Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом до Лубенської міської громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом Свої позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] в м. Лубни Полтавської області, помер чоловік позивача [NUMBER] та батько позивача [INFO] [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить у тому числі і житловий будинок з господарськими будівлями, місцезнаходженням якого є: [ADDRESS] , у якому позивачі проживають по даний час. Приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Тищенко І.В. були видані позивачам свідоцтва про право на спадщину відповідно спадкової справи №84/2021 на майно померлого [PERSON] , а саме на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка за ним зареєстрована. Після оформлення права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що належала [PERSON] , позивачі звернулися до нотаріуса для оформлення у встановленому законодавством порядку права на житловий будинок з господарськими будівлями та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. 28 липня 2021 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Тищенко І.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право власності спадкодавця на цей житловий будинок. Згідно частково уцілілого договору купівлі-продажу житлового будинку у 1978 році, [PERSON] було придбане домоволодіння за вищевказаною адресою. У процесі проживання з 1978 року по 1985 рік був збудований будинок та господарські будівлі, документи на які збереглися частково. Згідно довідки виконавчого комітету Лубенської міської ради позивач [PERSON] зареєстрована у вказаному будинку з 10.07.1979 року по теперішній час, а позивач [PERSON] з народження [INFO] по теперішній час. Згідно витягу із погосподарської книги №7 с. Засулля за 2016-2023 роки голова домогосподарства, покійний [PERSON] , записаний власником домогосподарства, а також у робочому проекті на газопостачання будинку, датованого 1985 року власником вказаний [PERSON] згідно довідки від 31.05.2021 року, виданої КП «Лубенське МБТІ», право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] не зареєстроване у Лубенському МБТІ. У судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник адвокат Бондаренко С.Г. не з`явилися. Представник позивачів надав заяву до суду про розгляд справи без участі позивачів та без його участі. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовільнити. Також зазначив, що в позовних вимогах слід зазначити №3 вигрібна яма, яка зазначена в інформаційній довідці. Представник відповідача Лубенської міської громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, просять справу вирішити на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 28 травня 2021 року Лубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), актовий запис № 661 (а.с.6). Позивачка [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 19 лютого 1978 року виданого Тарасівським сільським ЗАГСом Хорольського району Полтавської області, актовий запис №2 (а.с.7). Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 21 липня 1990 року Засульською сільською радою Лубенського району Полтавської області, актовий запис №37 (а.с.7, 8). Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за законом (наявна копія спадкової справи №84/2021). 21 липня 2022 року відповідно до постанови нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у них документа, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.с. 18). Будь-яких інших спадкоємців, окрім позивачів, які б виявили намір прийняти спадщину за померлим немає. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Так, у судом встановлено, що оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] будучи спадкоємцями за законом, прийняли спадщину за [PERSON] , оскільки в строк, передбачений ст. 1270 ЦК України подали заяву про прийняття спадщини, не відмовилася від спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Так, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 328 ч.2, ст. 392 ЦК України). За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна в порядку, передбаченому ст. 1217 ЦК України, тобто за заповітом або за законом. Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Відповідно до виписки з погосподарської книги №7 за 2016-2023 роки с. Засулля Лубенського району Полтавської області житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , побудований у 1986 році, власником домогосподарства є [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до копії витягу із погосподарської книги №7 с. Засулля за 2016-2022 роки першим записаний член домогосподарства [PERSON] , [INFO] та за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.23). Відповідно до копії інформаційної довідки від 31.05.2022 року за вих. №629-Т, виданої КП «Лубенським міжрайонним бюро технічної інвентарізації» житловий будинок в [ADDRESS] не зареєстровано станом на 29.12.2012 року в КП «Лубенському МБТІ» та відповідно до короткої технічної характеристики до складу домоволодіння входять: житловий будинок «А-1», гараж «Б», погріб «В», сарай «Г», сарай «Д», літній душ «Е», вбиральня «Ж»; огорожа «№1», ворота «№2»., вигрібна яма «№3» (а.с.11). У відповідності до абз. 20 ч. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Отже враховуючи те, що позивачі протягом встановленого законом строку прийняли спадщину, однак у них існують перешкоди у оформленні права на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved