Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

30.12.2021 Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Д.Апосттола,1, звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення місць загального користування, в якому просило стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.04.2018 по 31.12.2021 за централізоване опалення місць загального користування в сумі 6401,88грн., інфляційні витрати в сумі 904,73грн., 3% річних в сумі 382,62 грн., стягнути судовий збір в розмірі 2481,00грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Шевченківський районний суд м.Львова видав судовий наказ №466/6391/21 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 6871,48грн., 612,30грн. - інфляційних витрат та 262,35грн. - 3% річних, який було скасовано ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25.08.2021. ЛМКП «Львівтеплоенерго» , користуючись своїм правом , звернувся до суду з тими самими вимогами. Відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] та споживали послуги, що надаються ЛМКП «Львівтеплоенерго». Вважає, що між позивачем та відповідачами встановилися зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. Сума заборгованості за особовим рахунком відповідачів складала 7689,18грн, які просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 21.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в спрощеному порядку (а.с.33). Судовому засіданні представник позивача Трофимчук О.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві, відповіді на відзив на позовну заяву та на додаткові пояснення від 22.08.2022. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково в розмірі 2000 грн., покликаючись на мотиви викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, подали заяви про проведення судового засідання без їх участі. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON] , з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є власниками квартири за адресою [ADDRESS] , де і зареєстроване їх місце проживання. Про актуальність даних свідчить копію довідки №1 від 19.01.2022 (а.с.12). Квартира [ADDRESS] від`єднана від системи централізованого опалення. Нарахування по квартирі проводиться тільки за опалення місць загального користування відповідно до п.28 Постанови №630. Місця загального користування багатоквартирного житлового будинку - це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку. За рахунок тепловиділень від розподільчих трубопроводів, створюються сприятливі умови для нормального функціонування мереж водопостачання, водовідведення. У будинку [ADDRESS] наявні нагрівальні прилади на сходових клітках. Відсутність (від`єднання від загальнобудинкової системи централізованого опалення) батарей на сходових клітках не звільняє від сплати за опалення МЗК. У нарахування вартості опалення МЗК входять втрати в розподільчих внутрібудинкових мережах системи опалення. Житловий будинок по [ADDRESS] , в якому знаходиться квартира [ADDRESS] , під`єднаний до теплопостачальних мереж і отримує послугу від джерел теплопостачання ЛМКП «Львівтеплоенерго» в повному обсязі. Відповідно, нарахування за опалення МЗК проводиться для усіх квартир без винятку: і для тих, які отримують послугу з централізованого опалення, і для тих, які встановили у своїх помешканнях автономні системи опалення чи від`єдналися. Позивачем ЛМКП «Львівтеплоенерго» за вказаною адресою надавались послуги з централізованого опалення місць загального користування. Між сторонами виникли правовідносини у сфері надання житлово-комунальних послуг, зокрема послуг з централізованого опалення місць загального користування, що регулюються загальними нормами Цивільного кодексу України, Житловим кодексом УРСР, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин). Так, відповідно до ст.ст.319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Як визначено ч.1 ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До комунальних послуг належать: послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (ст.ст.1, 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ч.1 ст.9, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення споживачі зобов`язані оплачувати за надані житлово-комунальні послуги. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Також за положеннями ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Виходячи з приписів ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Вирішуючи даний позов, суд бере до уваги постанову Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 639/10591/14-ц, якою зроблено наступні висновки. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. За відсутності оформлених договірних відносин, але в разі прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України. Наведене спростовує аргументи відповідачів щодо відсутності письмово оформлених договірних відносин як підставу звільнення від оплати комунальних послуг з централізованого опалення. Надання позивачем послуг з централізованого опалення місць загального користування відповідачами не оспорюється. Згідно з розрахунком позивача за спірною адресою утворилася заборгованість за період з 01.04.2018 по 31.12.2021, яка складається з наступного: заборгованості за послуги з централізованого опалення місць загального користування - 6401,88грн., інфляційних втрат - 904,73грн., 3% річних - 382,62грн. Відповідачами з наданням обґрунтованих заперечень та доказів указаний розрахунок не спростовано, що є їх процесуальним обов`язковим згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України, а відтак такий приймається судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Прикінцевими положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17 березня 2020 року встановлено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. У ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафи, пені), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Позивачем нараховано індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України. Аналізуючи наведені норми права, можна дійти висновку, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» щодо заборони нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) не розповсюджуються на індекс інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, що розраховані у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України. Наведені законодавчі положення та обставини справи свідчать, що відповідачі мають зобов`язання перед позивачем по оплаті житлово-комунальних платежів і зазначене ними не спростовано. З урахуванням несплати відповідачами житлово-комунальних послуг з них на користь позивача в солідарному порядку (ст.541 ЦК України) підлягають до стягнення 6401,88грн.за послуги з централізованого опалення місць загального користування, 904,73грн. інфляційні втрати, 382,62грн. 3% річних. Порушене відповідачами цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У матеріалах справи відсутні відомості, що б спростовували даний висновок суду. Вирішуючи даний позов, суд також вирішує питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, та в зв`язку із задоволенням позову вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача суму судового збору в розмірі 2481грн. 00коп, сплаченого позивачем про поданні позову.

Outcome: approved