Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що стосунки з відповідачем погіршилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги. На даний час вони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, тому вважає збереження шлюбу неможливим та таким, що буде суперечити їх інтересам. Ухвалою судді від 11 квітня 2022 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву в якому вказав, що наведені позивачкою підстави для розірвання шлюбу ним заперечуються, оскільки носять формальний характер, є неконкретизованими та в їх підтвердження не подано жодного доказу. Просить врахувати, що на даний час ним з поважних причин приділяється менше уваги відносинам із позивачкою, оскільки з березня 2022 року він надає допомогу своїй хворій матері, яка переїхала із м. Харків і є внутрішньо переміщеною особою. Крім цього, просить врахувати, що розірвання шлюбу з позивачкою може мати негативний психологічний вплив на малолітнього сина [PERSON] , [INFO] та неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Із вказаних підстав просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Крім цього зазначила, що підстави для примирення між сторонами відсутні і будь-яке вжиття судом заходів для примирення є неприпустимим, з урахування того факту, що за період перебування справи у провадженні суду (з 21.03.2022 по даний час), сторони могли вирішити усі питання пов`язані із примиренням. Щодо примирення із відповідачем заперечила. Відповідач [PERSON] в судовому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позовну заяву. Вказав, що причини з яких позивачка просить розірвати шлюб є надуманими, формальними і бездоказовими. Вважає, що укладений із позивачкою шлюб можливо зберегти і примиритись із останньою, в зв`язку із чим просить надати термін для примирення. Крім цього, просить врахувати, що розірвання шлюбу негативно вплине на їхніх дітей. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 13 квітня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис №390. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26 січня 2015 року оголошено [PERSON] усиновлювачем [PERSON] , [INFO] . Згідно викладених у позові обставин, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя сторін не склалося, вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Посилання відповідача на те, що укладений між сторонами шлюб можливо зберегти і розірвання шлюбу негативно вплине на їхніх дітей не заслуговують на увагу, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу і відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Клопотання відповідача про надання терміну на примирення не заслуговує на увагу, оскільки позивачка категорично заперечила щодо надання такого терміну. Крім цього, відмовляючи у задоволенні клопотання відповідача про надання терміну на примирення судом взято до уваги той факт, що справа про розірвання шлюбу знаходиться в провадженні суду тривалий період часу, зокрема із 21.03.2022, а тому у відповідача було достатньо часу для примирення із позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, шлюб носить формальний характер, тому збереження шлюбу є неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам сторін, в зв`язку з чим суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved