Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивач звернулась в суд з даним позовом, в якому вказала, що 16 лютого 2013 року вона з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб. Зазначає, що від спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вказує, що відповідач матеріально сім`ю не забезпечує та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Зазначає, що їй самостійно важко утримувати їхню сім`ю, витрати на дітей збільшились. Зазначає, що їй відомо про те, що відповідач має нерегулярний мінливий дохід, оскільки постійно працює на сезонних роботах. Зазначає, що стан здоров`я та матеріальне становище відповідача дають йому можливість сплачувати аліменти на утримання їхніх дітей. Позивач просить суд стягувати з відповідача, [PERSON] , на її користь, аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 3000 (три тисячі) гривень на кожну дитину, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також просить стягнути з відповідача на її користь витрати понесені на правову допомогу у сумі 2500 ( дві тисячі п`ятсот) гривень. Позивач у судове засідання не з`явилася, однак попередньо подала до суду заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задоволити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що є безробітнім, і згідний сплачувати мінімальний розмір аліментів. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав. Між сторонами виник спір з приводу стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей. Згідно копій свідоцтв про народження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , сторони по справі є батьками малолітніх дітей (а.с. 4-5). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, величину прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд вважає, що позов слід задовольнити частково та слід стягувати з відповідача, [PERSON] , на користь позивача, [PERSON] , аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] у розмірі по 1600 (одній тисячі шістсот) гривень, щомісячно, на кожну дитину. Стягнення аліментів слід розпочати з дня подання позову до суду, тобто з 12.09.2022 року, і слід проводити до досягнення дітьми повноліття. Судові витрати необхідно розподілити відповідно до вимог ст. 137, 141 ЦПК України. Тобто з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. Також відповідно до ст.137 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст. ст.180,181,182,184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial