Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів на повнолітню доньку та додаткових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач вказала наступне. 13.12.2003 року між сторонами укладено шлюб, якого у позивача та відповідача є донька: [PERSON] , [INFO] . Як вказала позивач, сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Позивач вказала, що донька наразі є повнолітньою особою, проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Також, позивач стверджує, що 19.08.2020 року Малиновським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку, щомісячно, до повноліття дитини. Крім того, позивач вказує, що з 12.08.2021 року донька [PERSON] , [INFO] , зарахована до Державного Закладу «ПІВДЕННОУКРАЇНСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ПЕДАГОГІЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ ІМЕНІ К.Д. УШИНСЬКОГО», денна форма навчання, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року, вартість навчання за весь період 100000,00 грн.. За перший рік навчання позивачкою було сплачено 25000,00 грн. Позивач стверджує, що відповідач є працездатним, інших осіб на утриманні не має, а тому може і зобов`язаний сплачувати аліменти та брати участь в додаткових витратах на утримання дитини. Враховуючи викладене, позивач просила суд: -\~стягнути з [PERSON] на\~користь [PERSON] \~аліменти на\~утримання повнолітньої\~доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 5000,00 грн., щомісяця, починаючи з дня подачі позову до досягнення донькою 23-річного віку (при умові продовження навчання); - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частини вартості навчання [PERSON] , [INFO] , за період з 01.09.2021 року по 30.06.2022 року, у розмірі 12500,00 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 28.06.2022 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Враховуючи викладене, сторони у судове засідання не викликалися. Відповідач до канцелярії суду подав відзив на позов (а. с. 52 55), в якому частково заперечував проти задоволення позову. Так, відповідач вказав, що він працює продавцем-консультантом, розмір заробітної плати складає 5000,00 грн. Від утримання доньки не відмовляється. На думку відповідача, розмір аліментів, які можливо присудити 2000,00 грн., та цю суму він визнає. Проте, як вказав відповідач, не підлягає задоволенню вимога про стягнення половини витрат на навчання дитини, оскільки, сплата за навчання не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України. Також, відповідач заперечував проти задоволення вимоги про стягнення витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3000,00 грн., оскільки, на його думку, ця сума є завищеною та не відповідає критеріям реальності, розумності, конкретних обставин. Враховуючи викладене, відповідач просив суд задовольнити частково позов, стягнувши аліменти у розмірі 2000,00 грн., а в іншій частині вимог відмовити. Дослідивши матеріали справи та надані сторонами письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що у сторін - [PERSON] та [PERSON] є спільна донька - [PERSON] , [INFO] . На час розгляду справи донька проживає разом з позивачкою [PERSON] , що [PERSON] не оспорюється. Судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси, від 19.08.2020 року, у справі № 521/12727/20, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку, щомісячно, до повноліття дитини (а. с. 25). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи наведене, судом не досліджуються обставини встановлені зазначеним судовим рішенням. У відповідності до довідки № 4082, від 06.06.2022 року, [PERSON] є студенткою 1 року навчання денної форми навчання за першим (бакалаврським) рівнем факультету іноземних мов (а. с. 11). Згідно Договору про навчання у закладі вищої освіти № ІМ-2021/1400, від 18.08.2021 року, [PERSON] в інтересах [PERSON] уклала Договір з «ПІВДЕННОУКРАЇНСЬКИМ НАЦІОНАЛЬНИМ ПЕДАГОГІЧНИМ УНІВЕРСИТЕТОМ ІМЕНІ К.Д. УШИНСЬКОГО» про здобуття [PERSON] ступеня освіти «Бакалавр» за спеціальністю «Філологія», форма навчання денна. Фінансування за рахунок коштів фізичних/юридичних осіб. Строк освітньої програми до 01.07.2024 року (а. с. 12 13). Зі змісту Договору про надання освітніх послуг між державним закладом «ПІВДЕННОУКРАЇНСЬКИЙ НАЦІОНАЛЬНИЙ ПЕДАГОГІЧНИЙ УНІВЕРСИТЕТ ІМЕНІ К.Д. УШИНСЬКОГО» та фізичною (юридичною) особою, вбачається, що вартість навчання за весь період 100000,00 грн., або 12500,00 грн. за півріччя протягом чотирьох років (а. с. 14 15). Позивачкою за перший рік навчання було сплачено 25000,00 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а. с. 16 19). Згідно до Довідки № 0000-000100, від 28.06.2022 року, та Довідки № 0000-000107, від 02.08.2022 року, [PERSON] працює продавцем-консультантом у ФОП [PERSON] з 06.05.2021 року. Сукупний дохід [PERSON] за період з червня 2021 року по травень 2022 року складає 87477,10 грн. (а. с. 56 57). Частиною 2 статті 51 Конституції України, статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до їх повноліття. Положеннями ст. 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» № 6, від 15.05.2006 року, судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Частиною 1 ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Також, суд зазначає, що статтею 198 СК України передбачено підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина. Так, у відповідності до вказаної статті, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої доньки на період навчання, суд враховує, що донька відповідача [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги. Також, судом враховано той факт, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб складає: з 1 січня - 2481 гривень, з 1 липня - 2600 гривні, з 1 грудня - 2684 гривні. Враховуючи наведені позивачкою докази на підтвердження позовних вимог щодо стягнення аліментів, з огляду на часткове визнання відповідачем розміру аліментів 2000,00 грн., суд приходить до висновку, що відповідач може платити щомісячно аліменти на утримання повнолітньої доньки на період навчання, у твердій грошовій сумі розміром 2000,00 грн. щомісячно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Крім того, суд роз`яснює, що згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Разом з тим, як вже було зазначено судом, частиною 2 статті 51 Конституції України, статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до їх повноліття. У відповідності до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України, розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Навчання у вищих навчальних закладах не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Такого висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у своїх постановах по справі № 219/1766/18, від 16.10.2019 року, та по справі № 521/16268/18, від 01.04.2020 року. Отже, враховуючи наведені норми законодавства, з огляду на правові висновки Верховного Суду, суд приходить до висновку, що вимоги позову [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] половини вартості витрат на оплату навчання задоволенню не підлягають. Щодо вимог позивача стосовно стягнення з відповідача понесених нею судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00грн., суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Крім того, відповідно до частин 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем, разом з поданням позову було надано копію договору Про надання правової допомоги, від 21.06.2022 року та копію Квитанції до прибуткового касового ордера, від 21.06.2022 року, згідно якої позивачем було сплачено адвокату 3000,00 грн. (а. с. 26). Частинами 1-4 статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Враховуючи викладене, з огляду на предмет спору, суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача до 1500,00 грн. Окрім того, у відповідності до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору. Судовий збір по справі становить 992,40 грн., які слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial