Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом у якому просила визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та внести відповідні зміни до актового запису. У обґрунтування позову зазначила, що з березня 2014 року вона проживала разом із відповідачем як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. В подальшому під час вагітності, вона переїхала до своїх батьків та [INFO] народила сина - [PERSON] . Відповідач сказав, що особисто звернеться до органів ДРАЦ з метою внесення відомостей про батька, однак постійно знаходив якісь відмовки, а після припинення шлюбних відносин взагалі відмовився реєструвати своє батьківство, у зв`язку із чим вона вимушена звернутись до суду із вказаним позовом. Представник позивача - адвокат Радіонов А.В. у судове засідання не з`явився надавши заяву про розгляд справи без його участі та про підтримання позовних вимог. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку із перебуванням у лавах Збройних сил України та про визнання позову. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив. Розглянувши позовну заяву перевіривши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO] у смт. Іванівка, іванівського району Одеської області. У свідоцтві про народження [PERSON] в графі батьки зазначено: [PERSON] та [PERSON] . Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач визнав позов та своє батьківство по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , визнання відповідачем позову не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 N 3 питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. На підставі ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказом можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Outcome: approved