Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

У серпні 2022 року позивач, через представника адвоката Тищенко Л.М., звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 17 травня 2013 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи зростання цін і прожиткового мінімуму, зазначений розмір аліментів на даний час є недостатнім для повноцінного утримання їхньої спільної доньки. Крім того, через військові дії на території України вона (позивач) втратила роботу, а її квартира знищена. Відповідач має нормальний стан здоров`я, постійне місце роботи та достатній заробіток. Також зазначила, що старша дитина відповідача досягла повноліття, а тому [PERSON] вже не сплачує аліменти на її утримання, що було враховано судом при винесенні рішення від 17 травня 2013 року. Враховуючи наведене, просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 23 серпня 2022 року було відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, відповідно до заяви представник позивача просила розглядати справу за їхньої відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки відповідач не повідомив про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходили, у суду наявні відомості про його належне повідомлення про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 17 травня 2013 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 березня 2013 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 6). З вказаного рішення суду вбачається, що з відповідача [PERSON] за рішенням Святошинського районного суду від 04 жовтня 2001 року стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , що стало підставою для зменшення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Стаття 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. За змістом положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи викладене, оскільки стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , припинено в зв`язку з досягненням останнім повноліття, що свідчить про зміну матеріального стану платника аліментів, суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, збільшити розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , які стягуються із [PERSON] за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 17 травня 2013 року, до ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 вересня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved