Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним кредитний договір №205520929 від 17.07.2021 року. В обґрунтування вимог зазначено, що 18.07.2021 року [PERSON] (далі по тексту - Позивач) дізнався, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАН1ВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДО ІЇОМОГА» (код Є ДРПОУ 38569246), яке надає кредити через веб-сайт https://moneyveo.ua/ (далі по тексту - Відповідач), укладений кредитний договір на суму 5250 гривень. Проте Позивач повністю заперечує укладання будь-яких кредитних договорів з Відповідачем.Тому Позивач просить суд визнати недійсним кредитний договір, укладений на суму 5250 гривень невстановленою особою від імені [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (код ЄДРПОУ 38569246), яке надає кредити через веб-сайт https://moneyveo.ua/ Свої позовні вимоги щодо визнання недійсним зазначеного вище кредитного договору Позивач обгрунтовує наступним. 17.07.2021 року приблизно о 10:00 год. за адресою м.Київ, Поштова площа, 1 невстановленні особи вкрали у Позивача мобільний телефон марки «Айфон 12» та банківські картки. В результаті цього Позивач втратив можливість використовувати належний йому шомер телефону. Згодом, в період з 17.07.2021 року по 21.07.2021 року, невстановлені особи, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, оформили на ім`я Позивача кредити у фінансових установах, у тому числі Відповідача. Проте, будь-яких кредитних договорів Позивачем не укладалось та не надавалось будь-яких заявок на отримання грошових коштів. З цього приводу [PERSON] було подано до Подільського управління поліції ГУНП в м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення, за результатами розгляду якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення №12021105070001340, Передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Окрім цього. Позивачем на адресу Відповідача також були направлені запити на втримання інформації з метою встановлення обставин, за яких від її імені було укладено кредитний договір з Відповідачем. Позивач у зазначених запитах також просив вважати нікчемним кредитний договір, укладений від його імені невстановленими особами, оскільки він не має до цього жодного відношення та не отримував кредитних коштів. Ухвалою суду від 06.10.2021 року у справі відкрито провадження, постановлено проводити розгляд справи в порядку позовного загального провадження. Ухвалою суду від 30.03.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судовго розгляду по суті. Відповідачі відзив не подали, про наявність поважних причин, які перешкоджають його подачі, суд не повідомлено, тому відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Частина 1 ст. 280 ЦПК України встановлює, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст. 12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що громадянин [PERSON] дізнався, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАН1ВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДО ІЇОМОГА» (код Є ДРПОУ 38569246), яке надає кредити через веб-сайт https://moneyveo.ua/ , укладений кредитний договір на суму 5250 гривень. Проте Позивач повністю заперечує укладання будь-яких кредитних договорів з Відповідачем.Тому Позивач просить суд визнати недійсним кредитний договір, укладений на суму 5250 гривень невстановленою особою від імені [PERSON] з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (код ЄДРПОУ 38569246), яке надає кредити через веб-сайт https://moneyveo.ua/ Свої позовні вимоги щодо визнання недійсним зазначеного вище кредитного договору Позивач обгрунтовує наступним. 17.07.2021 року приблизно о 10:00 год. за адресою м.Київ, Поштова площа, 1 невстановленні особи вкрали у Позивача мобільний телефон марки «Айфон 12» та банківські картки. В результаті цього Позивач втратив можливість використовувати належний йому шомер телефону. Згодом, в період з 17.07.2021 року по 21.07.2021 року, невстановлені особи, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, оформили на ім`я Позивача кредити у фінансових установах, у тому числі Відповідача. Проте, будь-яких кредитних договорів Позивачем не укладалось та не надавалось будь-яких заявок на отримання грошових коштів. З цього приводу [PERSON] було подано до Подільського управління поліції ГУНП в м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення, за результатами розгляду якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинене кримінальне правопорушення №12021105070001340, Передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Окрім цього. Позивачем на адресу Відповідача також були направлені запити на втримання інформації з метою встановлення обставин, за яких від її імені було укладено кредитний договір з Відповідачем. Позивач у зазначених запитах також просив вважати нікчемним кредитний договір, укладений від його імені невстановленими особами, оскільки він не має до цього жодного відношення та не отримував кредитних коштів. Відповідно до ст. 15 ЦК України право на захист цивільних прав та інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно положення статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У відповідності ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частинами 1, 3 та 4 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. За правилами ст. 208 ЦК України правочини між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, крім правочинів, передбачених ч.1 ст.206 ЦК України. Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 207 Цивільного Кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Вимогами ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч.З ст. 203 ЦК України, головним елементом договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, які спрямовані і на настання певних наслідків, то основним юридичним фактом, який підлягає встановленню судом, є спрямованість волі сторін на укладення договору. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» підставою недійсності правочину с недодержання стороною (сторонами) вимог які встановленні статтею 203 ЦК України, а саме на момент вчинення правочину. Не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Частина перша ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача про укладення кредитного договору № 205520929 та не підписував його, а отже і не отримував грошові кошти за даним кредитним договором, що є підставою для визнання такого договору недійсним. Оскільки позивачем було звернуто до Подільського управління поліції ГУ НП у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення, а саме невстановленні особи вкрали у Позивача мобільний телефон марки «Айфон 12» та банківські картки, та здійснюється за даним фактом розслідування. Оцінивши в сукупності усі досліджені докази та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність позовних вимог [PERSON] щодо визнання недійсним кредитного договору №205520929 від 17.07.2021 року, а тому суд задовольняє даний позов. Позивач просив стягнути на його користь з відповідачів судові витрати які він поніс та очікував понести у зв`язку з розглядом справи. З огляду на викладене, враховуючи, що стороною позивача не конкретизовано понесені витрати саме по даній справі та не надано доказів для підтвердження даних витрат, вимоги в цій частині не підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial