Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

15.08.2022 [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить розірвати їх шлюб. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 15.11.2001 уклав шлюб з відповідачкою, від якого мають двоє дітей, з яких одна дитина - син [PERSON] , [INFO] є неповнолітнім. Відносини у сім`ї зіпсувалися внаслідок різного роду побутових проблем, відсутності постійної роботи, ревнощів з боку дружини, у зв`язку із цим часто виникали сварки та скандали. Близько року фактично спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Подальше збереження шлюбу є недоцільним. Ухвалою суду від 31.08.2022 відкрито провадження у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, судові витрати залишає за собою. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов визнає. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 15.11.2001 Верхненською сільською радою Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за №\~13, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 15.11.2001. Від шлюбу сторони мають двоє дітей, одна дитина з яких є неповнолітньою - син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 26.01.2009), який проживає з позивачем, що сторони не заперечили. Позивач в позовній заяві вказав, що його шлюб з відповідачкою є формальним, примирення між ними неможливе, подальше збереження шлюбу суперечитиме його інтересам та інтересам їх сина. Відповідачка вказаних в позовній заяві обставин та підстав позову не заперечила, відзиву не подала. Вирішуючи сімейний спір, суд виходить з таких норм закону та мотивів. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з вимогами ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідачка 28.09.2022 подала до суду письмову заяву, в якій позов визнала. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, припинення між ними шлюбних відносин, відсутність спільного побуту, те, що сторони не виявили бажання примиритись, зберегти сім`ю, наполягали на розірванні шлюбу, про що подали письмові заяви, наявність у сторін неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак, беручи до уваги те, що визнання відповідачкою позову не порушує закону, прав свобод чи інтересів інших осіб, тому є законні підстави для задоволення позову. Судові витрати позивач просив не стягувати з відповідачки.

Outcome: approved