Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.01.2011 року в сумі 15765,45 грн. та судові витрати. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачка [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 15.01.2011 року. Відповідно до виявленого бажання, відповідачці було відкрито кредитний рахунок (що підтверджується Випискою по рахунку, яка додається до позову) та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці, довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову та надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 700,00 грн. Свої зобов`язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, у зв`язку із чим виникла заборгованість по кредитному договору станом на 31.08.2021 року в сумі 19326,69 грн, яка складається з наступного: 696,01 грн заборгованість за тілом кредита; 14919,44 грн заборгованість за відсотками; 3711,24 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії. При цьому позивач звертає увагу суду, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 15765,45 грн., яка складається з наступного: 696,01 грн заборгованість за тілом кредита; 14919,44 грн заборгованість за відсотками; 150,00 грн нарахована пеня; На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів позивача та змусило його звернутись до суду. Ухвалою від 25 жовтня 2021 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Ухвалою від 25 листопада 2021 року позовну заяву було повернуто позивачу. Постановою від 08 червня 2022 року ухвалу судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2021 року, скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою від 04 липня 2022 року відкрито провадження по справі та вирішено розглядати останню в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Позивач про розгляд справи повідомлений належним чином. Від відповідачки, [PERSON] , у запропонований їй ухвалою строк, відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи відповідачка повідомлялась належним чином. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подала відзив, приймає рішення про розгляд справи на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до положень\~ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими, електронними доказами. Відповідно до\~ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дана норма також закріплена у ст. 12 ЦПК України. Згідно зі статтями\~526,\~527,\~530 Цивільного кодексу України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено з позовної заяви, що 15.01.2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого в свою чергу є АТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір №б/н із [PERSON] , шляхом підписання останньою заяви, внаслідок чого їй було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який в послідуючому було збільшено до 700 грн., що підтверджується анкетоюзаявою та Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. (а.с.13,15) Досліджена анкета-заява не містить жодного посилання на Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, що діяли на час її складання, крім того у заяві не вказана базова процентна ставка. Однак, видача кредитної картки відповідачу підтверджується довідкою Банку. (а.с.14) Також, до позовної заяви позивачем додано розрахунок заборгованості за договором №б/н від 15.01.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , станом на 31.08.2021 року.(а.с.7-10) Згідно з останнім розрахунком відповідач має заборгованість у загальному розмірі станом на 31.08.2021 року в сумі 19326,69 грн, яка складається з наступного: 696,01 грн заборгованість за тілом кредита; 14919,44 грн заборгованість за відсотками; 3711,24 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії. При цьому позивач звертає увагу суду, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості. А кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 15765,45 грн., яка складається з наступного: 696,01 грн заборгованість за тілом кредита; 14919,44 грн заборгованість за відсотками; 150,00 грн нарахована пеня; Виписка за договором № б/н станом на 15.01.2021 року свідчить про активне користування відповідачем кредитними коштами.(а.с.10-12) Разом із тим, відповідач не спростувала той факт, що отримала від позивача кредитну картку та проводила з її застосуванням певні операції. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Проте, у порушення умов договору та чинного законодавства, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала та не повернула використані нею кредитні кошти, а доказів іншого суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачки має бути стягнута сума заборгованості за тілом кредита 696,01 грн. Що ж стосується стягнення з відповідачки заборгованості за відсотками у сумі 14919,44 грн. та пенею у сумі 150 грн., то в задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити, оскільки, додані до позовної заяви Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною, укладеного між сторонами договору б/н від 15.01.2018 року, оскільки не підписані відповідачем. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 22 березня 2017 року №6-2320цс16 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, відповідно до якого суд не встановив наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та відповідно, чи брав на себе зобов`язання відповідач зі сплати винагороди та неустойки в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. На підставі положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог, що складає ( 696,01 грн. - задоволена сума х2270 грн - сума сплаченого судового збору :15765,45 грн. - ціна позову) = 100,21 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial