Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] який зареєстрований 27 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №2889, свідоцтво про одруження Серія [NUMBER] від 27 жовтня 2015 року, мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сім`я фактично розпалася. Від спільного подружнього життя сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, заперечував що до надання сторонам строку для примирення. Відповідач в судовому засіданні, не заперечувала що до задоволення позову. Суд вислухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, дійшов до такого висновку. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] , виданого 27 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві, сторони 27 жовтня 2015 року уклали шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №2889. Від спільного подружнього життя сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у частині першій статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України далі СК). Статтею 24 СК України закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень статті 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Відповідно до вимог статті 112 СК України, якою визначено підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з"ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ч. 1 ст. 113 СК). Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved