Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

29.06.2022 року [PERSON] звернулась в\~суд з\~позовом \~до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що відповідач зареєстрований у вищевказаній квартирі за згодою попереднього власника, однак з січня 2020 року по даний час не проживає за місцем реєстрації, витрати по утриманню будинку не несе. Разом з тим, зазначає, що факт реєстрації відповідача порушує її право, як законного власника на вільне розпорядження і користування майном. На підставі вищенаведеного, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . До початку судового засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позовну заяву відповідач не подавав. \~ \~ \~ \~Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] належить на праві власності квартира,\~що знаходиться\~за адресою:\~ [ADDRESS] .Наведене підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №231495868 від 06.11.2020 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2214943607101) (а.с.6). Згідно інформації № 25973 від 23.06.2022 року про осіб, які задекларували або зареєстрували своє місце проживання (перебування) в житлі виданої Департаментом ЦНАП Луцької міської ради за наявними відомостями Реєстру Луцької міської територіальної громади до складу Задекларованих/зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] станом на 23.06.2022 року входить, зокрема, [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Факт не проживання [PERSON] за адресою зареєстрованого місця проживання підтверджується актом про фактичне не проживання особи № 2/06 від 15.06.2022 року складеного ОСББ «СУПЕР ДІМ - 8», відповідно до якого мешканці будинку підтвердили факт його не проживання в квартирі (а.с.8). За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Частиною першою статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно із частиною третьою статті 319 Цивільного кодексу України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Будь-яких належних, допустимих та беззаперечних доказів на підтвердження того, що відповідачу чиняться перешкоди у користуванні житловим будинком та проживанні в ньому, про поважність причин відсутності з дня його реєстрації, наявність між ним і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання його таким, що втратив право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було. Судом установлено, що відповідач зареєстрований у квартирі позивачки, однак з січня 2020 року фактично не проживає за місцем реєстрації, в утриманні житла участі не бере. З врахуванням вищенаведених норм закону та, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову кожним позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 992, 40 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1). Оскільки, суд дійшов висновку про задоволення позову, то з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992, 40 грн.

Outcome: approved