Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка), звернулась до Макарівського районного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (далі - ТОВ «ФК «Паріс», відповідач), вказавши третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, в якому просила визнати виконавчий напис №901, вчинений 12.06.2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначила наступне. 12.06.2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. було вчинено оспорюваний виконавчий напис №901 про стягнення з позивачки на користь ТОВ «ФК «Паріс» заборгованості за кредитним договором №0032388 від 29.05.2019 року у сумі 28915,57 грн., а також витрати пов`язані із вчиненням виконавчого напису у розмірі 450 грн. Даний виконавчий напис був пред`явлений до виконання відповідачем, та постановою від 01.08.2020 року приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. було відкрито виконавче провадження №62703512. Вважає, що вищевказаний виконавчий документ, у вигляді виконавчого напису №901, виданий 12.06.2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Кондратюком В.С., вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу, за відсутності належних і допустимих документальних доказів на підтвердження факту направлення позивачці вимоги або повідомлення про наявність заборгованості та необхідності її погашення, що позбавило останню права оспорити вимоги відповідача, а також за відсутності нотаріально посвідченого кредитного договору. У зв`язку з наведеним позивачка просить визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 23.02.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою від 23.02.2022 року у порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано у приватного виконавця Чучкова М.О. належним чином засвідчену копію оспорюваного виконавчого напису від №901 від 12.06.2020 року. На неодноразові нагадування суду від 17.08.2022 року, від 21.09.2022 року, приватний виконавець Чучков М.О. витребувані судом документи надав лише 07.10.2022 року, які приєднані до матеріалів справи (а.с.36-45). Копію ухвали суду від 23.02.2022 року та позовну заяву з додатками відповідач отримав 23.08.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0800100021362 (а.с.29). Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Приватний нотаріус своїм правом на надання суду письмових пояснень по суті позову, не скориставсь. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справі, суд встановив наступне. 29.05.2019 року між Акціонерним товариством «РВС БАНК» та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підписано Заяву-Договір надання банківської послуги №0032386 (далі - Договір, а.с. 14), відповідно до якого банк надає [PERSON] споживчий кредит на наступних умовах: сума кредиту -25641,03 грн., строком на 24 місяці, фіксована процентна ставка (річних) 18%. 29.05.2019 року [PERSON] також було підписано Паспорт споживного кредиту (а.с.13), а також Графік платежів та розрахунок загальної вартості споживчого кредиту (а.с.12). Як вбачається з повідомлення №479/5 від 21.04.2020 року (а.с.15), між Акціонерним товариством «РВС БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» 05.03.2020 року було укладено Договір №05/03/2020-1 про відступлення права вимоги, за яким Акціонерне товариство «РВС БАНК» відступило шляхом продажу новому кредитору право вимоги за Заявою-Договором №0032386 від 29.05.2019 року. 12.06.2020 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем вчинено виконавчий напис №901, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] (далі-Боржник), заборгованість в розмірі 28915,57 грн., яка виникла на підставі укладеного між АТ «РВС БАНК» та [PERSON] . Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб шляхом прийняття (акцепту) ним Публічної пропозиції (оферти) Банку, та підписання ним Заяви-Договору №0032386 від 29.05.2019 року про надання кредиту шляхом перерахунку грошових коштів на картковий рахунок. Правонаступником AT «РВС БАНК», на підставі Договору про відступлення прав вимоги №05/03/2020-1 від 05.03.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс». Боржником допущено прострочення платежів за кредитом. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.07.2019 року по 05.03.2020 року. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» отримано плати із стягувача ТОВ «ФК «Паріс», в розмірі 450,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача (а.с.40-41). Даний виконавчий напис був пред`явлений до виконання відповідачем (а.с.38-39). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучковим Михайлом Олександровичем від 01.08.2020 року відкрито виконавче провадження №6270351 щодо примусового виконання виконавчого напису №901, виданого 12.06.2020 року (а.с.37), а також накладено арешт на кошти боржника (а.с.8). Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі Порядок), затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Зобов`язано КМУ опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови КМУ №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. З врахуванням наведено вище, відповідно до пункту 1 Переліку «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, як встановлено судом, серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Кредитний договір №0032386 від 29.05.2019 року не посвідчений нотаріально, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 12.03.2020 року у справі №757/24703/18-ц, а висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Тож за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису №901 від 12.06.2020 року, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що приватним нотаріусом Кондратюком В.С. не було дотримано умов вчинення виконавчого напису, зокрема щодо подання стягувачем документів відповідно до Переліку, а саме відсутності оригіналу нотаріально посвідченого договору. Крім того позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №305/2082/14-ц. У вказаній постанові також зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Для правильного застосування положень статей 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.09.2019 року в справі №357/12818/17. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; - другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення з відміткою на такому письмовому повідомленні про його отримання не містять, що в свою чергу позбавляє позивача можливості надати свої заперечення щодо наявності заборгованості чи оспорити вимоги відповідача, а відтак і не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Зазначені вище обставини у сукупності, свідчать про обґрунтованість вимог позивача, які підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 908,00 грн. сплаченого поривачем судового збору (а.с.9, 28). Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved