Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

у липні 2022 року ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» звернулося у суд з позовом про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що [PERSON] користується житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . 04.03.2008 р. між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] було укладено комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових витрат. Зі сторони позивача житлово-комунальні послуги надавалися відповідачу безперебійно та належним чином, а відповідач протягом тривалого часу сплачував за спожиті житлово-комунальні послуги не в повному обсязі, тим самим порушуючи права позивача. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань утворилась заборгованість за спожиті послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території за період з листопада 2019 року по 31 травня 2022 року в розмірі 10 323,26 грн. За таких підстав, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] 10 323,36 грн. основного боргу, 654,29 грн. інфляційних нарахувань, 219,29 грн. трьох відсотків річних та судовий збір. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11 липня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 22) Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Товариство з обмеженою відповідальністю «Ковальська-Житлосервіс» є експлуатуючою організацією та обслуговує будинок [ADDRESS] згідно Розпорядження Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації № 1213 від 28.09.2007р. Судом встановлено, що 04.03.2008 р. між ВАТ "Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковакльської" та [PERSON] підписано акт приймання - передачі комплекту ключів від житлового приміщення, зокрема квартири [ADDRESS] . (а.с. 11) 04 березня 2008 року між ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» та [PERSON] був укладений Комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових витрат. Згідно з п. 1 предметом цього договору є забезпечення підприємством обслуговування та поточний ремонт житлового будинку та прибудинкової території за адресою: [ADDRESS] , де на 12 поверсі знаходиться квартира [ADDRESS] , що належить співвласнику на підставі приватної власності, а співвласником - своєчасної оплати цих послуг у строки та на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 2.2.4 співвласник зобов`язаний не пізніше 1-го числа наступного місяця вносити плату на рахунок підприємства пропорційно його частини власності і будинку і в розмірах, визначених чинним законодавством. Відповідно до довідок про реєстрацію місця проживання особи від 08.07.2022 року відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 13.06.2008 р. по теперішній час. Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що станом на травень 2022 року становить 11 196,94 грн. та складається з: - заборгованості за наданні послуги за період з листопада 2019р. по 31 травня 2022р. в розмірі 10 323,36 грн.; - інфляційних втрат у розмірі 654,29грн.; -3 % річних в розмірі 219,29 грн. На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості (а.с. 6). Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуг. Частиною 1 ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги». Вказаний Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Відповідно до 2 Порядку тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг. Інформація про перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх вартість, структуру тарифу, його зміну з обґрунтуванням її необхідності доводиться до відома споживачів у порядку, затвердженому Мінрегіоном. За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Розмір плати за житлово-комунальні послуги розраховуються виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Тарифи та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій по будинку [ADDRESS] , які застосовувалися позивачем при проведенні нарахувань за житлово-комунальні послуги, були встановленні наступні: з 01.01.2018р. по 31.03.2021р. розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1444 від 15.11.2017р. в розмірі 6,81 грн. за 1 кв.м., загальної площі квартири, що належить відповідачу, за місяць (з ПДВ). Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуг). Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1192р. № 572, власник квартири зобов`язаний оплатити наданні житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Обов`язок сплачувати житлово-комунальні послуги виникає у споживача з початку користування цими послугами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, хо звичайно ставляться. Як вказував позивач, заборгованість, яку слід стягнути з боржника, складає заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 10 323,36 грн. за період з листопада 2019 р по 31 травня 2022р., інфляційну складову боргу в розмірі 654,29 грн., 3% річних в розмірі 219,29 грн. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача мають правове обґрунтування з посиланням на докази відповідно до вимог ст.81 ЦПК України, а тому позов підлягає до задоволення. Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 10 323,36 грн., інфляційну складову боргу в розмірі 654,29 грн. та 3% річних в розмірі 219,29 грн. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 481,00 гривень.

Outcome: approved