Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що 29 листопада 2019 р. сторони уклали шлюб, який було зареєстровано Довгинцівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області актовий запис №460. Після реєстрації шлюбу попереднє прізвище « [PERSON] » було змінено на прізвище чоловіка « [PERSON] ». В шлюбі з відповідачем у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що на протязі всього періоду шлюбу з відповідачем періодично виникали сварки, внаслідок того, що кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у другій половині 2021 року непорозуміння між ним посилилися і наприкінці року, у грудні, вона з відповідачем припинили шлюбні відносини, перестали проживати як чоловік і дружина, і саме з цього часу перестали вести спільне господарство, на теперішній час позивач з сином мешкають окремо від відповідача, відповідач зараз живе за місцем реєстрації. Тому, позивач вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, тому вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 14 жовтня 2022 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, до початку розгляду справи надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, разом з позовною заявою надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, взявши до уваги заяву позивача, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.11.2019 року, який зареєстровано Довгинцівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №460 (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Причиною припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем стало те, що вони на протязі всього періоду шлюбу з відповідачем періодично виникали сварки, внаслідок того, що кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, у другій половині 2021 року непорозуміння між ним посилилися і наприкінці року, у грудні, вона з відповідачем припинили шлюбні відносини, перестали проживати як чоловік і дружина, і саме з цього часу перестали вести спільне господарство, на теперішній час позивач з сином мешкають окремо від відповідача, відповідач зараз живе за місцем реєстрації. Так, побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно п. 10 Постанови ПВСУ № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Конституцією України проголошена охорона сім`ї державою, що полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачу - [PERSON] , відповідачу - [PERSON] . Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, тобто, у разі задоволення позову - на відповідача. Тому, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] , сплачений останньою при подачі позовної заяви судовий збір (а.с. 1), а саме 992,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved