Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшла заява [PERSON] , в якій вона просить встановити факт спільного проживання з чоловіком [PERSON] та перебування на його утриманні до його смерті [INFO] . І. Стислий виклад позиції заявника та представника заінтересованої особи. В обґрунтування вимог своєї заяви заявник зазначила, що 18 січня 1975 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб повторно виданим 11 лютого 2021 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 1. [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Заявник перебуває на обліку в Слобідському об`єднаному ПФУ м. Харкова і отримує пенсію за віком. Після смерті чоловіка вона звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області із заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, так як основним джерелом її доходу була пенсія чоловіка. Листом ГУ ПФУ в Харківській області їй було вказано про необхідність надання довідки про реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однією адресою. При наданні такої довідки ГУ ПФУ в Харківській області її не приймає, оскільки прізвище чоловіка вказане « [PERSON] ». Вказана описка мала місце через те, що при оформленні паспорта громадянина України працівником ДМС було допущено помилку в написанні його прізвища. Протягом всього життя вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались і підтримували один одного. Тому заявник звернулась з вказаною заявою про встановлення факту спільного проживання разом з померлим годувальником та перебування на його утриманні. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2021 року відкрито провадження у справі. 02 серпня 2022 року вказана справа була передана відповідно до розпорядження Верховного Суду від 10 березня 2022 року № 4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» до Ленінського районного суду м. Полтави. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 03 серпня 2022 року вказана справа була передана до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду по підсудності. Ухвалою судді Новомосковського міськрайонного суду від 06 вересня 2022 року справа прийнята до провадження суддею Дубовенко І.Г. та призначена до розгляду. Заявник в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Заяву просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] . Суд, вивчивши підстави заяви, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , у віці 71 рік, про що 04 лютого 2020 року зроблено відповідний актовий запис № 1814; місце державної реєстрації: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Це підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 лютого 2021 року (а.с. 9). 18 січня 1975 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , про що 18 січня 1975 року зроблено відповідний актовий запис № 1 Саратським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Це підтверджується свідоцтвом про шлюб виданий повторно 11 лютого 2021 року (а.с. 8). Згідно копії паспорта, виданого 22 вересня 2000 року Новомосковським РВ УМВС України в Дніпропетровській області прізвище померлого вказане [PERSON] . З копії паспорта також вбачається, що [PERSON] 18 січня 1975 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , 1951 року народження та за життя був зареєстрований по [ADDRESS] (а.с.13). Також, як вбачається з довідки з місця проживання про склад сім`ї від 07 липня 2020 року № 156 виданої Будинкоуправлінням № 1 Гвардійської КЕЧ району [PERSON] зареєстрований та проживає разом зі своєю дружиною [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с.15), цей факт також підтверджується довідкою виконавчого комітету Гвардійської селищної ради № 646 від 22 серпня 2019 року (а.с. 14) Як вбачається з акту на ритуальні послуги та предмети ритуального призначення № 000929 [PERSON] замовила та сплатила ритуальні послуги по похованню померлого [PERSON] ( а.с. 25) Згідно акту жильців будинку [ADDRESS] вбачається, що з 1998 року по день смерті [INFO] в квартирі [ADDRESS] вказаного будинку проживав [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] (а.с. 26) Згідно заяви [PERSON] , яка є двоюрідною сестрою [PERSON] , вона підтверджує факт постійного сумісного проживання [PERSON] разом з дружиною [PERSON] та факт фінансового утримання [PERSON] за рахунок пенсії її двоюрідного брата (а.с. 27) Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають двох повнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується довідкою командира вч [NUMBER] від 17.02.1992 року (а.с. 28). Причиною звернення до суду з заявою про встановлення факту є наявність розбіжностей у документах чоловіка, тому як у паспорті громадянина України зазначене прізвище « [PERSON] », у свідоцтві про смерть « [PERSON] », у свідоцтві про шлюб « [PERSON] », у довідці про склад сім`ї « [PERSON] »; що у сукупності позбавляє можливості заявника оформити пенсію по втраті годувальника. Відповідним листом ГУ ПФУ в Харківській області від 17.06.2021 року повідомила заявника (а.с. 11). ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 2 п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, перебуванні фізичної особи на утриманні, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України), який набрав законної сили з 01 січня 2004 року, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до положень ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (постанова Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 695/1732/16-ц, провадження № 61-38901св18). Таким чином, для набуття права власності на майно померлої особи у випадку перебування у фактичних шлюбних відносинах, доказуванню підлягає факт проживання жінки/чоловіка разом з померлим однією сім`єю, їх пов`язаність спільним побутом, взаємними правами та обов`язками. Наприклад,про наявність сімейних відносин може свідчити реєстрація місця проживання та (або) фактичне проживання за однією адресою з спадкодавцем. Разом з тим, відсутність такої реєстрації за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем (постанова Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 404/2163/16-ц, провадження № 61-15926св18). До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 05.02.2020 року у справі № 712/7830/16-ц, провадження № 61-28377св18, вказавши, що факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; зазначення чоловіка/жінки майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями іншого; спільна участь у питаннях життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту; спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, догляду за місцем поховання тощо. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналіз встановлених в ході судового розгляду справи обставин справи та викладених вище норм чинного законодавства України дає суду підставу для висновку про те, що спору між учасниками справи по суті вимог заяви немає. Заявником було доведено належними та допустимими доказами факт того, що вона проживала разом з померлим [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 18 січня 1975 року. Так, заявником було доведено те, що вони з померлим були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, разом виховували спільних дітей, несли майнові витрати на придбання товарів, ліків, отримання послуг, а також те, що заявник поховала померлого [PERSON] . А тому наявні відомості про місце проживання та реєстрації їх в одній оселі, що були пов`язані спільним побутом, взаємними правами та обов`язками, переконують суд в тому, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю, а тому може бути встановлений такий факт, для можливого встановлення в подальшому взаємних прав та обов`язків, що повністю знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду. V. Висновки суду за результатами розгляду заяви. Так, у ході судового розгляду справи було підтверджено належними та допустимими доказами той факт, що [PERSON] та [PERSON] у період з 18 січня 1975 року по 31 січня 2020 року що є днем смерті [PERSON] , проживали однією сім`єю як подружжя та [PERSON] знаходилась на утриманні [PERSON] .. Суд, проаналізувавши встановлені в ході судового розгляду обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вказані вище норми, а також врахувавши те, що встановлення факту проживання однією сім`єю заявнику необхідно з метою отримання пенсії по втраті годувальника, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту спільного проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю з 18 січня 1975 року по [INFO] , а також факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] до моменту його смерті. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів. Тому, з огляду на викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити заяву. З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає, що на підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України сплачений заявником судовий збір у розмірі 454 грн їй не відшкодовується.

Outcome: approved