Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивачка звернулась із зазначеним позовом до Малиновського районного суду м. Одеси, мотивує вимоги тим, що загальний розмір витрат щомісячно складає: вартість навчання, загальна сума за контрактом на навчання складає 96400,00 гривень, щомісячна оплата 2417,00 гривень; витрати на проїзд до м. Одеси з міста з м. Чорноморськ Одеської області кожного дня складають 80,00 гривень та 100 гривень на обід. З даного розрахунку позивач виходить і при визначенні розміру аліментів, які вона просить суд стягнути з відповідача, при цьому вказує, що донька навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати, тому інших доходів для забезпечення своєї життєдіяльності вона не має. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02.11.2021 року матеріали справи передані за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2022 року позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] , [INFO] аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] в твердій сумі у розмірі 4\~000 (чотири тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 30.09.2021 року, на період навчання доньки, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Ухвалою від 28 липня 2022 року заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 19 травня 2022 року скасовано, справа призначена до розгляду. 11 серпня 2022 року до суду надійшов відзив на позов, в якому просить стягнути аліменти в грошовій сумі в розмірі 1500 гривень. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачка всудове засіданя не зявилась, викликалась належним чином. Представник відповідача звернулась до суду з заявою про розгляд справи за ії відсутності, доводи викладені у відзиві на позов підтримує в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши\~та проаналізувавши\~матеріали справи, додані документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] . Матір`ю повнолітньої дитини є позивач [PERSON] , батьком відповідач [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження дитини. [PERSON] проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 16), та є студенткою денної форми навчання на контрактній основі Одеського національного морського університету. Термін навчання з 01.09.2020 по 30.06.2024 року, що зазначено у довідці навчального закладу № 3021 від 11.08.2021 року (а.с.7), договір про підготовку фахівця з вищою освітою № 605-46-20 (а.с. 10). За виконавчим листом № 504/2944/17, виданим 11.07.2021 року Іллічівським міським судом Одеської області стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі ј частини представник звернення до суду та до повноліття дитини, тобто до [INFO] відсутня, про що свідчить довідка про відсутність заборгованості по аліментам Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі від 09.08.2021 № 26331. В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходить з наступних міркувань. Так, згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Позивач зазначає, що загальний розмір витрат щомісячно складає: вартість навчання, загальна сума за контрактом на навчання складає 96400,00 гривень, щомісячна оплата 2417,00 гривень; витрати на проїзд до м. Одеси з міста з м. Чорноморськ Одеської області. З даного розрахунку позивач виходить і при визначенні розміру аліментів, які вона просить суд стягнути з відповідача, при цьому вказує, що донька навчається на денній формі навчання та не має можливості працювати, тому інших доходів для забезпечення своєї життєдіяльності вона не має. З`ясовуючи наявність вищезазначених умов, судом встановлено, що на даний час повнолітня донька, продовжує навчання на денній формі навчання, на контрактній основі (а.с. 10-11) та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям, оплатою на навчання та сплатою за гуртожиток. Також, суд вважає, що витрати позивача на продукти харчування та інші додаткові витрати для життя дитини є беззаперечними, оскільки для власного існування та навчання, будь-яка людина повинна повноцінно харчуватися, купувати одяг та взуття, засоби гігієни та миючі засоби, а це потребує певних коштів. Оскільки позивач навчаючись на денній формі навчання, позбавлена можливості працювати, будь-якого іншого самостійного доходу вона не має. Вирішуючи питання щодо спроможності відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, судом враховуються наступні обставини, зокрема: відповідач є особою працездатного віку. Суду не надані дані про поганий стан здоров`я відповідача чи наявність інших істотних обставин, які б перешкоджали йому у виконанні його батьківських обов`язків щодо його повнолітньої дитини. Проте, представник відповідача надала довідку, що [PERSON] перебуває на військовій службі в ЗСУ. Крім того, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ч.1 ст.182 та ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України, які підлягають застосовуванню до даних правовідносин в силу ст. 200 цього Кодексу. Із урахуванням вище наведеного, суд прийшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача в розмірі 3000 гривень, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батька, зокрема, на витрати, пов`язані з проїздом до навчального закладу, витратами на навчання (канцелярські товари), харчуванням, одягом та взуттям та який зобов`язаний утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися, до досягнення нею двадцяти трьох років. За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця. Розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Таким є припис ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до наведених обставин та норм чинного законодавства суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст.183 СК України присудити стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання в розмірі 3000 гривень щомісячно. Починаючи з дати пред`явлення позову і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення донькою 23 років, щомісячно, що є адекватним та співмірним з урахуванням всіх наведених вище обставин. Визначений розмір аліментів, є реальним і дає змогу підтримати повнолітню доньку для забезпечення її життєдіяльності. Щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивач в силу Закону звільнена від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial