Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей, яким просить визначити місце проживання сина [PERSON] , [INFO] зі своєю матір`ю [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісячно, починаючи з 28.07.2022 року і до повноліття дитини. Позов мотивований тим, що відповідач ухиляється від утримання дітей. Ухвалою судді від 01.08.2022 відкрито провадження та призначено в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву якою просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву якою позов визнав та не заперечував щодо його задоволення. Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації свого представника до суду не направив, подав заяву про розгляд справи без участі представника. Судом встановлено, що сторони по справі спільно проживали без реєстрації шлюбу у період 2021 року. В період спільного проживання народився син [PERSON] , [INFO] .. Дитина проживає разом з матір`ю. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наведені обставини є підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 28.07.2022 року. У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Встановлено, що після припинення спільного проживання сторін, дитина залишилась проживати з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до частини першої статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. Зважаючи на вік дитини один рік, та за переконанням суду вік дитини не дозволяє йому усвідомлено висловити свою думку стосовно питання визначення місця проживання, а тому судом не була вислухана думка дитини при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання, у відповідності до ст. 171 СК України. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, має дохід, житлом забезпечений. Оскільки відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв`язку з чим поданий позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача та на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. на кожного.

Outcome: approved