Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 20.08.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: - Скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлевої Т.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51497223 від 06.03.2020 року про реєстрацію права власності за [PERSON] на житловий будинок загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 32 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2048251251101, номер запису про право власності: 35826191); - Припинити право власності [PERSON] на житловий будинок загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 32 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2048251251101, номер запису про право власності: 35826191); - Стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2724,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим по справі обрано суддю Калініченко Л.В. Провадження у справі відкрито на підставі ухвали судді Калініченко Л.В. від 10.09.2021 року. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В. від 19.10.2021 року задоволено заяву судді Калініченко Л.В. про самовідвід. Матеріали справи №947/25291/21 за позовною заявою [PERSON] (провадження №2-з/947/1049/21) та заявою [PERSON] про забезпечення позову від 13.10.2021 року (провадження №2-з/947/1257/21) передано до канцелярії Київського районного суду м. Одеси з метою здійснення повторного автоматичного розподілу справи між суддями та визначення головуючого судді у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2021 року головуючим у справі обрано суддю Васильків О.В. Ухвалою від 23.10.2021 року прийнято справу до провадження, витребувано ряд документів та письмову інформацію, забезпечено позов, а також призначено підготовче засідання. На виконання ухвали суду від 23.10.2021 року до справи надійшла письмова інформація від Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як в електронному вигляді - 16.11.2021 року, так і в паперовому - 23.11.2021 року. До участі в справі залучено піклувальника [PERSON] , 2006 року народження, - [PERSON] . 24.11.2021 року з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надійшла на виконання ухвали суду належним чином завірена копія реєстраційної справи. Ухвалою суду від 09.12.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 20.01.2022 року адвокатом Примічем Д.В., який діє в інтересах відповідача [PERSON] , до суду подано відзив на позовну заяву. 07.02.2022 року адвокатом Торубка А.М. до суду подано відповідь на відзив. 16.02.2022 року адвокатом Примічем Д.В. до суду подано заперечення на відповідь на відзив. 24.05.2022 року від представника [PERSON] - адвоката Данілова А.І. надійшло клопотання про надання дозволу про ознайомлення з матеріалами справи. В той же день представник був ознайомлений з матеріалами справи, однак, в судові засідання ні адвокат, ні піклувальник не з`явилися, до суду письмових пояснень чи будь-яких заяв по суті не направили. 28.09.2022 року від адвоката Приміча Д.В. до суду надійшла заява про припинення повноважень, в якій адвокат просить вважати повноваження адвоката Приміча Д.В. по представництву інтересів [PERSON] по справі №947/25291/21 - припиненими з 14.09.2022 року в зв`язку з розірванням договору про надання правової допомоги №01/22 від 08.01.2022 року. 04.10.2022 року представник позивача адвокат Торубка А.М. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить повністю задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, будь-яких заяв щодо відкладення розгляду справи не надала. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, при прийнятті рішення просить врахувати права та інтереси дитини, у вирішенні всіх питань покладається на розсуд суду та просить проводити розгляд справи за відсутності представника. Інші учасники справи до судового засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, письмових пояснень чи будь-яких заяв не надали. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандрес С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. Враховуючи наведене та передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, неодноразове призначення справи до розгляду, обізнаність учасників справи про її розгляд, створення судом під час розгляду справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, щодо розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач [PERSON] посилається на те, що йому на праві приватної власності належить 5/18 частини житлового будинку з надвірними спорудами під [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Інша частина спадщини у вигляді 1/18 частини даного об`єкта нерухомості належить іншим спадкоємцям за законом в рівних частках, які прийняли спадщину, але на даний час не отримали свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (неповнолітня особа) - по 1/54 частині житлового будинку за кожною. Також 2/3 частини (12/18) належать відповідачу [PERSON] . Відповідач набула право власності на 2/3 частини житлового будинку, викупив 1/3 частину у колишнього власника [PERSON] (або її правонаступника) та 1/3 - у колишнього власника [PERSON] (або її правонаступника). Після набуття права власності на 2/3 частини спірного об`єкта нерухомості відповідач почала чинити позивачу перешкоди у користуванні належною позивачу частиною власності, а також земельною ділянкою, що знаходиться в спільному користуванні. При цьому рішення відносно порядку користування житловим будинком та земельною ділянкою, що був укладений між колишніми власниками будинку, вона не визнає. В липні 2021 року позивач дізнався, що відповідач без згоди інших співвласників виділила належну їй частку житлового будинку у відокремлений житловий будинок [ADDRESS] . При цьому вказаний виділ частки був зроблений з порушенням прав інших співвласників та з порушенням законодавства. При виділі частки з спільного майна спільна часткова власність повинна бути припинена. В даному випадку у відповідача та позивача залишились в спільній власності споруди, що відносяться як до житлового будинку [ADDRESS] , так і до виділеного об`єкту - житлового будинку [ADDRESS] . Законодавство України передбачає, що державний реєстратор має встановити відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно, однак цього не було зроблено та був зареєстрований новий об`єкт нерухомості зі складовими, що відносяться до об`єкта, що залишився після виділу. Позивач посилається на те, що підставами для відмови в державній реєстрації прав є те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. Таким чином, державна реєстрація права власності за відповідачем щодо об`єкта нерухомого майна, що був виділений у відокремлений об`єкт нерухомого майна, здійснена незаконно, без належних правовстановлюючих документів, а тому рішення про державну реєстрацію від 06.03.2020 року №51497223 підлягає скасуванню, що є підставою для припинення права власності [PERSON] на житловий будинок, загальною площе 51,7 кв.м., житловою площею 32 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] посилається на те, що відповідач [PERSON] є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . До виділення в самостійний об`єкт нерухомого майна, відповідач була володільцем 2/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , на підставі договорів дарування від 22.09.2016 року та від 07.10.2016 року. Так, 22.09.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, відповідно до якого останній передав в дар 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 07.10.2016 року також 1/3 частину зазначеного будинку [PERSON] подарувала [PERSON] . В обох вказаних договорах відсутні будь-які посилання на мирову угоду, затверджену ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 28.04.2008 року по справі №2-1221/2008. Окрім того, відповідач прийняла в дар об`єкт нерухомості не у осіб, які були сторонами в зазначеній справі, а тому стверджувати, що [PERSON] є правонаступницею [PERSON] та [PERSON] є некоректним. Приймаючи в дар нерухоме майно, відповідачка не була обізнана про наявність мирової угоди, не є стороною по справі, отже не є правонаступником в розумінні норм ЦПК України. Представник відповідача вказує, що звертаючись з позовною заявою, позивач не обгрунтував, в чому полягає порушення його права, а обраний спосіб захисту права не є ефективним, адже [PERSON] не користується часткою майна, яка є у володінні позивача. В позові не зазначено, яким чином скасування рішення державного реєстратора призведе до поновлення його права. У відповіді на відзив представник позивача адвокат Торубка А.М. посилається на те, що факт необізнаності відповідача про наявність мирової угоди не має правового значення, договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном є обов`язковим і для наступних власників. Ніхто не оспорює право відповідача на виділ частки з спільного майна, однак при цьому даний виділ повинен бути зроблений на підставі закону і відповідних правовстановлюючих документів та в передбачений законом спосіб. Представник позивача вказує, що виділивши частку з спільного майна у вигляді відокремленої частини без згоди інших співвласників або без вирішення даного питання в судовому порядку, відповідач порушила права інших співлвласників, позбавивши їх можливості користуватися спільним майном та земельною ділянкою. З урахуванням істотної зміни з 16.01.2020 року матеріально-правового регулювання спірних реєстраційних відносин (Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону та є ефективним. В запереченні на відповідь на відзив представник відповідача адвокат Приміч Д.В. посилається на те, що питання виконання чи невиконання сторонами мирової угоди не має значення для розгляду даної справи. Позивачем не зазначено, яким чином скасування рішення державного реєстратора призведе до поновлення його права. Відповідач погоджується, що належним відповідачем по даній категорії справ є дійсно особа, яка надавала документи для проведення державної реєстрації, проте не погоджується з предметом та підставами позову. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ 24.04.2008 року [PERSON] , з одного боку, [PERSON] , з другого боку, і [PERSON] , з третього боку, в межах цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про розділ домоволодіння в натурі між власниками, визначення порядку користування земельною ділянкою і усунення перешкод в користуванні власністю, зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про виділ частки з спільної часткової власності в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, та зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] і [PERSON] про виділ частки з спільної часткової власності в натурі та визначення порядку коритсування земельною ділянкою, яка розглядалася Київським райсудом м. Одеси, уклали мирову угоду /т.1 а.с.22-23/. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.04.2008 року у справі №2-1221/2008 визнано мирову угоду, укладену між [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , згідно якої між сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення наступного порядку користування спільною частковою власністю, якою є житловий будинок [ADDRESS] , відповідно до порядку користування, який склався на час розгляду справи /т.1 а.с.30-32/. 22.09.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, відповідно до якого останній передав в дар 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається в цілому з одного житлвоого будинку під літ. "А", житловою площею 47,4 кв.м., та надвірних споруд: літ. "Б" - літня кухня, літ. "М" - літня кухня, літ. "О" - гараж, І, ІV - мостіння, V - цистерна, №1-4 - огорожа, розташованих на земельній ділянці, площею 898 кв.м. за фактичним користуванням. 07.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, відповідно до якого остання передала в дар 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається в цілому з одного житлвоого будинку під літ. "А", житловою площею 47,4 кв.м., та надвірних споруд: літ. "Б" - літня кухня, літ. "М" - літня кухня, літ. "О" - гараж, І, ІV - мостіння, V - цистерна, №1-4 - огорожа, розташованих на земельній ділянці, площею 898 кв.м. за фактичним користуванням. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 30.03.2018 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Пінігіною Т.М., [PERSON] є власником 1/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами під [ADDRESS] , який складається в цілому з житлового будинку під літерою "А", загальною площею 77,6 кв.м., житловою площею 47,4 кв.м., та надвірних споруд: літ. "Б, М" - літня кухня, літ. "Л" - погріб, літ. "П, О" - гараж, літ. "Е, Ж, З, Н" - сарай, літ. "Р, С" - вбиральня, літ. "И, Т" - літній душ, I-IV - вимощення, V - цистерна, №1-4 - огорожа, розташованих на земельній ділянці, яка знаходиться у фактичному користуванні /т.1 а.с.13/. Судом досліджено Висновок щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна - за адресою: [ADDRESS] , вих. №185181 від 23.01.2020 року, складений ПП "Глав Інвест Груп" /т.1 а.с.137/. Відповідно до вказаного висновку у фактичному користуванні у [PERSON] знаходиться житловий будинок загальною площею 51,7 кв.м., та житловою площею 32,0 кв.м. Склад новоутворених об`єктів та їх адреси: житловий будинок загальною площею 51,7 кв.м. та житловою площею 32,0 кв.м. - що складає одиницю, та має наступну адресу: [ADDRESS] . За технічними показниками об`єкт є відокремлений, має окремий вихід і може бути виділений в одиницю. Об`єкт нерухомого майна створено шляхом поділу без проведення будівельних робіт, що відповідно до п. 1 переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію затвердженого постановою №406 від 07.06.2017 року не є реконструкцією та не є самочинним. Державним реєстратором прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Дишлевою Т.В. 06.03.2020 року прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким вирішено провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований [ADDRESS] , за суб`єктом: [PERSON] /т.1 а.с.154/. З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №203211661 від 06.03.2020 року вбачається, що житловий будинок, загальною площею 51,7 кв.м., житловою площею 32 кв.м., за адресою: [ADDRESS] ; [ADDRESS] , має складові частини: житловий будинок, А, літня кухня Б, М, сарай Е, Ж, З, Н, вбиральня, И, літній душ Т, погріб Л, гараж О, вимощення І-ІІ, цистерна V, огорожа, ворота 1-4, та на праві приватної власності належить [PERSON] /т.1 а.с.155/. Підстава виникнення права власності згідно з вказаним Витягом - технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 23.01.2020, видавник: ПП "ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП"; висновок щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна, серія та номер: 185181, виданий 23.01.2020, видавник: ПП "ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП". Підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51497223 від 06.03.2020 року, приватний нотаріус Дишлева Тетяна Володимирівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Пунктом 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до ч. 1\~ст. 316 ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 258 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно з ч. 4 ст. 258 ЦК України якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ В ході судового розгляду справи судом достеменно встановлено, що об`єкт нерухомості за адресою: [ADDRESS] , станом на час виділення відповідачем [PERSON] в окрему одиницю належних їй 1/3 та 1/3 частин вказаного домоволодіння, також належав на праві спільної часткової власності позивачу [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2018 року, а саме 5/18 часток. Ще 1/18 частка не була належним чином зареєстрована. Судом встановлено, що співвласники спірного домоволодіння станом на 2008 рік [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] (спадкоємцями якої є позивач [PERSON] та треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) в ході судового розгляду справи уклали мирову угоду, якою чітко визначили порядок користування спільною частковою власністю. Суд приймає доводи сторони позивача щодо того, що затверджена судом мирова угода прирівнюється до нотаріально посвідченого договору, а відтак згідно з ч.\~4\~ст.\~258\~ЦК Україниякщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Таким чином, умови мирової угоди є обов`язковими і для відповідача [PERSON] . При цьому доводи сторони відповідача [PERSON] щодо того, що оскільки вона не була стороною судової справи, то вказана мирова угода для неї не має значення, суд відхиляє, так як в даному випадку мова йде не про процесуальне правонаступництво, а про вимоги ст. 258 ЦК України. Суд погоджується з доводами сторони позивача щодо того, що реєстрація права власності за відповідачем була проведена на підставі технічного паспорту та висновку щодо технічної можливості виділу об`єкту нерухомого майна, яки не є правовстановлюючими документами. Висновок щодо технічної можливості виділу об`єкта нерухомого майна є лише підставою для оформлення договору про виділ частки з спільного майна між співвласниками або доказом для вирішення даного питання в судовому порядку. Також суд приймає доводи сторони позивача щодо того, що виділенням в окрему одиницю своєї частки власності без погодження з співвласниками та без урахування умов мирової угоди від 24.04.2008 року відповідач [PERSON] порушила права позивача [PERSON] . Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. VІІ. ЗАХОДИ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved