Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

[PERSON] , звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-банк» про визнання іпотеки припиненою. Позовні вимоги мотивовані тим, що 14.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого АТ «Альфа-банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08П077-ВКЛ за умовами якого [PERSON] отримала кредит у сумі 58 000,00 доларів США. Вказує на те, що 14.04.2008 року сторонами було укладено іпотечний договір № 08П077-І, згідно з яким [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, розташоване за адресою [ADDRESS] з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 08П077-ВКЛ. 03.04.2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по справі № 331/7216/16-ц, яким в задоволені позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року по справі № 331/7216/16 апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2017 року було відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін. В березні 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» вдруге звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 08П077-ВКЛ, а саме відсотків за період з 15.12.2014 по 14.12.2017 року в розмірі 29 967,28 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 12 634,54 долари США, пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 7 064,57 доларів США та 3% річних на основну прострочену заборгованість за період з 15.12.2014 по 14.12.2017 року в розмірі 3 790,86 доларів США. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2019 року в цивільній справі № 331/2385/18 позов задоволено частково. Стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 3 % річних на основну прострочену заборгованість за період 15.12.2014 по 14.12.2017 р. в розмірі 3 790 (три тисячі сімсот дев`яносто) доларів США та 86 центів , що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2017р. складає 103 907,50 грн. та судовий збір в розмірі 1762 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного суду від 11.06.2019 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2019 року у цій справі в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими станом на 03 жовтня 2016 року та в частині задоволення позову про стягнення 3% річних на основну прострочену заборгованість було скасоване. Провадження у справі за вимогами про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими станом на 03 жовтня 2016 року закрите. У задоволенні позову про стягнення на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 3 790, 86 доларів США - 3% річних на основну прострочену заборгованість. Цією постановою в цивільній справі № 331/2385/18 визначено, що основне зобов`язання, а саме кредитний договір № 08П077-ВКЛ, припинилося 20 вересня 2010 року. Дана обставина встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року по справі № 331/3343/19 позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Зінченко Юрія Олексійовича про скасування реєстрації права власності та поновлення реєстрації права власності задоволено частково. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47558808 від 01.07.2019 року, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області Зінченко Юрієм Олексійовичем. Скасовано запис про право власності № 32189309 на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, код ЄДРПОУ 23494714), внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області Зінченком Юрієм Олексійовичем на підставі рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень № 47558808 від 01.07.2019 року. 25.02.2021 року Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 331/3343/19-ц, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року та постанова Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року, якою рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року вирішено залишити без змін. Постанова суду касаційної інстанції набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. Посилаючись на ст. ст. 593, 598 ЦПК України, ЗУ «Про іпотеку», вказує, що іпотека, як похідне зобов`язання, встановлена договором іпотеки № 08П077-І, серія та номер: 1115, виданий 14.04.2008 року приватним нотаріусом Туріченко О.М., є припиненою 20 вересня 2010 року через припинення основного зобов`язання. Відповідно до п. 6.3. Іпотечного договору № 08П077-I, договір іпотеки діє до припинення основного зобов`язання. Пунктом 1.1.1. Договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 14.04.2008 р. № 08П077-ВКЛ зазначено, що кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом є 13.08.2018 року. Заявляє про сплив 3-річного строку позовної давності, та вважає, що будь-які вимоги відповідача, є також неможливі. Вважає, що є законні підстави для припинення зобов`язання за договором іпотеки та виключення відповідних записів з реєстрів та наполягає на задоволенні позовних вимог. В судове засідання позивачка та її представник не з`явились. Адвокат Булдигіна М.С. надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та його уповноваженого представника. Представник відповідача Акціонерного товариства «Альфа-банк» надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заперечував проти задоволення позову. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2021 відкрито провадження по справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.07.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що зобов`язання припиняється лише виконанням, проведеним належним чином, посилаючись на ст. 599 ЦК України. Сплив позовної давності не є підставою для припинення зобов`язання та припинення іпотеки. Вказує, що станом на день звернення до суду з позовом, зобов`язання за кредитним договором не врегульовані, заборгованість за кредитним договором не погашена. Зазначає, що не надано жодного доказу на підтвердження того, що зобов`язання за кредитним договором є припиненими, а відтак, представник відповідача вважає, що відсутні підстави для визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими, а отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем по тексту позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, а також, взявши до уваги відзив відповідача на позовну заяву вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-банк» про визнання іпотеки припиненою, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції роз`яснено, що відповідно до статей 55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права". Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 5, 6, 7ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 14.04.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», правонаступником якого АТ «Альфа-банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 08П077-ВКЛ за умовами якого [PERSON] отримала кредит у сумі 58 000,00 доларів США. 14.04.2008 року сторони уклали іпотечний договір № 08П077-І, згідно з яким [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно, розташоване за адресою [ADDRESS] з метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 08П077-ВКЛ. Судом встановлено, що по даному кредитному спору в 2016 році ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором. 03.04.2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було ухвалено рішення по справі № 331/7216/16-ц, яким в задоволені позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 13 липня 2017 року по справі № 331/7216/16 апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2017 року було відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін. У березні 2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» вдруге звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 08П077-ВКЛ, а саме відсотків за період з 15.12.2014 по 14.12.2017 року в розмірі 29 967,28 доларів США, пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 12 634,54 долари США, пені за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 7 064,57 доларів США та 3% річних на основну прострочену заборгованість за період з 15.12.2014 по 14.12.2017 року в розмірі 3 790,86 доларів США. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2019 року в цивільній справі № 331/2385/18 позов задоволено частково. Стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 3 % річних на основну прострочену заборгованість за період 15.12.2014 по 14.12.2017 р. в розмірі 3 790 (три тисячі сімсот дев`яносто) доларів США та 86 центів , що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2017р. складає 103 907,50 грн. та судовий збір в розмірі 1762 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено. Постановою Запорізького апеляційного суду від 11.06.2019 року рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 квітня 2019 року у цій справі в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими станом на 03 жовтня 2016 року та в частині задоволення позову про стягнення 3% річних на основну прострочену заборгованість було скасоване. Провадження у справі за вимогами про стягнення заборгованості за відсотками, нарахованими станом на 03 жовтня 2016 року закрите. У задоволенні позову про стягнення на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» 3 790, 86 доларів США - 3% річних на основну прострочену заборгованість . Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини якщо інше не встановлено законом. Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини (далі Конвенція) та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (постанова КЦС ВС від 17.12.2019 по справі №641/1793/17). Суд зауважує, що преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень. Аналізуючи зміст вищенаведених судових рішень, які набрали законної сили, суд дійшов висновку про те, що вони є преюдиційними до предмету даного провадження, оскільки встановлені в них правовідносини безпосередньо стосуються кредитних відносини, які випливають з кредитного договору № 08П077-ВКЛ та іпотечного договору № 08П077-І. Суд звертає увагу, що в постанові Запорізького апеляційного суду від 11.06.2019 року в цивільній справі № 331/2385/18 зазначено наступне: «З аналізу вказаних норм та встановлених судовим рішенням обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що кредитні відносини між сторонами припинилися 20 вересня 2010 року.» Відтак, основне зобов`язання, а саме кредитний договір № 08П077-ВКЛ, припинилося 20 вересня 2010 року. Дана обставина встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили і доказуванню не підлягає. Суд, також приймає до уваги наступне: Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року по справі № 331/3343/19 позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Зінченко Юрія Олексійовича про скасування реєстрації права власності та поновлення реєстрації права власності задоволено частково. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47558808 від 01.07.2019 року, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області Зінченко Юрієм Олексійовичем. Скасовано запис про право власності № 32189309 на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] за Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, код ЄДРПОУ 23494714), внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради Запорізької області Зінченком Юрієм Олексійовичем на підставі рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень № 47558808 від 01.07.2019 року. 25.02.2021 року Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 331/3343/19-ц, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 грудня 2020 року, вирішено залишити без змін. Постанова суду касаційної інстанції набрала законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. Частина 1 ст. 598 ЦК України зазначає, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Основне зобов`язання зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Статтями 593 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону "Про іпотеку" встановлено перелік підстав припинення іпотеки, а саме: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди). Суд погоджується з твердженням позивача, що іпотека, як похідне зобов`язання, припиняється автоматично після припинення основного. Суд приходить до висновку, з огляду на вищезазначені обставини, що іпотека, встановлена договором іпотеки № 08П077-І, серія та номер: 1115, виданий 14.04.2008 року приватним нотаріусом Туріченко О.М., є припиненою через припинення основного зобов`язання. Таким чином, основне зобов`язання, а разом з ним і іпотека, припинилися 20 вересня 2010 року. Відповідно до частини 3 ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Абзац другий частини першої статті 17 даного закону також зазначає, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Судом також взято до уваги, що п. 6.3. Іпотечного договору № 08П077-I передбачає, що цей договір діє до припинення Основного зобов`язання. В свою чергу, пунктом 1.1.1. Договору про надання відновлювальної кредитної лінії від 14.04.2008 р. № 08П077-ВКЛ зазначено, що кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом є 13.08.2018 року. Отже, беручи до уваги зазначене, строк іпотечного договору закінчився 13.08.2018 року. На переконання суду, будь-які вимоги банку, з урахуванням 3-річного строку позовної давності, також неможливі. Також, суд звертає увагу, що матеріалах справи міститься лист Позивача від 07.09.2021 року Акціонерному товариству «Альфа-банк» з заявою про припинення державної реєстрації іпотеки. На день звернення до суду з зазначеним позовом жодної відповіді від Відповідача не надходило. Суд погоджується з позивачем, що чинне законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки. До цього часу банком не виконані зобов`язання щодо вчинення дій по припиненню іпотеки та зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна. До того ж, Банком в супереч вимогам ч. ч. 8, 9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в установлений п`ятиденний термін з моменту припинення іпотеки не подано заяви при припинення державної реєстрації іпотеки. Отже, з мотивів, викладених вище, суд приходить до висновку, що є законні підстави для припинення зобов`язання за договором іпотеки та виключення відповідних записів з реєстрів.

Outcome: approved