Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] адвокат Калинич О.І. звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , з якого просить стягнути на користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення таким 23-річного віку. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами розірвано шлюб та за рішенням Корабельного суду міста Миколаєва 2/1414/1234/2012 з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти, зокрема на утримання їх спільного сина, до досягнення повноліття. Зазначає, що син досягнув повноліття, наслідком чого стало припинення стягнення аліментів з відповідача на утримання сина. При цьому в позові вказано, що їх спільний син продовжує навчання в ДВНЗ «Ужгородський національний університет», строк навчання визначено з 01.09.2020 по 30.06.2024, вартість навчання становить 15500 грн. за навчальний рік, син стипендії не отримує. Окрім цього позивачка стверджує, що син проходить навчання на курсах, вартість яких становить 3650 грн. В позові вказано, що син не має можливості працевлаштуватися, так як навчання в університеті денної форми, а позивачка перебуває в скрутному матеріальному становищі, оскільки на її утриманні окрім сина знаходиться ще й донька. Позивачка вказує, що відповідач працює (служить) в Збройних Силах України, інших дітей, окрім спільних з позивачкою, немає. За змістом ч. 2, п. 4 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, в тому числі справи про стягнення аліментів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 25.07.2012 у справі №2/1414/1235/2012 встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , про що копія свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видане 23.07.2003 Відділом РАГС Корабельного районного управління юстиції, актовий запис № 392, та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , видане 17.09.2005 Корабельним відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 467, які проживають з позивачкою. Вказаним рішенням суду ухвалено стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Корма Добрушського району Гомельської області, Белорусія, який зареєстрований та мешкає: [ADDRESS] , на користь [PERSON] на утримання дітей - сина [PERSON] , [INFO] та дочки - [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23.02.2012 і до повноліття дітей, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені у вищезазначеному рішення, не доказуються. На виконання означеного рішення суду видано виконавчий лист. За твердженням позивачки, висловленому у позовній заяві, їх спільний з відповідачем син [PERSON] , [INFO] досягнув повноліття, у зв`язку з чим стягнення аліментів на утримання сина з відповідача на користь позивачки припинено. З довідки №1338 від 13.05.2022, виданої виконкомом Холмківської сільської ради, видно, що позивачка проживає в [ADDRESS] , до складу її сім`ї входить донька та син [PERSON] , 2003 р.н. Позивачкою як замовником з ДВНЗ «Ужгородський національний університет» як виконавцем укладено договір про навчання за кошти фізичних та юридичних осіб, за умовами якого останній бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити підготовку здобувача вищої освіти [PERSON] за денною формою здобуття освіти. В пункті п. 5.2 вказаного договору зазначено, що загальна вартість освітньої послуги становить 62000 грн., розмір оплати за навчальний рік - 15500 грн. Плата вноситься кожного семестру (п. 5.3). Пунктом 8.3 визначено строк дії договору з 01.09.2020 по 30.06.2024, або до повного виконання сторонами своїх фінансових зобов`язань за цим договором. З квитанції від 25.08.2020 видно, що [PERSON] здійснено оплату за навчання в сумі 7750 грн. З довідки №21-341 від 06.05.2022, виданої ДВНЗ «Ужгородський національний університет», видно, що [PERSON] є студентом 2-го курсу денної форми навчання вказаного університету. З довідки від 06.05.2022, виданої ТОВ «Сінкмобайлс» видно, що в період з березня по липень 2022 року [PERSON] проходив навчання на курсі JS Advanced від компанії ThinkMobiles та здійснив оплату в сумі 3650 грн. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину до досягнення нею повноліття (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В розглядуваному випадку суд констатує, що син потребує фінансової допомоги від батьків, у зв`язку з тим, що навчається у вищому навчальному закладі на денній формі, що значно зменшує його можливості працевлаштуватися для самостійного матеріального забезпечення. При цьому суд враховує, що відповідач працевлаштований, за твердженням позивачки він працює (служить) в Збройних Силах України, а відтак здатний надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні суми, яку потребує син сторін на період навчання, суд зокрема враховує розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час ухвалення судом рішення (2600 грн. в липні-листопаді 2022 року); те, що син позивачки й відповідача, як повнолітня особа, повинен самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення, до прикладу працевлаштуватися у вільний від навчання час; те, що на утриманні відповідача (сплата аліментів за рішенням суду) перебуває спільна з позивачкою дитина - неповнолітня [PERSON] , [INFO] , та визначає їх у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 18.05.2022 і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2024, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років за умов продовження навчання. Щодо вимог позивачки про стягнення аліментів з індексацією, то суд зазначає, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше (ч. 2 ст. 184 СК України). Враховуючи те, що позивачкою пред`явлено вимогу про стягнення аліментів у частці від доходу відповідача, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову в цій частині. За ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, суд врахує, що позивачка в силу закону звільнена від сплати судового збору, а тому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: partial