Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

В лютому 2022 року позивач КП «Управління міським господарством» Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області звернулось до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що згідно довідки Ф-3, [PERSON] разом із своєю сім`єю в складі 3-х осіб, проживає в квартирі [ADDRESS] з 2011 року і користується житлово-комунальними послугами, що включають в себе: послуги з управління багатоквартирним будинком, послуги з вивезення побутових відходів, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води. Відповідно до статутних повноважень, позивач надає послуги з управління будинком та має договірні відносини з організаціями, які забезпечують споживання комунальними послугами. На підставі викладеного, КП «Управління міським господарством» проводить нарахування платежів за житлово-комунальні послуги. Позивач щомісяця до 10 числа, наступного за розрахунковим, надавав відповідачам рахунки на оплату наданих житлово-комунальних послуг, в яких вказувався розмір заборгованості. Для досудового врегулювання спору відповідачу 11.01.2022 року направлено попередження про примусове стягнення заборгованості, яке не дало позитивного результату. Відповідач не в повному обсязі здійснював оплату за спожиті житлово комунальні послуги, в зв`язку з чим за період з 01.03.2019 року по 01.02.2022 року утворилась заборгованість в сумі 63 337,53 грн., в тому числі: за послуги з управління багатоквартирним будинком 4 559,20 грн., за вивезення побутових відходів 2335,70 грн., за послуги з централізованого постачання гарячої води 13949,71 грн., за послуги з централізованого опалення 42492,92 грн. На момент пред`явлення позову сума не сплачена. Тому позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 6337,53 грн. та судовий збір 2481,00 грн. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач направив до суду заяву про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмовий відзив до суду не надходив. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно довідки форми №3, відповідачі, проживають в квартирі в квартирі [ADDRESS] і користуються житлово-комунальними послугами, що включають в себе: послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води. Відповідачі користуються та споживають всі види комунальних послуг, при цьому не в повному обсязі здійснюють оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в зв`язку з чим за період з 01.03.2019 року по 01.02.2022 року утворилась заборгованість в сумі 63337,53 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості. Відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, п. п. 4, 17, 29 Правил надання населенню послуг з газопостачання, споживачі зобов`язані своєчасно оплачувати надані їм житлово-комунальні послуги (опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення та газопостачання) та витрати на утримання будинку і прибудинкової території пропорційно загальної площі квартири, згідно Порядку, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869. Згідно п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою КМУ № 45 від 24 січня 2006 року «Про внесення змін до постанови Кабміну від 08 жовтня 1992 року № 572», власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачами по справі були порушені обов`язки щодо оплати вартості наданих житлово-комунальних послуг, а тому вимоги позивача по даному позову підлягають до задоволення. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідачів. Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 625 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» та

Outcome: approved