Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

29.09.2022 року до канцелярії Ковпаківського районного суду надійшла вищевказана заява, яка мотивована тим, що звернувшись до нотаріальної контори для отримання консультації з приводу оформлення на користь [PERSON] спадщини після смерті чоловіка та укладення договору дарування належної їй частки нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом було роз`яснено про неможливість вчинення вказаних правочинів, у зв`язку з розбіжністю написання прізвища власника у правовстановлюючих документах. Так, у договорі дарування частини житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Кошовой Л.О. від 19.05.1983 року, реєстровий №\~3948, зазначено, що [PERSON] та [PERSON] подарували у рівних частинах 163/400 частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно договору дарування частини житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Юморановою В.М. від 22.01.1992 року, реєстровий №\~2-62, [PERSON] та [PERSON] подарували 51/100 частин житлового будинку [ADDRESS] . Разом з тим, згідно паспорту громадянки України серія [NUMBER] , ідентифікаційного номеру та Технічного паспорту на будинок за адресою: [ADDRESS] , прізвище власника зазначено як « [PERSON] ». У свідоцтві про шлюб, свідоцтві про право на спадщину від 13.01.1992 року, договору про порядок користування жилим будинком від 01.03.1985 року по [ADDRESS] , виготовлених російською мовою, прізвище власника зазначено як « [PERSON] ». Тобто, розбіжність написання прізвищ [PERSON] виникли внаслідок їх неправильного перекладу з російської мови на українську. Вказані неточності позбавляють [PERSON] можливості оформити спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] , а також вільно розпорядитися своєю власністю у майбутньому. Тому заявник просить суд встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів, а саме: договору дарування частини житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Кошовой\~Л.О. від 19.05.1983 року, реєстровий номер 3948; договору дарування частини житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Юморановою В.М. від 22.01.1992\~року, реєстровий номер №\~2-62. Ухвалою суду від 30.09.2022 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено по справі судове засідання з викликом сторін. Заявник [PERSON] у клопотанні про розгляд справи без її участі заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Представник Сумської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] (а.с.4). 27.07.1973 року [PERSON] ( [INFO] ) уклав шлюб із [PERSON] ( [INFO] ), про що зроблено актовий запис №\~1239; після реєстрації шлюбу прізвище дружини визначено як « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 27.07.1973 року, виготовлено російською мовою (а.с.6). За Договором дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Кошовой Л.О. від 19.05.1983 року, реєстровий №\~3948, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] подарували [PERSON] , [PERSON] в рівних частках 132/400 частин житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] (а.с.8-9). Згідно Договору дарування частини житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Юморановою В.М. від 22.01.1992\~року, реєстровий №\~2-62, [PERSON] подарувала [PERSON] та [PERSON] 51/100 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с.10-11). [INFO] [PERSON] помер (а.с.7). Звернувшись до нотаріальної контори для отримання консультації з приводу оформлення на користь [PERSON] спадщини після смерті чоловіка та укладення договору дарування належної їй частки нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , нотаріусом було роз`яснено про неможливість здійснення вказаних правочинів, у зв`язку з розбіжністю написання прізвищ власника у правовстановлюючих документах. З Договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Кошовой Л.О. від 19.05.1983 року, реєстровий №\~3948, та Договору дарування частини житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом Другої Сумської державної нотаріальної контори Юморановою В.М. від 22.01.1992 року, реєстровий №\~2-62, вбачається, що прізвище обдарованої зазначено як « [PERSON] », в той же час, у паспорті громадянки України серія [NUMBER] , виданого 28.01.2000 року, вказано прізвище « [PERSON] » (а.с.4). Крім того, у свідоцтві про шлюб, свідоцтві про право на спадщину від 13.01.1992 року, договору про порядок користування жилим будинком від 01.03.1985 року по [ADDRESS] , виготовлених російською мовою, прізвище заявника вказано як « [PERSON] » (а.с.12-15). Тобто, розбіжність написання прізвищ [PERSON] виникли внаслідок їх неправильного перекладу з російської мови на українську. Вказані недоліки написання прізвищ позбавляють [PERSON] можливості оформити спадкові права після смерті чоловіка [PERSON] , а також вільно розпорядитися своєю власністю у майбутньому. Частиною 1 статі 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 та п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди в порядку окремого провадження, крім іншого, розглядають справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду №\~5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Таким чином, беручи до уваги, що встановити факт належності особі правовстановлюючих документів, у яких вказано прізвище особи, що не збігається з прізвищем, зазначеним у паспорті громадянина України, поза судовим шляхом неможливо, а від його підтвердження залежить можливість реалізації заявником спадкових прав після смерті чоловіка та подальшого розпорядження належною [PERSON] власністю, зважаючи на досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає необхідним встановити даний факт своїм рішенням. За таких обставин, заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved