Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

20.05.2022 року позивач звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на 28.06.2014 року за адресою: [ADDRESS] та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на земельну ділянку площею 3,00 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 481572, виданий 15.02.2001 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-1389). Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , за життя спадкодавець залишила заповіт на ім`я [PERSON] , однак спадкоємець за заповітом спадщину не прийняв, спадкоємцем за законом являється позивач, на підставі ст. 1261 ЦК України, спадщину вона прийняла шляхом постійного проживання зі спадкодавцем, однак письмовою відповіддю державного нотаріуса від 07.07.2022 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] її матері, у зв`язку з тим, що пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримає та наполягає на їх задоволенні, просить справу розглянути за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за їх відсутністю не направляли, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - земельна ділянка площею 3,00 га, яка розташована на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 481572, виданого 15.02.2001 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-05-1389, що також підтверджено відповіддю на запит № 1506/340-22 від 19.07.2022 року, наданою відділом № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Одеській області. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 21.06.2001 року секретарем Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області П.І. Хаджирадєвим, зареєстрованого в реєстрі за № 100, [PERSON] заповіла земельну ділянку площею 3,00 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 481572, виданого 15.02.2001 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області своєму онуку [PERSON] . Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69190912 від 14.06.2022 року, заповіт [PERSON] від 21.06.2001 року, зареєстрований за № 100 не змінювався та не скасовувався. Однак спадкоємець за заповітом [PERSON] у встановлений законом строк не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та постійно зі спадкодавцем за однією адресою не проживав, тобто вважається таким, який спадщину не прийняв. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09.12.1948 року Кам`янською сільською радою Болградського району Одеської області та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 07.11.1971 року Кам`янською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] »; - донька - [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 05.02.2021 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою № 104 від 25.01.2022 року, наданою виконавчим комітетом Саф`янівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса від 07.07.2022 року, [PERSON] було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої [INFO] її матері [PERSON] , у зв`язку з тим, що пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved