Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Стислий виклад та обґрунтування позовних вимог. 24 грудня 2021 року керівник Шепетівської окружної прокуратури звернувся до суду в інтересах держави в особі Михайльцької сільської ради з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним наказу та витребування земельної ділянки. Позовна заява мотивована тим, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №22-12902-СГ від 25 травня 2015 року затверджено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки площею 2га (кадастровий номер 6825582600:06:042:0011), яка знаходиться за межами населених пунктів на території колишньої Городнявської сільської ради (на даний час території Михайлюцької сільської ради) Шепетівського району та передано йому у власність для ведення особистого селянського господарства.\~На підставі\~зазначеного наказу\~03\~вересня 2016\~року у\~Державному реєстрі\~речових прав\~на нерухоме\~майно та\~Реєстрі прав\~власності на\~нерухоме майно,\~зареєстровано право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку.\~\~13 березня 2018 року\~\~ [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу №839 продав дану земельну ділянку [PERSON] , який об`єднавши її з іншими земельними ділянками, внаслідок чого було об`єднаній ділянці присвоєно новий кадастровий номер 6825582600:06:042:0060, передав її в оренду для ТОВ «Агросад-2016». У зв`язку з тим, що [PERSON] при зверненні до зазначеного органу влади не повідомив, що 11 травня 2016 року вже скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2га для ведення особистого селянського господарства, отримавши земельну ділянку площею 2га з кадастровим номером 6825081800:02:004:0326 на території Гелетинської сільської ради Хмельницького району, тому незаконно використав право на повторну безоплатну приватизацію земельної ділянки одного виду використання. За наведених обставин, просить визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-12902-СГ від 25 травня 2016 року та витребувати у [PERSON] , ТОВ «Агросад-2016» у комунальну власність територіальної громади Михайлюцької сільської ради земельну ділянку загальною площею 2 га в тих же координатах, межах та конфігурації, що і земельна ділянка з кадастровим номером 6825582600:06:042:0011, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради (колишньої Городнявської сільської ради) Шепетівського району Хмельницької області та стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Агросад-2016» на користь Хмельницької обласної прокуратури судовий збір в сумі 5675 грн. В судовому засіданні прокурор Семенюк Н.В. підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові. У відповіді на відзив Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області зазначив, що [PERSON] двічі скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, що суперечить вимогам ч.ч.3,4 ст.116 та ч.1 ст.121 ЗК України, та свідчить про незаконність спірного наказу, в тому числі в частині затвердження документації із землеустрою, на розроблення якої останній також не мав законного права. У зв`язку з тим, що рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність є одночасним та фактично утворює один юридичний наслідок, спірний наказ підлягає визнанню недійсним в судовому порядку в повному обсязі. Крім того, службові особи ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області діяли недобросовісно, всупереч меті, з якою їм надані повноваження, оскільки маючи доступ до відомостей Державного реєстру речових прав, Державного земельного кадастру, мали можливість перевірити наявність у [PERSON] у власності земельної ділянки даного виду цільового призначення та площі, раніше набутої в порядку безоплатної приватизації та повинні були відмовити у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та у подальшій передачі у власність. Крім того, вважає хибним твердження відповідача щодо відсутності підстав для стягнення з управління судового збору, оскільки не доведено факту обману, вчиненого [PERSON] . Вважає, що ними вибрано правильний спосіб захисту шляхом визнання недійсним та скасування наказу, оскільки він породжує виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів у сфері земельних правовідносин, тому вимога про визнання його незаконним може розглядатись як спосіб захисту порушеного цивільного права згідно зі ст.16 ЦК України. Представник особи, в інтересах якої заявлено позов Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі представника. Позиція сторони відповідачів та третьої особи. Представник відповідача ТОВ «Агросад-2016» Мазуркевич О.С. в судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що при укладенні договору оренди земельної ділянки із [PERSON] товариству не було відомо та не могло бути відомо про те, що попередній власник однієї з ділянок, які увійшли в об`єднану земельну ділянку, неправомірно отримав вказану земельну ділянку у власність. Щодо заявлених вимог поклався на розсуд суду, заперечив проти стягнення судових витрат. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області у відзиві на позов просив відмовити\~у задоволенні\~позовних вимог\~про визнання\~недійсним наказу,\~оскільки при\~розгляді заяв\~ [PERSON] .\~Головне управління\~Держгеокадастру у\~Хмельницькій області\~діяло відповідно\~до норм\~чинного земельного\~законодавства,\~так як\~в даних\~заявах [PERSON] \~повідомляв,\~що правом\~на безоплатну\~приватизацію земельної\~ділянки для\~ведення особистого\~селянського господарства\~не скористався,\~а підстав\~для відмови\~у наданні\~дозволу на\~розроблення проекту\~землеустрою щодо\~відведення земельної\~ділянки,\~передбачених ч.7\~ст.\~118\~Земельного кодексу\~України,\~не було.\~Разом з\~тим,\~вважає,\~що для\~витребування земельної\~ділянки не\~потрібно визнавати\~недійсним та\~скасовувати спірний\~наказ,\~який вже\~був реалізований\~і вичерпав\~свою дію,\~оскільки такі\~рішення за\~умови їх\~невідповідності закону\~не тягнуть\~правових наслідків,\~на які\~вони спрямовані. Також вважає, що відсутні підстави для стягнення з управління судового збору, оскільки саме [PERSON] ввів в оману Головне управління, що стало наслідком прийняття оскаржуваного наказу, тому на нього слід покласти усі судові витрати. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про\~відкладення розгляду\~справи суду\~не надав. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку, причини неявки суду не повідомили, відзиву на\~позов та\~заяв про\~відкладення розгляду\~справи чи\~розгляд справи\~у їх\~відсутності суду\~не надали. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 12 січня 2022 року задоволено заяву керівника Шепетівської окружної прокуратури про забезпечення позову, накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 6825582600:06:042:0060, заборонено [PERSON] відчужувати, змінювати цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером 6825582600:06:042:0060, а також здійснювати її перетворення, поділ, об`єднання з іншими земельними ділянками. Також заборонено земельним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів, вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості щодо земельної ділянки кадастровий номер 6825582600:06:042:0060. Ухвалою суду від 14 січня 2022 справу прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10 лютого 2022 року. 24 січня 2022 року представник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області направив до суду відзив на позов. Підготовче засідання відкладалося на 24 лютого та 24 березня 2022 року за клопотаннями представника Михайлюцької сільської ради та прокурора Семенюк Н.В. 22 березня 2022 року прокурор подав до суду відповідь на відзив. Підготовче засідання відкладалося на 04 травня, 06,15 червня, 18 липня, 02 серпня 2022 року за клопотаннями представників ТОВ «Агросад-2016» Таратунського В.В. та [PERSON] , відсутністю відомостей про отримання іншими відповідачами судових повісток. Ухвалою суду від 02 серпня 2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду на 29 вересня 2022 року. Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 29 січня 2016 року [PERSON] звернувся з заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га, з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства відповідно до вимог ст.\~118,\~121 ЗК України. 15 квітня 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області видано наказ № 22-8833-СГ про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га. На підставі заяви [PERSON] від 20 квітня 2016 року, Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області 25 травня 2016 року видано наказ № 22-11426-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства; надано у власність [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 6825081800:02:004:0326) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Гелетинецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. На підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Желіховською Ю.В. 19 липня 2016 року, відповідач [PERSON] продав [PERSON] вищевказану земельну ділянку. Вказане підтверджується даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №257865878 від 24 травня 2021 року та №291252170 від 20 грудня 2021 року, \~ \~ \~ \~14 березня 2016 року [PERSON] повторно звернувся з заявою до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання дозволу, відповідно до вимог ст.\~118,\~121 ЗК України, на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. В заяві [PERSON] зазначив, що правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства не скористався. 14 квітня 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області видано наказ № 22-8718-СГ про надання [PERSON] дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Городянвської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га. На підставі заяви [PERSON] , 25 травня 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області видано наказ № 22-12902-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність зі зміною виду цільового призначення в межах категорій земель за основним цільовим призначенням землі сільськогосподарського призначення. Змінено вид цільового призначення земельної ділянки з «для ведення фермерського господарства (01.02)» на вид «для ведення особистого селянського господарства (01.03)» та надано у власність [PERSON] земельну ділянку, площею 2,0000 га (кадастровий номер 6825582600:06:042:0011) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. З даних інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №№ 257866012 від 24 травня 2021 року та №288821047 від 07 грудня 2021 року слідує, що [PERSON] 03 вересня 2016 року зареєстрував право власності на вказану земельну ділянку і на підставі договору купівлі продажу серії НВХ № 782645, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Фомовою О.С. 16 вересня 2016 року продав її [PERSON] 13 листопада 2017 року між [PERSON] \~та ТОВ «Агросад-2016» укладено договір оренди землі, за умовами якого [PERSON] передав товариству земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер 6825582600:06:042:0011), розташовану за межами населених пунктів Городнявської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, у платне користування строком на 10 років. Згідно відповіді начальника ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області за вих. №10-22-0.331-5344/2-21 від 10 листопада 2021 року, земельна ділянка з кадастровим номером 6825582600:06:042:0011 входить в межі земельної ділянки з кадастровим номером 6825582600:06:042:0060, яка утворена в результаті її об`єднання з іншими земельними ділянками. 16 квітня 2018 року державний реєстратор Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області Скавронська Т.В. зареєструвала право власності [PERSON] на об`єднану земельну ділянку площею 60 га (кадастровий номер 6825582600:06:042:0060), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №291252598 від 20 грудня 2021 року та технічною документацією із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок [PERSON] , виданої ПП «ПоділляІнвентарБюро». Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 серпня 2021 року, яке набрало законної сили 01 жовтня 2021 року, позов керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросад-2016», третя особа [PERSON] про витребування земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки та державної реєстрації усіх речових прав та їх обтяжень задоволено, скасовано у Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки із кадастровим номером 6825582600:06:042:0060 та державну реєстрацію усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1531857468255). Застосовані норми права. Відповідно до ст.ст.13,14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно ч.ч. 2,3 ст.78 Земельного кодексу України право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Держава є самостійним суб`єктом права власності на землю, яка реалізує це право через органи державної влади на землі державної власності. Відповідно до ч.4 ст.122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 116 ЗК України визначено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання. \~ \~ \~ \~Відповідно до п «б» ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства в розмірі не більше 2,0 гектара. Згідно ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою стороною статті 203 цього Кодексу. Так, за змістом\~ст. 90 ЗК України\~порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Відповідно до\~ст.152 ЗК України\~держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно зі\~статтею 388 ЦК України\~якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову. Водночас на наявність прав власника на майно не впливає і та обставина, що воно було предметом угоди щодо відчуження, укладеної іншими способами, оскільки дійсний власник не був стороною такої угоди. При цьому\~статтею 346 ЦПК України\~не передбачено підстав припинення права власності дійсного власника у зв`язку із передачею земельної ділянки, реєстрацію права власності на неї за іншими особами, у тому числі після її продажу, що відбулося без участі та поза волею дійсного власника. У таких випадках чинність таких правочинів, державної реєстрації прав на його майно за іншими способами чи наявність у них правовстановлюючих документів не є перешкодою для витребування власником свого майна від добросовісного набувача на підставі\~ст. 388 ЦК України, що є належним способом захисту. Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права, яка викладена у постановах від 21 лютого 2018 року у справі №363/2936/15-ц, від 12 червня 2018 року у справі №916/3727/15, від 09 липня 2018 року у справі №910/3513/17. При цьому для застосування віндикації не має самостійного правового значення наявність «ланцюжка» правочинів, за яким річ послідовно передавалася від однієї особи до іншої, що в кінцевому результаті призвело до перебування речі у володінні набувача. Визнання недійсними всіх правочинів щодо відчуження речі не вимагається. Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України у постановах від 05 жовтня 2016 року у справі 916/2129/15 та від 17 грудня 2014 року у справі №6-140цс. \~ \~ \~ \~За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практики ЄСПЛ (рішення у справах «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року), втручання в право особи на мирне володіння майном має бути законним, повинно переслідувати «суспільний, публічний» інтерес та бути пропорційним визначеним цілям. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.79 ЗК України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст.10 ч.8, ст.16 ч.19, ст.21 Закону України «Про державний земельний кадастр» з моменту державної реєстрації, незалежно від її подальшого скасування, земельна ділянка є об`єктом Державного земельного кадастру, а всі відомості про неї та її кадастровий номер зберігаються у Державному земельному кадастрі постійно. Мотиви та висновки суду. Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним наказу Головного управління Дергеокадастру у Хмельницькій області №22-12902-СГ від 25 травня 2016 року, яким [PERSON] передано у власність спірну земельну ділянку, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що [PERSON] на час отримання спірної земельної ділянки, вже використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок даного виду використання. Судом встановлено, що спірна земельна ділянка площею 2 га, кадастровий номер 6825582600:06:042:0011, вибула із земель державної власності внаслідок незаконного використання [PERSON] права на безоплатну приватизацію земельних ділянок одного виду використання, тобто поза волею власника - держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області. [PERSON] при зверненні до зазначеного органу влади не повідомив, що вже скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, тому отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами. За таких обставин оскаржуваний наказ суперечить вимогам ст.ст.116, 121 ЗК України, що є підставою для визнання його недійсним. 16 вересня 2016 року [PERSON] згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки продав земельну ділянку [PERSON] , тому право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку припинено, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже судом встановлено, що [PERSON] придбав спірну земельну ділянку площею 2га у особи, яка не мала права її відчужувати. Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання повернення земельних ділянок у державну власність, що незаперечно становить суспільний інтерес. Виходячи з основних критеріїв дотримання вимог Статті 1 Першого протоколу до Конвенції у вказаній справі,\~\~суд констатує, що таке втручання у майно відповідача є законним в контексті положень національного законодавства; переслідує «суспільний, публічний» інтерес, при цьому буде дотримано справедливий\~баланс\~між\~загальними інтересами суспільства та\~приватними інтересами відповідача, а отже, таке втручання буде законним та справедливим. Враховуючи,\~що [PERSON] \~набув право\~власності на\~земельну ділянку\~ площею\~2\~га з кадастровим номером 6825582600:06:042:0011, яка вибула з державної власності поза волею власника, в т.ч. внаслідок недобросовісного виконання посадовими особами Управління Держгеокадастру власних повноважень, [PERSON] не мав права відчужувати вказану земельну ділянку, про що набувач [PERSON] не знав та не міг знати, а тому вказана земельна ділянка підлягає витребуванню у [PERSON] у державну власність. При зверненні до суду з позовом, прокурор подав заяву про поновлення строку позовної давності. В оцінці наявності підстав для застосування позовної давності суд врахував таке. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. \~ \~ \~ \~Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). \~ \~ \~ \~Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (абзац 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру»). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, перебіг позовної давності починається з одного й того самого моменту: коли особа, право якої порушено, довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. Такі висновки щодо застосування вказаних норм права відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 359/2012/15-ц, провадження № 14-101цс18; від 05 червня 2018 року у справі № 359/2421/15-ц, провадження № 14-168цс18; від 20 листопада 2018 року у справі № 372/2592/15-ц, провадження № 14-339цс18. Матеріальним позивачем у цій справі є не прокурор, а Михайлюцька сільська рада, тому необхідно\~встановити з\~якого моменту\~саме Михайлюцька сільська\~рада довідалася про порушення свого права. Так, відповідно до листа Шепетівської окружної прокуратури від 22.12.2021 № 54-8299, адресованого голові Михайлюцької сільської ради, прокуратура повідомила останню про те, що нею підготовлено позов в інтересах держави в особі Михайлюцької сільської\~ради до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки та скасування права власності та права оренди. Важливо встановити не момент, коли позивачу стало відомо про останнє порушення його права власності, яким з обставин справи фактично є результат проведеної прокуратурою перевірки або пред`явлення цього позову, а коли Михайлюцька сільська\~рада довідалася або могла довідатися про вибуття з власності держави відповідного майна. Тобто дослідження та оцінка моменту вибуття нерухомого майна у будь-якому виді із власності позивача і встановлення обізнаності сільської ради із самим фактом такого порушення права власності має здійснюватися у сукупності спірних відносин, які виникли між сторонами і стали наслідком звернення із цим позовом. Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних спірних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду: від 22 грудня 2021 року в справі № 367/3253/15-ц, від 19 січня 2022 року в справі № 367/3254/15-ц; від 31.08.2022 в справі № 367/5171/17. Таким чином, прокурор звернувся до суду із цим позовом з дотриманням трирічної позовної давності. Суд також зауважує, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. У частинах 3, 4\~ст. 267 ЦК України\~чітко визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі і її сплив є підставою для відмови у позові. У даній справі відповідачі не звертались до суду із заявою про застосування позовної давності. Розподіл судових витрат. Позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 5675 грн. судового збору, що складається з судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви в розмірі 4540 грн., та судового збору, сплаченого при поданні заяви про забезпечення позову в розмірі 1135 грн. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Підстав для стягнення судових витрат із відповідачів [PERSON] та ТОВ «Агросад-2016» не має, оскільки стороною позивача не доведено, що при набутті вказаними відповідачами відповідного речового права на земельну ділянку з кадастровим номером 6825582600:06:042:0011, останні знали про те, що вона набута первинним власником [PERSON] з порушенням вимог земельного законодавства. З огляду на викладене, судовий збір слід стягнути з відповідачів ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, посадові особи якого не вжили заходів для перевірки чи має [PERSON] право на безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки, та [PERSON] , який приховав факт використання права на безоплатну приватизацію земельної ділянки даного виду, на користь Хмельницької обласної прокуратури з кожного по 2837,50 грн.

Outcome: approved