Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

[PERSON] , звернулась до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище позовом. Обґрунтовуючи позовні вимоги посилалась на те, що між нею та відповідачем [PERSON] 20.09.2014 року було укладено шлюб, який згідно рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19.07.2016 року по справі за №722/1481/16-ц розірвано. Під час шлюбу у них народився син, [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу з відповідачем син залишився проживати з позивачкою та з тих пір він перебуває на її утриманні. Згідно рішення Сокирянського районного суду від 12.10.2015 року з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] стягувалися аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 07.09.2015 року і до повноліття дитини. Рішенням цього ж суду від 07.11.2018 року розмір аліментів змінений та з відповідача на її користь на утримання сина стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1492 грн. щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили 07.12.2018 року і до досягнення сином повноліття. Як вбачається із копії виконавчого листа від 10.12.2018 року та розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №ВП 57946450/10015 від 28.07.2022 року, складеного державним виконавцем Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Козловською О.В., з грудня 2018 року і по день звернення до суду з даною позовною заявою заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті на її користь аліментів на утримання сина складає 32446,38 грн. Розмір стягуваних з відповідача на даний час аліментів є мізерним, і це підпадає під поняття «інших випадків», передбачених ст.192 СК України, які надають право змінити раніше встановлений розмір аліментів. Вважає, що розмір аліментів з відповідача на її користь слід змінити в сторону їх збільшення саме шляхом зміни способу їх стягнення: з твердої грошової суми у розмірі 1492 грн. щомісячно на 1/4 частину всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини. З моменту ухвалення судового рішення змінився матеріальний стан позивачки та її сина, якому на даний час 7 років. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення освіти, медичного догляду, гармонійного розвитку та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказування. Син подорослішав та потребує більших матеріальних витрат для придбання різноманітних гаджетів та комп`ютерної техніки, необхідних для його гармонійного розвитку та навчання, одягу та взуття. Син потребує більших витрат для придбання йому меблів, предметів домашні вжитку, їжі, засобів для навчання, заняття спортом та іншими вподобаннями. Таким чином, матеріальний стан позивачки на даний час значно погіршився, а вона не має можливі в повній мірі забезпечувати спільного з відповідачем сина. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свого неповнолітнього сина, з наданням утримання у розмірі, що забезпечує достатній та гармоній розвиток дитини. Просила змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 07.11.2018 року по справі №722/1245/18 з [PERSON] , на користь позивачки на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , шляхом зміни способу їх стягнення: з твердої грошової суми в розмірі 1492 (од тисяча чотириста дев`яносто дві) гривні на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючі з дня набрання даним рішенням законної сили і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу без її присутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог та на обґрунтування своїх заперечень, надав акт обстеження житлово-побутових умов, витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, свідоцтво про шлюб, які просив приєднати до матеріалів справи. Зазначив, що проживає разом з матір`ю, яку утримує, адже остання має захворювання серця. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19.07.2016 року, яке набрало законної сили 08.08.2016 року. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 04.02.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сокирянського РУЮ у Чернівецькій області. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області № 722/1480/15-ц від 12.10.2015 року ухвалено стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.09.2015 року та до досягнення дитиною повноліття. Заочним рішенням Сокирянського районного суду №722/1245/18 від 07.11.2018 року розмір аліментів змінений та ухвалено стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1492 грн. щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили 07.12.2018 року і до досягнення сином повноліття. Згідно довідки Сокирянського відділу державної виконавчої служби у Дністровському районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) за №ВП57946450/10015 від 28.07.2022 року, у відділу перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2/722/1245/18, виданого 10.12.2018 року Сокирянським районним судом Чернівецької області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1492, 00 грн., щомісяця, починаючи з 07.12.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Станом на 30.06.2022 року загальний борг по виплаті аліментів становить - 32446,38 грн. Положеннями ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи №143цс13. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривень, з 1 грудня - 2272 гривень; від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривень. В абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно наданого відповідачем акта обстеження житлово-побутових умов від 10.04.2022 року встановлено, що [PERSON] , 1987 року народження, зареєстрований та фактично проживає за адресою [ADDRESS] разом із матір`ю [PERSON] , 1968 року народження, яка зареєстрована за адресою [ADDRESS] та бабусею [PERSON] , 1941 року народження. Згідно копії протоколу операції №129/409 виданого «ЧОККЦ» від 19.08.2022 року [PERSON] , [INFO] , було проведено операцію. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №190822/4932, хвора [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні гострого інфаркту міокарда №1 з 19.08.2022 року по 25.08.2022 року. Згідно копій квитанції, [PERSON] 08.09.2022 року перерахував 13000 грн. на рахунок Сокирянського РВДВС ПЗ МУ. Згідно копій квитанцій Приват Банку від 21.12.2021 року [PERSON] перерахував аліменти на ім`я [PERSON] в розмірі 4767 грн. та від 03.02.2022 року аліменти в розмірі 1509 грн. 41 коп. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України якщо після набрання рішенням законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Позивачкою обрано спосіб захисту прав дитини на належне матеріальне утримання з метою забезпечення її розвитку шляхом звернення до суду відповідно до ст.182 СК України з позовом про зміну розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення. Відповідач [PERSON] є здоровим, працездатним чоловіком, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про те, що останній має можливість сплачувати аліменти у збільшеному розмірі. Доводи відповідача щодо неможливості сплачувати аліменти в більшій сумі у зв`язку з тим, що він офіційно не працює та його матір з якою він проживає, хворіє та потребує лікування, суд вважає необґрунтованими, оскільки нормами Сімейного Кодексу України встановлений рівний обов`язок батьків утримувати своїх дітей, тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на користь того з батьків, хто утримує дитину, для забезпечення її потреб та розвитку. Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають сумнівів у суду. За таких умов, незначну за розміром протягом тривалого часу фактичну матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дитини не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір матеріальної участі того з батьків, з якого присуджені аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, лише зменшується та, як правило, перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дитини. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст.82 ч.3 ЦПК України). Зважаючи на інтереси дитини, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Суд при розгляді вимог позивачки про збільшення розміру аліментів також враховує те, що після ухвалення попереднього судового рішення про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам, вочевидь, не відповідає, а тому за вказаних підстав аліменти підлягають частковому збільшенню. Позивачка, як одержувач аліментів, довела свої вимоги про збільшення розміру аліментів, зокрема тому, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання та харчування. З огляду на встановлені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, матеріальне становище відповідача та стан його здоров`я, виходячи із закріплених ч.9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає збільшенню з твердої грошової суми в розмірі 1492,00 грн. для дитини відповідного віку щомісячно на 1/5 частки з усіх видів заробітку(доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дитини, засадам справедливості, добросовісності, розумності та не порушуватиме права відповідача. Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи наведені роз`яснення, суд вважає за необхідне стягувати аліменти у зміненому розмірі з дня набрання рішенням суду законної сили. За таких обставин, виконавчий лист, виданий Сокирянським районним судом Чернівецької області по цивільній справі №2/722/418/18 (унікальний номер 722/1245/18) слід відкликати з примусового його виконання. Суд також вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 992 грн. 40 коп., оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та ч.6 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та відповідно до ст.ст.180-184,192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial