Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що він з відповідачкою [PERSON] перебували у шлюбі, який було зареєстровано 17 листопада 2018 року Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 53. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно судового наказу Згурівського районного суду Київської області від 18 серпня 2022 року з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітньої [PERSON] . Наразі матеріальне становище позивача погіршилось, він має нестабільний дохід. Через військову агресію рф він не має можливості офіційно працевлаштуватись. Між ним та відповідачкою досягнуто згоди, що розмір аліментів має бути зменшено до 3000,00 грн. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просить суд зменшити розмір аліментів на дочку до 3000,00 грн. В судове \~засідання учасники\~справи не\~з`явились, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Позивач [PERSON] направив до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] направила до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, позов визнала. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачкою, яке прийняте судом, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у шлюбі, який був зареєстрований 17 листопада 2018 року Згурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 53. На даний час судом вирішується питання про розірвання шлюбу (а.с. 9 копія свідоцтва про шлюб, а.с. 13 копія ухвали суду). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10 копія свідоцтва про народження). Згідно судового наказу Згурівського районного суду Київської області від 18 серпня 2022 року з позивача [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітньої [PERSON] (а.с.12 - копія судового наказу). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства"). У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст.141\~\~СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу ч. 2\~ст. 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно ч. 1\~ст. 182 СК України\~при призначенні аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина тощо. У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3,\~визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього погіршився матеріальний стан. Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставою зміни розміру аліментів є зміна матеріального стану, яка само по собі є самостійною та достатньою підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. Погіршення матеріального становища платника аліментів, дає суду підстави прийняти рішення про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів 3000,00 грн погоджений сторонами, такий розмір аліментів є обгрунтованим та зможе забезпечити гармонійний розвиток дитини. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити та зменшити розмір аліментів, присуджений згідно судового наказу Згурівського районного суду Київської області від 18 серпня 2022 року до розміру 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок, але не менше, ніж 50 (п`ятдесят) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили. Починаючи з дня набрання рішенням законної сили, припинити стягнення аліментів на підставі судового наказу Згурівського районного суду Київської області від 18 серпня 2022 року у справі № 365/358/22. Судовий наказ відкликати. На підставі викладеного,

Outcome: approved