Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Бобровицька міська рада як орган опіки та піклування в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . [PERSON] безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, не приділяла належної уваги розвитку та вихованню малолітнього сина, регулярно на довгий час залишала сина на свою матір [PERSON] та зникала в невідомому напрямку. Вона офіційно ніде не працює, періодично вживає спиртні напої, веде невпорядкований спосіб життя. Згідно інформації центру надання соціальних послуг Бобровицької міської ради, з 08.11.2019 сім`я [PERSON] перебуває на обліку сімей (осіб), що опинились у складних життєвих обставинах. Працівниками центру систематично проводилася профілактична робота із [PERSON] , надавалася допомога у вирішенні соціально-побутових питань, формуванні відповідального батьківства, надавалися психологічні поради, однак остання свідомо нехтувала порадами та консультаціями. Траплялися випадки залишення матір`ю малолітнього [PERSON] на сторонніх осіб. 11.07.2021 оператор служби 102 зафіксував повідомлення від [PERSON] про те, що напередодні [PERSON] залишила малолітню дитину на заявника та пішла в невідомому напрямку. Дитину наступного дня не забрала, хлопчик був голодний та потребував допомоги. Згідно з актами про відвідування сім`ї, бабуся хлопчика [PERSON] також не змогла забезпечити належний догляд за малолітнім онуком через житлово-побутові проблеми, постійні зміни місця свого проживання. 13.12.2021 працівниками служби у справах дітей спільно з ДОП ВП №2 та фахівцем із соціальної роботи центру надання соціальних послуг малолітнього [PERSON] було влаштовано до дитячого відділення КНП «Бобровицька опорна лікарня». Після звернення до Служби у справах дітей [PERSON] дитину було повернуто матері 17.12.2021. Проте, 13.01.2022 мати співмешканця [PERSON] повідомила, що остання залишила [PERSON] та зникла, після чого дитину знову було влаштовано до дитячого відділення КНП «Бобровицька опорна лікарня». З метою захисту життя та здоров`я дитини на підставі рішення виконавчого комітету міської ради 20.01.2022 малолітнього [PERSON] влаштовано на тимчасовий догляд і виховання в сім`ю патронатного вихователя. Згідно журналу спостережень за дитиною патронатного вихователя, малолітній [PERSON] важко йшов на контакт, навички та вміння не відповідають віковим особливостям дитини, [PERSON] до дитини не приїздить, матеріальної підтримки не надає, з вихователем спілкується лише в телефонному режимі. Мати малолітнього вчергове змінила місце проживання та проживає у будинку співмешканця [PERSON] в с. Соколівка Ніжинського району. Відповідно до акту обстеження умов проживання, відповідачка не створила умов для повернення сина у її родину, вона не має доходу, продукти харчування відсутні, схильна до аморального способу життя, ставлення до дитини байдуже. На засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Бобровицької міської ради 19.05.2022 прийнято рішення про доцільність відібрання малолітнього [PERSON] від матері. Висновок комісії затверджений рішенням виконавчого комітету Бобровицької міської ради №116 від 20.05.2022. Враховуючи викладене, просить відібрати від [PERSON] малолітнього [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передати дитину органу опіки та піклування для вирішення питання подальшого влаштування дитини в сімейні форми виховання, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі ј частини від її заробітку (доходу). Представниця позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Зазначила, що на даний час малолітній [PERSON] проживає в с. Соколівка Ніжинського району разом із бабусею та її співмешканцем. Мати дитини, [PERSON] не проживає з дитиною та на зв`язок не виходить. З`являється тільки для того щоб взяти у своєї матері продукти та гроші, а дитиною не цікавиться. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.59). В судове засідання не з`явилася без поважних причин та не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі не надала, не надала відзиву. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст. 280-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представниця позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не надійшло відомостей про причини неявки, не подано відзиву. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що працює із сім`єю [PERSON] два роки. Родина перебуває на обліку у центрі надання соціальних послуг Бобровицької міської ради. [PERSON] не забезпечувала дитину, кошти використовувала не за потреби. Двічі дитина була у кризовій ситуації та перебувала в лікарні. [PERSON] веде асоціальний спосіб життя та не цікавиться дитиною. Свідок [PERSON] , яка працює в службі у справах дітей Новобасанської об`єднаної територіальної громади зазначила, що 16.05.2022 під час перебування в будинку за місцем проживання [PERSON] в с. Соколівка Ніжинського району працівниками служби у справах дітей в будинку не було виявлено дитячих речей, іграшок та ліжка для дитини. Дитина проживає в с. Соколівка разом із бабусею та її співмешканцем. Мати не допомагала дитині, не приїздила, телефонувала лише коли їй були потрібні гроші, зловживає спиртними напоями. Бабуся не має можливості доглядати за дитиною. Під час приїздів до [PERSON] , де проживає малолітній [PERSON] , працівники служби забезпечували дитину продуктами харчування та іншими речами, так як сім`я не має коштів для забезпечення дитини всім необхідним. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представниці позивача, та свідків, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] (а.с.5). Як вбачається із характеристики, виданої Новобасанською сільською радою, [PERSON] проживає з 05.02.2022 без реєстрації в [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю в будинку співмешканця матері, за місцем проживання характеризується не з позитивної сторони, ніде не працює (а.с.11). Відповідно до акту обстеження умов проживання від 02.02.2021, складеного Центром надання соціальних послуг Бобровицької міської ради, сім`я [PERSON] з 2019 року перебуває на обліку сімей, які опинилися в складних життєвих обставинах. [PERSON] є одинокою матір`ю, яка народила дитину неповнолітньою. Її син [PERSON] проживає з бабусею [PERSON] , яка повністю опікується онуком. 27.01.2021 від бабусі надійшло повідомлення про те, що мати [PERSON] веде аморальний спосіб життя, тижнями не з`являється вдома, не забезпечує дитину необхідним доглядом та не виявляє інтересу до його внутрішнього світу. Фахівцями Центру надання соціальних послуг Бобровицької міської ради малолітній [PERSON] був влаштований до Бобровицького закладу дошкільної освіти ясла-садка «Веселка», а його бабуся [PERSON] була працевлаштована до КП «Міськдобробут». З [PERSON] проводилися бесіди виховного характеру, надавалися психологічні поради. Фахівці центру посприяли у поновленні [PERSON] державної соціальної виплати при народженні дитини, яка була припинена у зв`язку з нецільовим використанням коштів (а.с.13). 11.07.2021 оператором служби «102» було зафіксоване повідомлення від [PERSON] про те, що його знайома залишила на нього дитину та пішла в невідомому напрямку, дитину не забрала. В подальшому було з`ясовано, що залишена дитина це [PERSON] , якого було повернуто в родину прабабусі [PERSON] . Вихованням хлопчика займалася бабуся [PERSON] , яка мала особисті та житлові проблеми. Бабуся залишала хлопчика на співмешканця, який мав сумнівну репутацію. 12.07.2021 Центром надання соціальних послуг для проведення профілактичної виховної роботи було запрошено матір та бабусю неповнолітнього [PERSON] . В ході розмови з фахівцями [PERSON] пояснила, що залишила дитину на [PERSON] , оскільки мала йти гуляти, а до [PERSON] не додзвонилася, бо та була п`яна. (а.с.14,15,16). Згідно актів про відвідування сім`ї від 09.11.2021, 10.11.2021, 16.11.2021 [PERSON] регулярно без попередження та повідомлення про місце свого знаходження залишала малолітнього сина на матір. Бабуся хлопчика [PERSON] не змогла забезпечити належний догляд за малолітнім онуком через житлово-побутові проблеми та постійні зміни місця свого проживання (а.с. 30-33). 13.12.2021 працівниками служби у справах дітей спільно з ДОП відділення поліції №2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області та фахівцем із соціальної роботи центру із надання соціальних послуг малолітнього [PERSON] було влаштовано до дитячого відділення КНП «Бобровицька опорна лікарня» (а.с. 20). Після того як [PERSON] 16.12.2021 повідомила Службу у справах дітей про зміну місця проживання ( [ADDRESS] ), надала характеристики на свого співмешканця [PERSON] , його матір [PERSON] , акт обстеження умов проживання сім`ї та виявила бажання забрати сина з лікарні до себе, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Бобровицької міської ради 17.12.2021 було прийнято рішення про повернення малолітнього [PERSON] його матері [PERSON] (а.с.22). В подальшому, [PERSON] залишила дитину на матір свого співмешканця, яка привезла малолітнього [PERSON] до Бобровицької міської ради та повідомила, що [PERSON] залишила дитину та сама з ним не проживає. 13.01.2022 органом внутрішніх справ України та закладом охорони здоров`я було складено акт про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, дитину доставлено до КНП «Бобровицька центральна лікарня» Дитину було влаштовано до дитячого відділення лікарні, де в нього було виявлено паразитарне захворювання шкіри. Його мати в лікуванні участі не приймала. На рекомендації фахівців центру [PERSON] не реагувала. За результатами проведеної оцінки потреб сім`ї складні життєві обставини підтверджено, випадок класифіковано як середній. (а.с.26). Актами обстеження умов проживання підтверджено, що мати дитини безвідповідально відноситься до виконання батьківських обов`язків, не цікавиться життям [PERSON] , не бере участі в його вихованні. Санітарно-гігієнічні умови проживання дитини порушені, запас продуктів харчування для дитини мінімальний, рівень гігієни дитини низький, дитина одягнена в брудний одяг (а.с.17-21). Для вирішення подальшої долі дитини на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Бобровицької міської ради 14.01.2022 було прийнято рішення про влаштування малолітнього [PERSON] на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] з 20.01.2022 по 19.04.2022, а в подальшому до 20.07.2022 згідно рішення Комісії від 19.04.2022 (а.с.23-25). Згідно журналу спостережень за дитиною патронатного вихователя, малолітній [PERSON] важко йшов на контакт, навички та вміння не відповідають віковим особливостям дитини (а.с.29). Згідно висновку органу опіки та піклування Бобровицької міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Бобровицької міської ради від 20.05.2022 №116, орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати малолітнього [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав (а.с.9, 10). Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8). Відповідно до частини першої статті 170 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Батьки, від яких відібрана дитина, не втрачають щодо неї прав та обов`язків, обумовлених походженням. Вони надалі залишаються носіями обов`язку щодо виховання дитини, мають право на особисте її виховання та спілкування з ними. Проте та обставина, що дитина передана іншій особі або навчальному закладу, означає, що саме їх напрямок та умови виховання одержали перевагу над тим, що здатні створити батьки, й з цим напрямком батьки повинні будуть узгоджувати свою поведінку. Основними підставами для відібрання дитини є ухилення батьків від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоке поводження з дитиною; захворювання батьків на хронічний алкоголізм або їх наркотична залежність; будь-які види експлуатації дитини, примус її до жебракування та бродяжництва тощо. Інші випадки охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання.\~\~Варто враховувати й ступінь небезпеки для дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. З урахуванням викладеного вище, а також того, що в судовому засіданні підтверджено наявними в матеріалах доказами, що відповідачка умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини, її поведінка створює безпосередню загрозу життю та здоров`ю сина, тому позовні вимоги позивача про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Згідно зі статтею 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. При визначенні\~розміру аліментів,\~у відповідності\~до ст.\~182\~СК України,\~суд враховує\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею ЦПК України. Враховуючи всі обставини, зокрема те, що відповідачка матеріальну допомогу на утримання сина не надає, даний обов`язок покладений на неї законом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідачки слід стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки з його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Також, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір, оскільки позивач звільнений від його сплати при подачі позову до суду. Суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць у відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved