Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 26 липня 2014 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 333 . Від зазначеного шлюбу народилися дитина - син [PERSON] , [INFO] , який на даний момент є неповнолітнім та проживає з позивачкою. Позивачка вказує, що сімейне життя між нею та позивачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейні цінності, що призводить до постійних суперечок, внаслідок яких страждає їхня неповнолітня дитина, так як поганий моральний клімат в сім`ї негативно впливає на її психологічний стан. Відповідач не бажає підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, терпіння та взаємодопомоги, дбати про належний сімейний побут. Зазначає, що протягом тривалого часу, більше двох років, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин. На її глибоке переконання сенсу підтримувати сімейні відносини немає, надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан відносин та продовжить їх перебіг в часі.? Вказує, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам, так як шлюб між ними носить лише формальний характер. Сім`я фактично розпалася, в зв`язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні розлучення. На підставі наведеного позивачка просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що зареєстрований 26 липня 2014 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області за актовим записом №333 (свідоцтво Серії [NUMBER] ) та стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , 09.03.1995 року судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн., 40 (сорок) коп. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Від її представника адвоката Меженни В.І. через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Через канцелярію суду подав заяву згідно якої позов підтримує, просить задовольнити, розгляд справи провести без його участі. Судове засідання у справі було призначене на 06.10.2022 року на 16 год. 00 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 26 липня 2014 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 26 липня 2014 року за № 333 в, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як стверджує позивачка, сімейне життя між нею та позивачем не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейні цінності, що призводить до постійних суперечок, внаслідок яких страждає їхня неповнолітня дитина, так як поганий моральний клімат в сім`ї негативно впливає на її психологічний стан. Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved