Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що вона [PERSON] перебувала з [PERSON] в не зареєстрованому шлюбі. В шлюбі [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , актовий запис про народження №12 виконкому Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, запис про батька у Свідоцтві дочки вчинено на підставі ст. 135 СК України. [INFO] у них також народився син [PERSON] . 19.02.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що вчинено актовий запис №3 Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області. [INFO] у зареєстрованому шлюбі народилася дочка [PERSON] . 17.07.2019 року Рішенням Сквирського районного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, але вони не припиняли шлюбні відносини та проживали, як сім`я. [PERSON] виховував дітей, приділяв увагу їх навчанню, відвідував школу, з дружиною [PERSON] [PERSON] проживав, як одна сім`я, були пов`язані одним побутом, вели спільне господарство, робили ремонти, проживали за однією адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , актовий запис № 953 Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Оскільки, станом на час народження дочки [PERSON] , [INFO] шлюб між батьками дитини не був зареєстрований, то прізвище і по батькові дитини було записано зі слів матері відповідно до ст. 135 СК України. Наразі виникла необхідність в оформлені пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а тому на підставі викладено заявниця [PERSON] просить суд: Встановити факт, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Внести зміни до актового запису про народження [PERSON] за №12 від 06.09.2005 року Виконавчого комітету Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області змінивши прізвище дитини з « [PERSON] » на « [INFO] », по-батькові з « [INFO] » на « [INFO] ». Встановити факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] , однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу за адресою: [ADDRESS] до дня його смерті [INFO] . В судове засідання заявниця [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, заяву підтримує, просить її задовольнити та не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а.с.26). Представник заінтересованої особи Фурсівської сільської ради в судове засідання також не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи у її відсутність (а.с.31). Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Сквирської міської ради Київської області Шеремет Олена Борисівна в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує, просить справу розглянути у її відсутність та не проводити фіксування судового засідання технічними засобами (а. с. 30). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання на підставі вимог ст. ст. 211,247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення; Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з [PERSON] в не зареєстрованому шлюбі та [INFO] у них народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , актовий запис про народження №12 виконкому Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, запис про батька у Свідоцтві дочки вчинено на підставі ст. 135 СК України (а.с.11). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] також народився син [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , видано Виконкомом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис № 6 (а.с.14). 19.02.2013 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується штампом в паспорті [PERSON] (а. с. 5). [INFO] у зареєстрованому шлюбі народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , видано Виконавчим комітетом Великополовецької сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис № 5 (а.с.15). 17.07.2019 року Рішенням Сквирського районного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.20), але вони не припиняли шлюбні відносини та проживали, як сім`я, що підтверджується копією Довідки №386 видана Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 25.04.2022 року (а.с.16). [PERSON] виховував дитину [PERSON] , приділяв увагу її навчанню, відвідував школу, що підтверджується Довідкою директора НВК Демченко І.В. (а.с.18). З дружиною [PERSON] [PERSON] проживав, як одна сім`я, були пов`язані одним побутом, вели спільне господарство, робили ремонти, проживали за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Довідки №386 видана Фурсівської сільської ради Білоьцерківського району Київської області від 25.04.2022 року (а.с.16) та заявою [PERSON] (батько заявниці - [PERSON] ), яка нотаріально посвідчена Старостою Великополовецького старостинського округу № 5 Фурсівської сільської ради Білоцерківського району (а.с.19). Також, те що [PERSON] займався вихованням дітей: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], проживав однією сім`єю з [PERSON] підтверджується копією Посвідчення Серія [NUMBER] про право на пільги, передбаченні законодавством для багатодітних сімей, видане 08.09.2016 року та дійсне до [INFO] (а.с.12). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] , актовий запис № 953 Білоцерківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.13). Оскільки, станом на час народження дочки [PERSON] , [INFO] шлюб між батьками дитини не був зареєстрований, то прізвище і по батькові дитини було записано зі слів матері відповідно до вимог ст. 135 СК України, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 000 163 37 800 від 18.02.2016 року (а.с.17). Наразі виникла необхідність в оформлені пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Після смерті [PERSON] , відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» неповнолітня [PERSON] має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Статтею 7 Конвенції про права дитини гарантовано, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частиною 1 статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Зі змісту норм ст. 121 СК України випливає, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя (згідно ст. 122 СК України). Відповідно до вимог п. 3 ч.2 ст. 125 СК України, якщо мати і батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Згідно ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно процесуального кодексу України. Згідно із ч. 1ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`єю є особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Для визнання осіб сім`єю необхідна одночасна наявність всіх цих ознак. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна член сім`ї ) визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Альтернативою шлюбу є конкубінат, тобто фактичне спільне проживання жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Жінка та чоловік мають на це право і відповідно право на повагу до свого вибору з боку держави та суспільства. Європейський суд з прав людини зауважив, що відносини де-факто, як і відносини, що ґрунтуються на шлюбі, можуть вважатись сімейним життям. У справі Джонстон проти Ірландії (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного кодексу України. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» , визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 01.01.2012 року, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з по господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають спільних неповнолітніх дітей, мали спільний побут, вели спільне господарство, проживали за однією адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Довідки №386 видана Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 25.04.2022 року, Заявою [PERSON] , яка нотаріально посвідчена Старостою Великополовецького старостинського округу №5 Фурсівської сільської ради Білоцерківського району та іншими доказами. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявниця у інший спосіб не може довести факт спільного проживання її з [PERSON] без реєстрації шлюбу і зазначені обставини не можуть бути встановлені у інший спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою, обставини, викладені в ній, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим заявлена вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу підлягає задоволенню. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Суд також враховує, що у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статей 213, 215 ЦПК України 2004 року, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до абз. 9 п. 20 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 р., при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно із п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011р., (далі - Правила) підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4. Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Суд враховує, що ніхто не заперечує факту батьківства [PERSON] відносно дочки - [PERSON] , [INFO] , що в сукупності з фактичними обставинами справи та процесуальною поведінкою її учасників дає підстави дійти висновку, що [PERSON] дійсно є рідним батьком [PERSON] . Приймаючи рішення суд діє виключно в інтересах майбутніх прав та обов`язків дитини. В ч. 1 ст. 134 СК України наголошується на тому, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. На підставі викладеного та

Outcome: approved