Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

Відповідач позовні вимоги визнала, щодо їх задоволення не заперечувала, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву. Представник позивача [PERSON] на задоволенні позову наполягав, просив розглянути справу без його участі та участі позивача. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін та їх і/н; копія договору купівлі - продажу від 27.05.2021р.; копія свідоцтва про смерть [PERSON] ; копія інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 09.02.2022р.; копія договору дарування від 21.012.2005р.; копія витягу КП «РБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.04.2006р.; копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.11.2005р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами [ADDRESS] ; копія державного акту на право на земельну ділянку серії ЯИ № 151072; копія рішення Ренійського районного суду Одеської області від 13.09.2016р.; копія сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0107747; копія заяви [PERSON] про прийняття спадщини від 14.08.2018р.; копія заяви [PERSON] про відмову від спадщини від 08.12.2018р.; копія заяви [PERSON] про відмову від спадщини від 08.12.2018р.; копія свідоцтва про народження [PERSON] ; копія свідоцтва про одруження [PERSON] ; копія свідоцтва про народження [PERSON] . Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що представник позивача звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до відповідача, зазначивши, що у 27.05.2021р. між позивачем та [PERSON] була досягнута домовленість про купівлю-продаж житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 3,6100 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером: 5124184000:01:002:0425 та земельної частки (пай), розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах в СВК "Світанок" с. Плавні, Ізмаїльського району (колишній Ренійський), Одеської області. Так, позивач сплатив відповідачу обумовлену договором вартість майна у розмірі 200 000 грн., у зв`язку з чим, відповідач надала позивачу майно для вільного користування і володіння. Так як, згідно законодавства подібні договори підлягають нотаріальному посвідченню, позивач запропонував відповідачу привести їх домовленість у відповідності до вимог закону. Проте, до теперішнього часу Договір нотаріально не посвідчений, та придбане майно досі не було переоформлено на позивача, оскільки відповідач у передбачений договором строк не з`явилась до нотаріусу та до теперішнього часу ухиляється від цього. При останній зустрічі з відповідачем, останньою було повідомлено позивачу про те, що вона не зможе надати нотаріусу правовстановлюючі документи на майно, державну реєстрацію яких здійснено у встановленому порядку, необхідних для нотаріального посвідчення договору. Як пояснила відповідач, це пов`язано з тим, що все вищенаведене майно належало її батькові - [PERSON] , який помер [INFO] [PERSON] заповідального розпорядження на випадок своєї смерті на залишив, але після його смерті відповідач звернулась у передбачені законодавством терміни (шість місяців з часу відкриття спадщини) до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Інші спадкоємці: сестра відповідача - [PERSON] та мама відповідача - [PERSON] , звернулися до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявами від 08.12.2018, зареєстрованих в реєстрі за №127 і №139, згідно яких відмовилися від прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відтак, відповідач є власником майна, однак свої права власності на це майно до теперішнього часу не оформила належним чином. Таким чином, на момент оформлення сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна відповідач (продавець) не мала на це право, оскільки на час укладання договору майно належним чином не переоформила та не мала права його продавати, що наразі унеможливлює укладання договору у нотаріальному порядку. Враховуючи вищенаведене, позивач був вимушений звернутися із позовом до суду. Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки надані суду документи в повному обсязі підтверджують обставини викладені у позовній заяві. Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків. Згідно матеріалів справи, сторонами, при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах: відповідачу передані гроші, а позивачу об`єкт нерухомості. Відповідач жодного разу не висувала вимоги щодо повернення вказаного нерухомого майна, не заперечувала проти визнання права власності за позивачем. Відповідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~статті 388\~цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. На підставі ч.1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:\~було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;\~було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;\~вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.\~ Частиною 1 ст. 397 ЦК України, передбачено, що володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Згідно ч. 3 ст. 397 ЦК України, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Так, позивач набула право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями [ADDRESS] , земельної ділянки, площею 3,6100 га, з кадастровим номером: 5124184000:01:002:0425 та земельної частки (пай), розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах в СВК "Світанок" с. Плавні, Ізмаїльського району (колишній Ренійський), Одеської області, , в порядку ст. 330 ЦК України, як добросовісний набувач, придбавши об`єкти нерухомості у відповідача, який вона фактично не мала права відчужувати. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Підстав, які не дозволяють визнання права власності за позивачем, судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за можливе визнати за позивачем, як за добросовісним набувачем, право власності на нерухоме майно.

Outcome: approved