Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

У серпні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення коштів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що 16 квітня 2021 року між нею та [PERSON] було укладено договір завдатку, відповідно до якого сторони зобов`язались укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Умовами попереднього договору купівлі-продажу квартири від 16 квітня 2021 року визначено, що продаж квартири буде вчинено за 53 342, 87 доларів США, з яких 400,00 доларів США, покупцем передано продавцеві у день укладення попереднього договору в якості авансу. [PERSON] стверджувала, що [PERSON] ухилився від укладення основного договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , не вчинивши ніяких дій, спрямованих на його укладання. У зв`язку з вищевикладеним позивач просила суд стягнути з відповідача сплачений аванс у сумі 400,00 доларів США, що еквівалентно 11\~117, 00 грн., 10\~000 грн. на відшкодування моральної шкоди за невиконання зобов`язань, та судові витрати у розмірі 11\~108, 00 грн., з яких: -15, 00 грн. вартості комісійних послуг банку; -34, 00 грн. вартість поштових послуг, за пересилання відповідачу вимог про повернення грошових коштів; -17, 00 грн. вартість поштових послуг за пересилання на адресу суду позовної заяви з додатками; -34,00 грн. вартість пересилання додаткових письмових доказів учасникм справи та суду; -10\~000, 00 грн. вартість послуг за правову допомогу; -100, 00 грн. вартість фінансових послуг фінансової установи. 07 лютого 2022 року відповідач [PERSON] до суду направив відзив на позовну заяву, у якій вимоги позовної заяви визнав частково, у частині стягнення грошових коштів в рахунок майбутнього договору купівлі-продажу квартири за [ADDRESS] та у частині стягнення судового збору і витрат на банківській послуги у розмірі 17 грн. та 34 грн. поштових витрат. У задоволенні витрат на відшкодування моральної шкоди та на правову допомогу просив відмовити, у зв`язку з недоведеністю. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. До суду подав заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, у якій позовні вимоги задовольнити,\~проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду направив відзив на позовну заяву у якому просив суд розгляд справи проводити у його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~ Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Судом з`ясовано, що 16 квітня 2021 року між нею та [PERSON] було укладено договір завдатку, відповідно до якого сторони зобов`язались укласти договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] . Умовами попереднього договору купівлі-продажу квартири від 16 квітня 2021 року визначено, що продаж квартири буде вчинено за 53 342, 87 доларів США, з яких 400,00 доларів США, покупцем передано продавцеві у день укладення попереднього договору в якості авансу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Положеннями п. 10 договору про завдаток від 16 квітня 2021 року передбачено, що у випадку невиконання зобов`язань даного договору з вини продавця, останній зобов`язується повернути завдаток покупцеві в подвійному розмірі у відповідності зі ст. 571 ЦК України. Нормою ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Зважаючи на викладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аванс, сплачений позивачем за попереднім договором купівлі-продажу квартири від 16 квітня 2021 року, у сумі 400,00 доларів США, що еквівалентно 11\~176, 00 грн.. Розглядаючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із наступного. Згідно\~ч. 1\~ст. 23 ЦК України, особа має право\~на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Обґрунтовуючи вимоги в частині стягнення моральної шкоди позивачі посилались на невиконання договірних зобов`язань відповідача. Проте, у зобов`язальних правовідносинах моральна шкода стягується за правилами\~ст.611 ЦК України, згідно якої моральна шкода за невиконання однією із сторін зобов`язання підлягає стягненню у випадку, якщо це обумовлено договором або про це міститься пряма вказівка в законі, що регулює вказані правовідносини. Однак, відшкодування моральної шкоди договором купівлі-продажу квартири, ні безпосередньо прямою нормою закону, що регулює правовідносини купівлі-продажу не передбачено. За встановлених обставин, вимоги позивача в цій частині є безпідставною, а тому не підлягає задоволенню. Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №761/26293/16-ц. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. У відповідності до ст. 23 ЦК України моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Позивач у своєму позові зазначає, що вважає себе морально потерпілою внаслідок дій [PERSON] , проте абсолютно не зазначає, в чому саме полягали її моральні страждання, у чому вони виражались (отримання стресу, зміна звичного ритму життя, зниження престижу, зусилля, потрібні для відновлення попереднього стану, нервове напруження, погіршення стану здоров`я тощо), як довго вони тривали. Жодних посилань, пояснень та підтверджень щодо характеру моральної шкоди, якої вона зазнала, позивачка [PERSON] не надала. Враховуючи викладене та

Outcome: partial