Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

У липні 2018 року Малиновська районна адміністрація Одеської міської ради (далі -МРА ОМР) звернулась до суду із зазначеним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що останній є власником квартири [ADDRESS] , який самовільно, без затвердження у встановленому законом порядку проектної документації та відповідної дозвільної документації, виконав роботи з реконструкції квартири шляхом збільшення геометричних розмірів балкону. Зазначає, що листом КП ЖКС «Черьомушки» від 06 червня 2017 року за №645/2, повідомлено Малиновську районну адміністрацію Одеської міської ради щодо здійснення самовільної реконструкції балкону за відсутності дозвільних документів. Вказує, що 08 червня 2017 року комісією у складі спеціалістів відділу контролю та моніторингу за станом території району МРА ОМР був складений акт обстеження, в якому було зазначено, що при огляді квартири [ADDRESS] , було зафіксовано проведення робіт з реконструкції квартири шляхом збільшення геометричних розмірів балкону, дозвільні документи на момент перевірки власником не надані, йому було вручено припис №17/08/06 з вимогою припинення розширення квартири та надання у триденний термін дозвільних документів, від пояснень [PERSON] відмовився. 12 червня 2017 року комісією у складі спеціалістів відділу контролю та моніторингу за станом території району МРА ОМР був складений акт обстеження, в якому вказано, що [PERSON] не виконав вимоги припису №17/08/06 від 08 червня 2017 року. Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №498/01-06 [PERSON] було зобов`язано привести до попереднього стану вищевказану квартиру у строк до 04 грудня 2017 року, однак станом на 05 грудня 2017 року розпорядження не було виконано, реконструкція квартири завершена. Посилаючись на дані обставини, позивач просив суд: зобов`язати [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий 12 березня 1998 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області), який мешкає за адресою: [ADDRESS] , привести до попереднього стану за власний рахунок квартиру [ADDRESS] , шляхом демонтажу самовільно прибудованого балкону; встановити порядок виконання рішення, а саме зобов`язати [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий 12 березня 1998 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області), який мешкає за адресою: [ADDRESS] , привести до попереднього стану за власний рахунок квартиру [ADDRESS] , шляхом демонтажу самовільно прибудованого балкону; у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку застосувати вимоги абз. 2 ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення без участі боржника, передбачених цим Законом, направлених на приведення за рахунок боржника самочинно реконструйованого об`єкту нерухомого майна до попереднього стану, для чого вжити передбачених ст. ст. 48, 56, 61, 68 Закону України «Про виконавче провадження» заходів щодо виявлення доходів та майна [PERSON] , звернути стягнення на виявлені доходи та майно (накладення арешту) у відповідних межах, стягнуті з боржника кошти використати на витрати виконавчого провадження, що пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення, у відповідності до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» та стягнути судові витрати. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2018 року позовні вимоги Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про проведення самовільно реконструйованої квартири у первісний стан було задоволено частково (т. 1 а.с. 78-84). 04 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2021 року (т. 1 а.с. 107-166). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2021 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення було задоволено та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 187-189). Ухвалою суду від 04 квітня 2022 року по справі було закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду (т. 2 а.с. 20-21). Ухвалою суду від 05 жовтня 2022 року заяву представника відповідача про закриття провадження по цивільній справі залишено без задоволення (т. 2 а.с. 79-81) Представник Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, діючий на підставі довіреності від 27 січня 2022 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності (т. 2 а.с. 76, 77) Відповідач та його представник, діюча на підставі ордеру від 06 вересня 2021 року, в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися судом у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. Через канцелярію суду надали заяву, згідно якої просили суд розглядати справу за їх відсутності (т. 1 а.с. 112, т. 2 а.с. 72-73). Раніше надали відзив на позов, в обґрунтування якого зазначили, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27 квітня 2017 року належить квартира [ADDRESS] , яка в цілому складається з двох житлових кімнат, загальною площею - 41,3 кв.м., у тому числі житловою площею - 26,5 кв.м. Відповідно до технічного паспорту від 19 листопада 2009 року площа балкону вказаної квартири становить 0,9 кв.м. Вказували, що згідно технічного паспорту, виготовленого ТОВ «НОВЕ БТІ» після ремонту в квартирі, утеплення та реконструкції, оскільки до реконструкції балкон мав пошкодження та деформації, що впливали на його експлуатацію, площа балкону збільшена до 3,7 кв.м. Стверджували, що жодних підписів чи зазначень про отримання вказаних документів [PERSON] зі змісту акту перевірки МРА ОМР від 08 червня 2017 року не вбачається, крім того самого акту та припису про зупинення проведення робіт останній не отримував, оскільки, за адресою [ADDRESS] не проживав та постійно не перебував. Також до позовної заяви додано розпорядження Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №498/01-06 від 20 листопада 2017 року, відповідно до якого [PERSON] зобов`язано привести до попереднього стану квартиру [ADDRESS] у строк до 04 грудня 2017 року, однак, зазначене розпорядження останній не отримував та не міг його виконати. Відповідач вважає, що незначне розширення площі балкону не суперечить суспільним інтересам, не порушує права інших осіб, а також, відсутні істотні порушення будівельних норм і правил, з огляду на наступне. Зі змісту висновку судового експерта №40/21 судової будівельно-технічної експертизи від 01 жовтня 2021 року вбачається, що: «в результаті обстеження конструктивних елементів квартири за адресою: [ADDRESS] не виявлені дефекти та пошкодження, які негативно впливають на несучу здатність і експлуатаційну надійність. Шляхом спільного аналізу дефектів та пошкоджень. а також результатів перевірних розрахунків визначено технічний стан конструкцій балкону. По несучої здатності та експлуатацій тими властивостями конструкції визначено стан конструкції 1 - нормальний. Фактичні зусилля в елементах та перерізах не перевищують допустимих. Відсутні дефекти та пошкодження, які перешкоджають нормальній експлуатації або знижують несучу здатність або довговічність. Виконані будівельно-монтажні роботи за адресою: [ADDRESS] забезпечують експлуатаційну надійність будівель: міцність, стійкість, жорсткість несучих конструкцій. Якість виконаних будівельно-монтажних робіт відповідає вимогам діючих будівельних норм і правил, зокрема, ГОСТ 27751 - 88 «Надійність будівельних конструкцій і основ», СНиП 3.03.01-87 «Несучі та огороджувальні конструкції» ДБН В. 1.2-2:2006 «Навантаження і впливи». Приміщення обладнані необхідними інженерними комунікаціями, а також обладнанням у відповідності з вимогами діючих норм і правил. Стан основних несучих та огороджувальних конструкцій не представляє небезпеки для перебування тa життєдіяльності людей. Згідно проведеного дослідження можливо зробити висновок, щодо технічної можливості подальшої експлуатації реконструйованої квартири за адресою: [ADDRESS] .». Таким чином, відповідач стверджує, що переобладнання балкону у квартирі [ADDRESS] відповідає вимогам діючих норм і правил, а також не представляє небезпеки для перебування та життєдіяльності людей. Зазначив, що 26 травня 2017 року мешканці квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] , за вказаною адресою надали згоду на переобладнання ним балкону у квартирі [ADDRESS] . Крім того, 23 вересня 2021 року його сусіди, мешканці буд. [ADDRESS] , а саме: [PERSON] , що проживає в квартирі [ADDRESS] , [PERSON] , що проживає в квартирі [ADDRESS] , [PERSON] , що проживає в квартирі [ADDRESS] та [PERSON] , що проживає в квартирі [ADDRESS] , повідомили, що претензій щодо реконструкції балкону у квартирі [PERSON] не мають. Зміни балкону не перешкоджають в користуванні їхнім майном та шкоди не завдали. Враховуючи об`єм реконструкцій та характер, відсутність порушення суспільним інтересам або прав інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, відповідач просив суд залишити позовні вимоги без задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про приведення самовільно реконструйованої квартири у первісний стан підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У статті 16 ЖК України, до компетенції виконавчих органів місцевих рад віднесено здійснення державного контролю за використанням і схоронністю житлового фонду (частина перша статті 30); керування житловим господарством, забезпечення правильної експлуатації і схоронності жилих будинків, що є у віданні Ради, організація їх капітального і поточного ремонту. Суд вважає, що виконавчий орган місцевого самоврядування - Малиновська районна адміністрація ОМР - у межах своїх повноважень має право на звернення до суду із позовом про демонтаж самочинного будівництва для забезпечення схоронності вказаного майна з делегованими Одеською міською радою повноваженнями. Вказані повноваження виконавчого органу місцевого самоврядування суд вважає такими, що не є владними, а відтак спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, що також узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 01 березня 2018 року по справі №461/12052/15-ц. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 27 квітня 2017 року належить квартира [ADDRESS] , яка в цілому складається з двох житлових кімнат, загальною площею - 41,3 кв.м., у тому числі житловою площею - 26,5 кв.м. (а.с. 13, 118, 207-208, 209). Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідач самовільно, без затвердження у встановленому законом порядку проектної документації та відповідної дозвільної документації, виконав роботи з реконструкції квартири [ADDRESS] шляхом збільшення геометричних розмірів балкону. Факт проведення самочинної реконструкції балкону підтверджується: актом перевірки МРА ОМР від 08 червня 2017 року, приписом від 08 червня 2017 року, фотофіксацією, актом перевірки МРА ОМР від 12 червня 2017 року, листом КП ЖКС «Хмельницький» від 05 грудня 2017 року, а також технічним паспортом від 19 листопада 2009 року. Крім того, вказаний факт не заперечується відповідачем, власником квартири (а.с. 17-28). Зі змісту акту перевірки МРА ОМР від 08 червня 2017 року вбачається, що власник квартири [PERSON] був присутній при його складенні, припис про зупинення проведення робіт з реконструкції квартири отримав особисто, дозвільні документи на квартиру не надав, від пояснень відмовився (а.с. 20). Встановлено, що по факту проведення самочинного будівництва директор КП ЖКС «Черьомушки» 05 грудня 2017 року звернувся до Малиновської районної адміністрації ОМР (а.с. 26). Згідно листа Управління ДБК ОМР від 27 липня 2017 року на лист Малиновської районної адміністрації ОМР від 29 червня 2017 року вказано, що провести перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства не вдалося, оскільки на момент неодноразових виїздів на місце власник, або уповноважена особа були відсутні (а.с. 23). Встановлено, що розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №498/01-06 від 20 листопада 2017 року [PERSON] зобов`язано привести до попереднього стану вищевказану квартиру у строк до 04 грудня 2017 року. Відповідно до ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення виконавчих органів міської ради є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовим особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають ні відповідній території. Однак, не зважаючи на це, розпорядження Малиновської районної адміністрації ОМР [PERSON] не виконано, доказів, що спростовують зазначене відповідачем суду не надано. Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому у використання як єдиного цілого за умови що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст. 152 ЖК України, у редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі - ЖК України), виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. У відповідності до положень ч. 1 ст. 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. У ст. 179 ЖК України передбачено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 3.2. ДБН А. 2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» будівництво - це нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт та технічне переоснащення об`єктів будівництва. Пунктом 3.21. ДБН А. 2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації за будівництво» встановлено, що реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, в наслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників кількість продукту, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг. Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частини (за умови автономності). Встановлено, що жодних доказів, на підтвердження правомірності здійснених відповідачем робіт у квартирі суду не надано, в матеріалах справи відсутні будь-які дозвільні документи на проведення будівельних робіт, збільшення розміру балкону у спірній квартирі. Судом встановлено, що збільшення геометричних розмірів балкону в квартирі [ADDRESS] було здійснено в результаті реконструкції вказаної квартири та самочинного збільшення балкону. У пункті 4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, визначено, що власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на: переобладнання та перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку. Згідно п. 1.4.1. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 квітня 2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Відповідно до п. 1.4.4. Наказу, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається. Згідно з пунктом 1.4.5 Правил № 76 для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи: копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення; копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку; проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку; згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. Водночас згідно з пунктом 1.4.6 Правил № 76 власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. Переобладнання - улаштування в окремих квартирах багатоквартирних будинків індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переустаткування туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів. У пункті 1.4.3 Правил № 76 передбачено, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти до висновку, що переобладнання і перепланування жилих будинків (квартир), яке передбачає втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування будинку, допускається за наявності відповідного на це дозволу. ЖК України встановлено обов`язок отримувати дозвіл на прибудову, перепланування для «реконструкції» навісного балкону на зовнішній стіні багатоквартирного будинку, якщо такі дії передбачають втручання в несучі конструкції будинку. Згідно ст.ст. 152, 154 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів здійснюють контроль за утриманням будинків (квартир), що належать громадянам. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 червня 2022 року у справі №761/6800/16-ц. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», передбачено одержання дозволу виконкому місцевої ради та згоди решти учасників спільної власності при проведенні прибудови, надбудови або перебудови жилих і підсобних приміщень будинку. Згідно п.1.4.6. Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 квітня 2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень сільських, селищних рад у сфері благоустрою населених пунктів належить затвердження правил благоустрою територій населених пунктів. Згідно п. 2.8. Положення про Малиновську районну адміністрацію ОМР, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 26 квітня 2017 року, районна адміністрація здійснює заходи щодо виявлення на території району фактів самовільного будівництва або реконструкції та вирішує питання щодо знесення самочинно побудованих об`єктів або приведення самочинно реконструйованих об`єктів у первинний стан. Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил, місцевих правил забудови населених пунктів. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року №466 «Про деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» для початку будівельних робіт достатньо направлення повідомлення або декларації до територіального органу державної архітектурно-будівельної інспекції з урахуванням категорії складності об`єктів будівництва. Статтею 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року передбачено, що віднесення будівництва до категорії складності об`єктів будівництва до категорії складності об`єктів будівництва здійснюється проектною організацією і замовником; від зазначеної категорії залежить склад дозвільної документації, необхідної для початку будівництва. Відповідно до статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: направлення замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю (далі - орган державного архітектурно-будівельного контролю) - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування; реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I-III категорій складності; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до IV і V категорій складності. Згідно із Державними будівельними нормами України В.3.2-2-2009 п.8.14, при проектуванні реконструкції, капітальних ремонтів і перепланувань окремих квартир заборонено: утеплення і скління існуючих балконів і лоджій; улаштування нових і розширення існуючих балконів і лоджій, їх скління; улаштування нових віконних прорізів і розширення існуючих віконних і балконних прорізів; зміна форм і кольорів віконних рам і балконних дверей. Відповідно до вимог статті 376 ЦК України, статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають органи державної влади, органи місцевого самоврядування і інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї з наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; немає належного дозволу на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. Одночасно за положеннями частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови. Зазначена позиція також викладена у Постанові Першої судової палати Касаційного цивільного Верховного Суду від 18 квітня 2018 року по справі №757/9131/15-ц, провадження № 61-7498св18. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення (п.4 ч.2 ст.16 ЦК України). Оцінюючи всі зібрані докази у своїй сукупності, матеріали справи, враховуючи порушення відповідачем вимог житлового та містобудівного законодавства, а також інтересів співвласників багатоквартирного будинку, неотримання дозволу на проведення будівельних робіт на зовнішній стіні багатоквартирного житлового будинку, а саме: здійснення відповідачем самочинного розширення балкона, шляхом збільшення його геометричних дозволів, без погодженої проектної документації та дозволу Малиновської районної адміністрації, позовні вимоги про зобов`язання [PERSON] привести до попереднього стану за власний рахунок квартиру [ADDRESS] , шляхом демонтажу самовільно прибудованого балкону є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Наданий стороною відповідача висновок експерта №40/21 судової будівельно-технічної експертизи від 01 жовтня 2021 року не відповідає вимогам проектної документації, встановлених ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», та не може підміняти собою таку документацію. Крім того, вказаний висновок фактично виготовлений після проведення робіт з реконструкції балкону (а.с. 127-136, 156-161, 223-230). Щодо наданих відповідачем технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Нове БТІ» від 01 жовтня 2021 року, витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 01 жовтня 2021 року та згоди сусідів від 26 травня 2017 року, повідомлень сусідів щодо відсутності претензій від 23 вересня 2021 року, суд зазначає, що зазначені документи не можуть підміняти собою проектно-дозвільну документацію відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» (а.с. 121, 122-126, 138-141, 214-217, 218-222, 232, 233-236). Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача про застосування вимог ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення без участі боржника, передбачених цим Законом, направлених на приведення за рахунок боржника самочинно реконструйованого об`єкту нерухомого майна до попереднього стану, для чого вжити передбачених ст.ст. 48, 56, 61, 68 ЗУ «Про виконавче провадження» заходів щодо виявлення доходів та майна [PERSON] , звернення стягнення на виявлені доходи та майно (накладення арешту) у відповідних межах, а стягнуті з боржника кошти використати як кошти стягнуті з боржника на витрати виконавчого провадження, що пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення, у відповідності до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку, є передчасними і такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Судовий збір по справі становить 2761,50 грн., які сплачені позивачем при зверненні до суду, тому такі витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеної частини позовних вимог (а.с. 1-4, 32,33). На підставі ст. ст. 317, 383 ЦК України,

Outcome: partial