Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

В листопаді\~2021\~року АТ\~«Альфа-Банк»\~звернулося до\~суду з\~позовом до\~\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,третя\~особа Управління\~державного архітектурно\~будівельного контролю Одеської\~міської ради, Державний реєстратор Кравцан М.М.,Юридичний департамент Одеської міської ради Одеської області, про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування рішення державного реєстратора. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.12.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено договір кредиту № 660/199-302, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 64\~000,00 доларів США. Відповідно до пункту 1.3 договору кредиту в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту кредитор укладає з майновим поручителем - [PERSON] нотаріально засвідчений договір іпотеки допоміжного нежитлового приміщення підвалу № 510, загальною площею 83,2 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та належить майновому поручителю на праві власності. 04.12.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в заставу було передано допоміжне приміщення підвалу № 510, що знаходитсья за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 83,2 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 08.06.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рюміною О.О. за реєстровим № 2775, право власності на яке зареєстроване згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14949949, виданим Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 19.06.2007 року в реєстровій книзі під номером 65неж-560, номер запису № 518, реєстраційний номер № 18683548. 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу). Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Згідно п. 1 Передавального акта від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «АЛЬФА_БАНК». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» а саме з 15.10.2019 року. Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України, «Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників». В подальшому, внаслідок несвоєчасного виконання зобов`язань за кредитним договором, в порядку передбаченим положеннями договору іпотеки та ЗУ «Про Іпотеку», 25.07.2019 року АТ «Альфа-Банк» зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки, а саме : допоміжне приміщення підвалу № 510, що знаходитсья за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 83,2 кв.м. В березні 2021 року, АТ «Альфа-Банк» отримав позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , відповідно до якої Позивач дізнався, що внаслідок неправомірних дій вищезазначених осіб, право власності на предмет іпотеки неправомірно було зареєстровано за Відповідачами. Так, як було встановлено з позовної заяви, Відповідачі придбали квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна 01.07.2009 року, та зробили реконструкцію у квартирі зі збільшенням площі 02.07.2016 року та зареєстрували право власності на квартиру та підсобні приміщення, в тому числі й на предмет іпотеки АТ «Альфа-Банк», на підставі декларації про готовність введення об`єкта до експлуатації ОД № 142161841128, зареєстрованій Департаментом ДАБІ в Одеській області від 02.07.2016 року. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 листопада 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 11 січня 2022 року, витребувати з Юридичного Департаменту ОМР, матеріали реєстраційної справи , що стосується рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 30476670 від 15.07.2016 року (11:56:16) прийняте державним реєстратором Кравцан М.М. юридичного департаменту Одеської міської ради Одеської області, про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 972826351000, згідно з яким у підстави виникнення права власності на об`єкт нерухомості за реєстраційним номером: 972826351000 квартири, загальною площею 13 1,5 кв.м., житлова площа, 29. 26.01.2022 року , на виконання Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2021 року, надійшли матерілали реєстраційної справи. 24.01.2022 року надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] 02.08.2022 року Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, закрито підготовче судове засідання. У судове засідання 19.10.2022 року сторони не з`явились, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Представник позивача надав суду про розгляд справи за його відсутності, .позовні вимоги підтримав. Відповідач про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, враховуючи навність відзиву на позовну заяву, можливо розцінювати, що сторона висловила свою позицію та суд приме рішення із врахуванням доводів відповідача. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається 04.12.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено договір кредиту № 660/199-302, відповідно до умов якого останній отримав кредитні кошти в розмірі 64\~000,00 доларів США. Відповідно до пункту 1.3 договору кредиту в якості забезпечення виконання зобов`язань за договором кредиту кредитор укладає з майновим поручителем - [PERSON] нотаріально засвідчений договір іпотеки допоміжного нежитлового приміщення підвалу № 510, загальною площею 83,2 кв.м., що знаходиться за адресою : [ADDRESS] та належить майновому поручителю на праві власності. 04.12.2007 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в заставу було передано допоміжне приміщення підвалу № 510, що знаходитсья за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 83,2 кв.м., що належить іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого 08.06.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Рюміною О.О. за реєстровим № 2775, право власності на яке зареєстроване згідно з Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14949949, виданим Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» 19.06.2007 року в реєстровій книзі під номером 65неж-560, номер запису № 518, реєстраційний номер № 18683548. 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме з 15.10.2019 року. Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15.10.2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу). Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1., 5.3., Постанови Правління НБУ № 189 від 27.06.2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт, у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів. Згідно п. 1 Передавального акта від 15.10.2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «АЛЬФА_БАНК». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» а саме з 15.10.2019 року. Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України, «Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників». Згідно ст. 512 ЦК України Кредитор у\~зобов?язанні може\~бути замінений\~іншою особою\~внаслідок: 2) правонаступництва; Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, АТ «Альфа-банк» є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк». В подальшому, внаслідок несвоєчасного виконання зобов`язань за кредитним договором, в порядку передбаченим положеннями договору іпотеки та ЗУ «Про Іпотеку», 25.07.2019 рокуАТ «Альфа-Банк» зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки, а саме : допоміжне приміщення підвалу № 510, що знаходитсья за адресою : [ADDRESS] , загальною площею 83,2 кв.м. В березні 2021 року, АТ «Альфа-Банк» отримав позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , відповідно до якої Позивач дізнався, що внаслідок неправомірних дій вищезазначених осіб, право власності на предмет іпотеки неправомірно було зареєстровано за Відповідачами. Так, як було встановлено з позовної заяви, Відповідачі придбали квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна 01.07.2009 року, та зробили реконструкцію у квартирі зі збільшенням площі 02.07.2016 року та зареєстрували право власності на квартиру та підсобні приміщення, в тому числі й на предмет іпотеки АТ «Альфа-Банк», на підставі декларації про готовність введення об`єкта до експлуатації ОД № 142161841128, зареєстрованій Департаментом ДАБІ в Одеській області від 02.07.2016 року. Відповідно до пункту 2.1 договору Іпотеки, Іпотекодавець зобов`язаний без письмової згоди Іпотекодержателя, що оформлюється додатковою угодою не відчуджувати предмет іпотеки, а також не передавати його у спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Відповідно до Висновку ОП КГС ВС від 21.05.2021 року у справі № 910/3425/20 : «Сама по собі обставина відсутності згоди заставодержателя на вчинення правочину з відчуження заставленого майна\~є достатньою підставою для задоволення позову заставодержателя про визнання такого правочину недійсним». \~\~ Відповідно до\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути , зокрема, визнання права;\~\~припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.1\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до\~ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Верховний Суду в своїй постанові від 24 січня 2020 року № 910/10987/18, зазначив, що пункт 1 ч. 1\~ст. 27 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Згідно зі ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми\~державна реєстрація\~прав\~не є підставою набуття\~права власності, а\~є\~лише\~засвідченням\~державою вже\~набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Станом на дату оформлення декларації про готовність введення об`єкта до експлуатації ОД № 142161841128, зареєстрованій Департаментом ДАБІ в Одеській області від 02.07.2016 року, Відповідачі не були власниками спірного майна, інформація, що була зазначена в декларації не відповідає дійсності, спірне приміщення перебувало в іпотеці. За змістом ч. 1, 2\~ст. 319 ЦК України, саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Саме власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Отже, враховуючи викладене, прийняття рішення про зміну статусу вказаної квартири та приєднання підсобних приміщень з отриманням відповідних засвідчувальних документів, в тому числі і свідоцтва про право власності, є виключним правом власника даного допоміжного приміщення підвалу, яке станом на сьогодні є АТ «Альфа-Банк». За таких обставин, дії Відповідачів щодо зміни статусу підвального приміщення та приєднання його до квартири є порушенням права Позивача. З пояснень представника позивача вбачається, що відповідачі на даний час не користуються спірним підвальним приміщенням. Згідно зі\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~ст.392 ЦК України,\~\~власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення\~ст.393 ЦК України\~передбачають, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. За таких обставин, сам об`єкт нерухомості має бути повернутий в статус допоміжного приміщення підвалу. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» клас наслідків (відповідальності) будівель і споруд (далі клас наслідків) - це характеристика рівня можливої небезпеки для здоров`я і життя людей, які постійно або періодично перебуватимуть на об`єкті або які знаходитимуться зовні такого об`єкта, матеріальних збитків чи соціальних втрат, пов`язаних із припиненням експлуатації або з втратою цілісності об`єкта. Відповідно до абз. 8 п. 22 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю наведених у зареєстрованій декларації недостовірних даних (встановлення факту, що на дату реєстрації декларації інформація, яка зазначалася в ній, не відповідала дійсності, та/або виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації), які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, реєстрація такої декларації підлягає скасуванню органом державного архітектурно-будівельного контролю. У даному випадку саме зареєстрована декларація порушує права та законні інтереси Позивача як Іпотекодержателя допоміжного приміщення підвалу № 510, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] , загальною площею, 83,2 кв.м. При цьому, ця декларація стала підставою для оформлення Відповідачами права власності на цю "прибудову" у вигляді приміщення підвалу приєднаного до квартири внаслідок прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13.07.2016 року ( запис про право власності 15413850). Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 23.06.2020 року у справі № 680/214/16-ц, згідно з якою Велика Палата Верховного Суду виходить з можливості вирішення в судовому порядку вимоги про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації для відновлення становища власника у спірних правовідносинах. При цьому, Велика Палата Верховного Суду вважає правильним висновки про те, що будівництво об`єкта на земельній ділянці, яка не була для цього відведена, без належних дозволів на будівництво та без належно затвердженого проекту, у межах території, на якій заборонене будівництво, повинно мати наслідком скасування реєстрацію декларації судом. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 року у справі № 916/2791/13 наголошує, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має. Державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності. Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 909/526/18, від 01.07.2020 року № 755/3782/17, від 08.07.2020 року у справі № 922/1349/18, від 15.07.2020 року у справі № 915/476/19. Викладені у відзиві посилання відповідача, що позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» є такими , що суперечить чинному законодавству, Суд не приймає до уваги, так як дії відповідача направлені на реконструкцію, із подальшим оформленням права власності та приєднання підвального приміщення, яке по факту належить іншій особі, а також порушує права позивача, як іпотекодержателя не відповідають чинному законодавству та викладені в супереч існуючій судовій практиці. Суд не застосовую наслідки пропуску позовної давності, так як АТ «Альфа-Банк» довідався ( або міг довідатись) про факт реконструкції та реєстрації за відповідачами права власності лише з позовної заяви [PERSON] , про скасування державної реєстрації права власності за АТ «Альфа-Банк», яка надійшла на розгляд в Приморський районний суд м.Одеси в листопаді 2020 року, справа 522/20822/20 [PERSON] , в результаі позовна заява залишена без розгляду. Інших доказів, що АТ «Альфа-Банк» був повідомлений про факт реєстрації права власності за відповідачами, відзив або матеріали справи не містять. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги АТ «Альфа-Банк» засновані на законі та умовах укладеного договору, підписаного сторонами, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню . На підставі викладеного та

Outcome: approved