин є належним способом захисту прав суб`єктів господарювання. У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2020 у справі № 916/1423/18 викладено правовий висновок стосовно того, що визначення позивачем предмета спору "про зобов`язання відповідача укласти договір у певній редакції" є письмовим волевиявленням позивача щодо вступу у зобов`язальні правовідносини шляхом укладення такого договору за рішенням суду про укладення договору, відповідно до статті 187 ГК України. Вимогу позивача про зобов`язання укласти договір у певній редакції у випадках, які допускають вирішення таких спорів судом, слід тлумачити як вимогу про визнання укладеним такого договору в судовому порядку у запропонованій позивачем редакції, що не суперечить способам захисту, визначеним пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України та відповідає способам захисту, визначеним статтею 20 ГК України, - до такого висновку прийшов Верховний суд у своїй Постанові по справі № 910/6139/20, від 02 червня 2021 року. Вирішуючи спір, суд зазначає, що в даних правовідносинах, щодо найму (оренди) займаного позивачем, разом із членами своєї сім`ї, житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , у позивача немає іншого шляху щодо належного правового оформлення своїх правовідносин із власником займаних ним приміщень, окрім як укласти з ним договір найму цих приміщень. За змістом статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин, враховуючи, що надані позивачем докази на підтвердження викладених в позовній заяві вимог є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому судовий збір по справі, який становить 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача на користь Державної судової адміністрації України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved