Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

В серпні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до ФОП [PERSON] , про визнання трудових відносин припиненими. Свій позов мотивував тим, що з 01.03.2012 року вона працювала продавчинею продовольчих товарів - найманим працівником у ФОП [PERSON] в с.м.т. Новосвітлівка Сорокинського району Луганської області. У зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області та активними бойовими діями, [PERSON] була змушена виїхати з с.м.т. Новосвітлівка 19.08.2014 року. Вона зареєстрована з 2014 року як внутрішньо-переміщена особа в м. Олександрія та по теперішній час перебуває тут. Вона звернулася до Олександрійського міськрайонного центру зайнятості з метою пошуку роботи щодо отримання статусу зареєстрованого безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Але їй було відмовлено, так як на момент реєстрації вона перебуває в трудових відносинах з ФОП [PERSON] . Де на теперішній час перебуває ФОП [PERSON] їй не відомо, тож в позасудовому порядку вирішити цей спір неможливо. Просить визнати трудові відносини між нею та відповідачем припиненим з 19.08.2014 року, в зв`язку з її звільненням із займаної посади продавця продовольчих товарів за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України. Ухвалою суду від 24.08.2022 року провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.16). Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Боровський В.А., в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали посилаючись на обставини викладені в позові. Просили позов задовольнити. Відповідач ФОП [PERSON] до суду не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлялася завчасно, належним чином (а.с.21, 22, 29), в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. У визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні у її відсутність не подала. Суд на підставі ст.ст. 223, 279-281 ЦПК України, за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів в заочному порядку. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.03.2012 між фізичною особою - підприємцем [PERSON] , [NUMBER] , та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , було укладено безстроковий трудовий договір, який до теперішнього часу не було розірвано та не знято з реєстрації у центрі зайнятості. Згідно з наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.06.2001 року за № 554/5745, зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Відповідно до п. 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). Відповідно до Указу Президента України від 14.11.2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» (зі змінами), УДППЗ «Укрпошта» не здійснюється пересилання пошти на окремі території Донецької та Луганської областей. Згідно розпорядження КМУ №1085-р від 07.11.2014 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» смт. Новосвітлівка Краснодонського району, Луганської області знаходиться на території, де органи державної влади не здійснюють на даний час свої повноваження, в тому числі і поштові служби. В зв`язку з активними бойовими діями в с.м.т. Новосвітлівка Сорокинського району Луганської області [PERSON] 19.08.2014 року була змушена виїхати з зони проведення АТО. Згідно довідки №3505000025 від 17.10.2014 року [PERSON] взята на облік як внутрішньо-переміщена особа в м. Олександрія Кіровоградської області де і перебуває до теперішнього часу. Таким чином, позивач, не має можливості подати поштовим відправленням заяву про припинення трудових відносин, оскільки такі відправлення на вказану територію не приймаються. Відповідно до ст.36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника (стаття 38 КЗпП України). Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноваженим ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. За змістом ч. 3 ст. 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Згідно з частиною 1 статті 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, а нормами статті 46 Конституції України передбачено право на соціальний захист шляхом сплати пенсії, яка сплачується за рахунок страхових внесків громадян при загальнообов`язковому соціальному страхуванні. Відповідно до ст.21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, має свої особливості. Відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08.06.2001року (зі змінами та доповненнями) (надалі Порядок), припинення дії безстрокового трудового договору, укладеного між фізичною особою та найманим працівником по договорам, які укладалися до 01.01.2015 року, повинно бути зареєстровано в центрі зайнятості, а також фізична особа та найманий працівник повинні з`явитися до центру зайнятості із своїми примірниками договорів та пред`явити їх, а представник центру зайнятості реєструє припинення трудового договору та вчиняє запис про це на договорі про реєстрацію припинення. Згідно з п.8 цього Порядку, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідно до п.9 цього Порядку, відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Відповідно до п.14, п.15 Порядку, записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. Посадова особа центру зайнятості підтверджує особистим підписом записи, унесені фізичною особою до трудової книжки працівника, і засвідчує їх печаткою. Таким чином, запис на примірниках трудового договору про його зняття з реєстрації робиться на підставі здійсненого фізичною особою - підприємцем запису про підстави припинення такого договору. Отже, як вбачається з матеріалів справи, трудові відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені 19.08.2014 року, однак, процедура розірвання трудового договору, відповідно до законодавства України про працю не виконана, досудове врегулювання спору неможливе в силу того, що відповідач на території України не проживає, позивач позбавлена можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку, не має можливості розірвати укладений між нею та відповідачем трудовий договір за власною ініціативою, позбавлена можливості самостійно зняти його з реєстрації, що порушує її конституційні права - право на працю, на оплату праці, та здійснення обов`язкових соціальних внесків, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Outcome: approved