Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Ладанської територіальної громади в особі Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років. Позовні вимоги мотивує тим, що позивач була колишньою дружиною [PERSON] , з 14 серпня 2008 року між ними був розірваний шлюб. Проте з листопада 2008 року вони знову стали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в будинку за адресою: [ADDRESS] . За весь час спільного проживання вони вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки, спільний бюджет та витрати, брали участь у витратах на утримання своєї квартири. [INFO] [PERSON] помер, позивач здійснювала його поховання. Коли звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті колишнього чоловіка, то їй було відмовлено у видачі свідоцтва. Проте листом нотаріуса позивачу рекомендовано звернутися до суду у питанні встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Оскільки, позивач немає можливості оформити свої спадкові права на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , тому і звернулася до суду із позовом про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з листопада 2008 року по [INFO] . Суд своєю ухвалою від 19 липня 2022 року позов [PERSON] до Ладанської територіальної громади в особі Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років, відкрив провадження у справі та призначив до підготовчого розгляду на 31 серпня 2022 року. 31 серпня 2022 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 19 жовтня 2022 року. Позивач та її представник адвокат Джура С.П. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Клопотань про відкладення розгляду справи відповідачем не подано. Згідно письмової заяви просив проводити підготовче засідання без його участі. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, показання свідка, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Нормами ст.1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 2ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). Проте, як зазначає ВСУ у п.21 постанови Пленуму №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст.1261 ЦК України. Разом з тим, відповідно до статті 1264 Цивільного кодексу України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини мають право на спадкування у четверту чергу. Зокрема, відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 14 серпня 2008 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №220 від 14 серпня 2008 року. Після державної реєстрації розірвання шлюбу їм присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.13). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19 червня 2018 року, [PERSON] помер [INFO] в м.Київ, причина ЦВХ: геморагічний інсульт головного мозку, що підтверджується копією довідки про причину смерті №237 (а.с.11,12). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть [PERSON] для отримання допомоги на поховання був виданий [PERSON] (а.с.14). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Ладанської селищної ради Прилуцького району за №764, [PERSON] , який помер [INFO] на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним була зареєстрована та проживала: дружина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого Прилуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації № 24942474 від 28 грудня 2009 року, реєстраційний № 28724757, Ѕ частка квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, інша Ѕ частка квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова (а.с. 16,17). При цьому судом встановлено, що відповідно до листа приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Ігнатова Д.Є. від 08 липня 2022 року за №231/01-16 [PERSON] рекомендовано звернутися до суду по питанню встановлення факту проживання зі спадкодавцем [PERSON] який помер [INFO] , однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 05 серпня 2022 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 05 серпня 2022 року, після смерті [PERSON] , спадкова справа не заводилась. Заповіти в спадковому реєстрі відсутні. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, що будучи розлученими [PERSON] та [PERSON] проживали як члени однієї сім`ї: з 2008 року спільно проживали в квартирі за адресою: [ADDRESS] , потім працювали разом в м.Києві, вели з спадкодавцем спільні витрати, мали спільний бюджет, виховували спільну дитину. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Обов`язковою умовою для визнання чоловіка та жінки такими, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільної участі у придбанні майна для спільного користування, у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин (постанова Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 695/1732/16-ц, провадження № 61-38901св18). Таким чином, для набуття права власності на майно померлої особи у випадку перебування у фактичних шлюбних відносинах, доказуванню підлягає факт проживання жінки/чоловіка разом з померлим однією сім`єю, їх пов`язаність спільним побутом, взаємними правами та обов`язками. Наприклад, про наявність сімейних відносин може свідчити реєстрація місця проживання та (або) фактичне проживання за однією адресою з спадкодавцем. Разом з тим, відсутність такої реєстрації за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем (постанова Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц, провадження № 61-15926св18). До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд і у постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 712/7830/16-ц, провадження № 61-28377св18, вказавши, що факт реєстрації (проживання) жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Іншими доказами проживання однією сім`єю може бути народження спільних дітей; спільне придбання рухомого та нерухомого майна; укладення чоловіком/жінкою договорів дарування, страхування, медичного та туристичного обслуговування, тощо на користь іншого; наявність спільних рахунків у банківських установах; зазначення чоловіка/жінки майновим поручителем за кредитними зобов`язаннями іншого; спільна участь у питаннях життєзабезпечення сім`ї, в оплаті комунальних послуг, купівлі продуктів харчування та інших необхідних товарів, техніки, здійснення ремонту; спільне проведення дозвілля; наявність спільних фотографій, дописів та іншої інформації в соціальних мережах та інших веб-сайтах; догляд один за одним під час хвороб, в тому числі понесення витрат на лікування, на організацію та проведення похорон, догляду за місцем поховання, тощо. Для обґрунтування позиції у даній категорії спорів часто використовують і показання свідків, якими можуть бути родичі, сусіди, спільні друзі, тощо. Однак, як зазначає Верховний Суд, покази свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (постанова Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 129/2115/15-ц, провадження № 61-2080св18, постанова Верховного Суду від 24 вересня 2020 року у справі № 534/1318/17 провадження № 61-1821 св19). Таким чином, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, з огляду на вищевикладене, оцінюючи в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим факт, що [PERSON] з листопада 2008 року проживала разом з [PERSON] до дня його смерті [INFO] , однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, притаманні подружжю, тому заява про встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved