Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, вказуючи, що 08 квітня 2021 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір купів-іпродажу, згідно якого вона передала відповідачу кошти в розмірі 5\~000 доларів США, а відповідач передав їй автомобіль марки NISSAN LEAL, 2014 року випуску та технічний паспорт на автомобіль [NUMBER] від 03.03.2020 року. Факт продажу автомобіля засвідчений в договорі підписанням двох свідків [PERSON] та [PERSON] , які були присутні під час передачі коштів за автомобіль. При цьому вони усно домовились, що кількома днями згодом оформлять всі необхідні документи та перереєструють автомобліь на неї. Однак через деякий час до неї звернулась третя особа, яка є власником купленного нею автомобіля та попросив повернути належний йому автомобіль, посилаючись на те, що він не знав, що даний автомобіль в його інтересах було продано відповідачем. У зв`язку з чим вона змушена була повернути придбаний нею автомобіль власнику, після чого звернулась до відповідача [PERSON] з проханням повернути отримані ним коштів. Проте, відповідач [PERSON] кошти їй так і не повернув. У зв`язку з вищевикладеним, просить стягнути з відповідача [PERSON] 146250 грн. безпідставно отриманих коштів та сплачений судовий збір у розмірі 1462,50 грн. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача до суду надійшло клопотання з проханням справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, інформація про виклик у справі відповідача розміщувалася судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України/а.с.43/. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, оскільки сторони в судове засідання не з`явились, про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, суд вважає, що судове засідання можливо провести без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії договору від 08 квітня 2021 року відпвідач [PERSON] передав позивачу [PERSON] автомобіль NISSAN LEAL, 2014 року випуску, а [PERSON] в свою чергу сплатила за даний автомобіль [PERSON] 5000 доларів США/а.с.9/. Відповідно до статті 202\~ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Однією із рис, якою правочин відрізняється від інших юридичних фактів є те, що воля в правочинах завжди спрямована саме на встановлення, зміну, припинення тощо цивільних прав і обов`язків. Цим вони і відрізняються від юридичних вчинків, де волевиявлення не спрямоване спеціально на створення юридичних наслідків (коментар ст. 202 ЦК України). Досліджуючи правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, суд виходить з того, що воно здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженомупостановою Кабінету\~Міністрів України\~від 07\~вересня 1998\~року №\~1388 (далі - Порядок № 1388), які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки відповідних договорів. Згідно з положеннями зазначених нормативно-правових актів продаж транспортного засобу, який має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Відповідно до абзацу першого пункту 33 Поряду № 1388 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин,перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування,зміни їх власників,місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також кольору або марки транспортного засобу внаслідок переобладнання чи заміни двигуна або кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Таким чином, недотримавшись спеціального порядку характерного при укладені договору купівлі-продажу транспортних засобів (не знявши автомобіль з обліку та не отримавши свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу) у суду відсутні підстави для висновку, що воля сторін була спрямована саме на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав і обов`язків. Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що між сторонами не існувало договірних відносин, оскільки волевиявлення [PERSON] , який не мав жодних повноважень на продаж автомобіля, не було спрямоване спеціально на створення юридичних наслідків. Відповідно достатті 1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення глави 83\~ЦК України застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормамиглави 83 ЦК України. Стаття 1212\~ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбаченихстаттею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. За змістом частини першоїстатті 1212\~ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Згідно з частиною першоюстатті 177 ЦК Україниоб`єктами цивільних прав є, зокрема речі, у тому числі гроші. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Зі змісту статті 1212\~ЦК України ця норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто за допомогою інших, спеціальних способів захисту. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Відповідно до пункту 2 частини третьоїстатті 1212\~ЦК України положення глави 83\~цього Кодексу застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння. Так судом встановлено,що\~ [PERSON] без достатньої правової підстави отримав від позивача кошти у сумі 5000 доларів США, так як не мав законних прав та підстав продавати позивачеві автомобіль та отримувати за це кошти, тому із відповідача на користь позивача слід стягнути кошти в сумі 5000 доларів США, що еквівалентно 146250 грн. При цьому, судом встановлено, що сторонами в даному випадку не було дотримано форми та порядку укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу, оскільки [PERSON] без достатньої правової підстави отримав від позивача кошти у сумі 5000 доларів США, то отримані відповідачем грошові кошти в рахунок купівлі-продажу автомобіля підлягають поверненню позивачу відповідно достатті 1212 ЦК України. Згідно ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved