Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивовані тим, що АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 01.08.2008 уклали кредитний договір №VIV9GK0000000002. Згідно умов договору, АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 16609,08 доларів США на термін до 01.08.2013, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором №VIV9GK0000000002. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача та рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2015 було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. Таким чином, винесення 28.09.2015 судом рішення не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2015, тобто за період з 01.08.2008 по 28.09.2015, то за період після винесення рішення суду від 28.09.2015, з 16.02.2016 по 12.05.2022 відповідач має заборгованість у розмірі - 2866,84 доларів США - 3 % річних від простроченої суми. У зв`язку із порушенням своїх прав позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечив проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяв та відзиву від відповідача до суду не надходило. Тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що 01.08.2008 між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №VIV9GK0000000002, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді невідновлюваної лінії у розмірі 16609,08 доларів США на придбання нерухомості. Кінцевий термін кредитування - 01.08.2013 (а.с. 12-17). Згідно з умовами договору, за користування кредитними коштами відповідач зобов`язався сплачувати відсотки у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, 3% від суми виданого кредиту - разова винагорода за надання фінансового інструменту в момент видачі кредиту, винагороду за надання фінансового інструменту, яка сплачується щомісяця в період сплати в сумі 0,00% від суми наданого кредиту та винагороду за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагорода за проведення додаткового моніторингу, яка сплачується відповідно до ст. 7.2 Кредитного договору (п.1.1 Договору). Період сплати вважати період з «03» по «08» число кожного місяця. Згідно цього ж пункту Договору, щомісяця в період сплати відповідач зобов`язався сплачувати щомісячний платіж розмірі 408,77 доларів США, згідно Графіку погашення кредиту, для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди та комісії. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 28.09.2015 по справі №127/16094/15-ц позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитно-заставним договором №VIV9GK0000000002 від 01.08.2008 в розмірі: 15690,55 доларів США - заборгованість за кредитним договором, що за курсом НБУ станом на 28.09.2015 еквівалентно 339 072,79 гривень; 6996,09 доларів США - заборгованість за процентами за користування кредитом, що за курсом НБУ станом на 28.09.2015 еквівалентно 151 185,50 гривень; 1914,52 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, що за курсом НБУ станом на 28.09.2015 еквівалентно 41 372,78 гривень; 339072,78 гривень - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором (а.с. 5-6). 14.06.2018 змінено повне найменування банку з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». В порушення умов договору відповідач [PERSON] свої зобов`язання не виконав. Згідно із ч. 1 ст.\~509\~ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст.\~598\~ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно із ст.\~625\~ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст.\~625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №\~310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Враховуючи, що рішення суду є обов`язковим, зокрема, й для відповідача та з огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати суми заборгованості, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення трьох відсотків річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Так, згідно з розрахунком 3% річних за період з 16.02.2016 по 12.05.2022, що наданий позивачем, сума 3% річних від простроченої суми заборгованості становить 2866,84 доларів США. Належних і допустимих доказів на спростування вказаного розрахунку та/або свого розрахунку відповідачем надано не було. Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що зобов`язання за кредитним договором №VIV9GK0000000002 від 01.08.2008 виконано або вказаний договір визнано недійсним, тощо. Суд, дослідивши розрахунок 3% річних, проведений позивачем, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 2866,84 доларів США, що за курсом НБУ від 12.05.2022 складає 83855,07 грн. за кредитним договором №VIV9GK0000000002 від 01.08.2008. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений судовий збір в сумі 2481,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved