Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

У липні 2022 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між ними розірваний та на підставі рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 14.06.2017 року стягнуто з [PERSON] на утримання їх спільного сина стягнуто аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. З метою примусового виконання вказаного судового рішення в частині стягнення аліментів відкрито виконавче провадження, однак відповідач ухиляється від виконання судового рішення, аліменти сплачує не в повному обсязі, обмежується частковою сплатою аліментів й відповідно загальна сума заборгованості по аліментах становить 72\~386 гривень 60 копійок. У зв`язку з наведеним вважає, що останній має нести відповідальність передбачену законом, а саме сплатити пеню за період з 01.07.2021 року по 01.07.2022 року в сумі 147\~077 гривень 18 копійок. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми права, просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів, що становить 72\~386 гривень 60 копійок та пеню - 147\~077 гривень 18 копійок. В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї до суду надійшла заява в якій просила суд справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та в разі відсутності відповідача не заперечувала щодо ухвалення по справі заочного рішення. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду про виклик його до суду. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. На підставі ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилось без технічної фіксації. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1\~ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою\~ст.4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] та його батьками є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] (а/с 7). Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 20.05.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 16.09.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №1567, розірвано. (а.с.6). Відповідно до рішення Апеляційного\~суду Чернівецької\~області від\~14.06.2017\~року стягнуто\~з [PERSON] \~ на\~користь [PERSON] \~ аліменти\~на утримання\~ їх\~спільного сина\~в розмірі\~ј частини\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше 30\~%\~прожиткового мінімуму\~ для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісячно,\~починаючи з\~ 07.03.2013\~ року\~і \~до досягнення\~ дитиною\~повноліття (а/с 9-10). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, складеного Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) третім відділом державної виконавчої служби у м. Чернівці станом на 01.07.2022 року, заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом виданим 22.06.2017 року Садгірським районним судом м. Чернівці становить 72 386 гривень 60 копійок (а.с.12). Так, частиною першою\~статті 196\~СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При цьому, відповідно до роз`яснень, які містяться у\~\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахування аліментів банком. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Тобто відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає в усіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Таким чином, з системного аналізу наведеного вбачається, що в даному випадку діє презумпціюя вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, у зв`язку з цим на неї покладається тягар доведення протилежного, однак відповідач не спростував належним чином обставин позову, передбачених\~ст.196 СК України, які є підставою для покладення відповідальності зі сплати відповідної неустойки, зокрема за наслідками судового розгляду даного спору судом не встановлено належними і допустимими доказами, що прострочення сплати аліментів стало можливим через несвоєчасну виплату відповідачеві заробітної плати чи пенсії, що мало місце неправильне перерахування аліментів банківськими установами, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав вважати, що вина відповідача у справі в прострочення сплати аліментів відсутня, а тому приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені в порядку\~ст.196 СК України. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Таких правових висновків щодо порядку обчислення пені у разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Крім того, Велика Палата Верховного Суду у цій постанові зазначила, що у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) питання стягнення пені зі сплати аліментів вирішено аналогічно у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року, проте, помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів. При цьому, відповідно до частини ч.4\~ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як убачається з матеріалів справи, відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів й відповідно доказів наявності поважних причин неможливості їх сплати суду не надав. \~ \~ \~ \~Таким чином, обчислюючи розмір неустойки, суд виходить із розміру заборгованості, який був визначений державним виконавцем у розрахунку від 15.07.2022 року і який не спростований будь-якими належними та допустимими доказами. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по сплаті аліментів, що становить 72\~386 гривень 60 копійок та пеня за період з 01.07.2021 року по 01.07.2022 року в розмірі 147\~077 гривень 18 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved