Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

У липні\~2021\~року позивач\~ [PERSON] звернувся\~до Фастівського міськрайонного суду\~Київської області\~з позовом\~до [PERSON] , [PERSON] про стягнення неустойки та винагороди, мотивуючи свої вимоги тим, що 25.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики, за яким [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 1 000,00 дол. США, які зобов`язався повернути 25.05.2021 року. Винагорода для позикодавця встановлена в розмірі 10 % від всієї суми боргу щомісячно до дня фактичного повернення всіх грошових коштів. Передбачена неустойка в розмірі 25 % від суми боргу за кожен день в разі неповернення суми боргу. 25.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, за яким [PERSON] ручається перед [PERSON] за виконання боргового зобов`язання від 25.05.2021 року позичальником [PERSON] . Оскільки на час звернення з позовом до суду борг не оплачений, то позивач просив стягнути солідарно з відповідачів 7 600 доларів США, що складається з: 100 дол. винагороди та 7\~500 дол. США неустойки. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2021 року цивільну справу № 381/2282/21 передано до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25.11.2021 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження . Ухвалою суду від 10.06.2022 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні. В судове засідання 19.10.2022 року позивач не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Розгляд справи просив проводити у його відсутності, про що зазначив у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання 19.10.2022 року не з`явилися. Про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду невідомі. За згодою позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази в їх сукупності, оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України, приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 25.05.2019 року між [PERSON] (позикодавець) та [PERSON] (позичальник), був укладений договір позики. За даним договором [PERSON] взяла у борг у [PERSON] гроші в сумі 1 000 дол. США строком на 1 рік, які зобов`язалася повернути 25.05.2020 року. 25.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, за яким [PERSON] ручається перед [PERSON] за виконання боргового зобов`язання від 25.05.2019 року позичальником [PERSON] . Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно ст.\~553\~ЦК\~України\~за договором\~поруки\~поручитель\~поручається перед\~кредитором\~боржника\~за виконання\~ним\~свого\~обов`язку. Поручитель\~відповідає\~перед кредитором\~за\~порушення\~зобов`язання\~боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Висновки щодо можливості ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті і порядку визначення у рішенні еквівалента суми боргу в національній валюті містяться також у постанові ВП ВС від 04.07.2018 року у справі № 761/12665/14-ц. Так, у разі зазначення в судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Вказана правова позиція підтверджується постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року по справі № 373/2054/16 (провадження № 14 446цс18). Доказів повернення грошових коштів в розмірі 1 000,00 доларів США позивачу відповідачами не надано. Згідно\~ст. 1050 ЦК України\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до\~ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Згідно\~ст. 551 ЦК України\~предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В договорі позики сторони погодили що розмір неустойки зменшенню не підлягаю. Разом з тим,\~статтею 203 ЦК України\~передбачено що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Таким чином умова договору про неможливість зменшення розміру неустойки прямо суперечить ч. 3\~ст. 551 ЦК України. Отже такий пункт договору є нікчемним в розумінні ч. 2\~ст. 215 ЦК України\~(Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин)). Тому суд,

Outcome: partial