Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 04.02.2011р. у виконкомі Стецівської сільської ради, актовий запис № 2 та визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] біля нього. В позовній заяві позивач зазначив, що 04.02.2011 року він та відповідачка зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Сторони, із-за постійних суперечок, які тривають більше року, проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між сторонами не склалося з причини відсутності взаєморозуміння та довіри між ними, байдужості до життя та проблем кожного. Позивач вважає, що одруження з відповідачкою виявилось невдалим, спільне проживання та збереження сім`ї неможливе. Оскільки позивач працевлаштований, проживає у приватному будинку із всіма зручностями, за місцем проживання характеризується позитивно, вважає, що донька [PERSON] повинна залишитись проживати біля нього. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка у судовому засіданні спочатку позовні вимоги визнала, зазначила, що більше двох років разом з дітьми проживає окремо від позивача, однак діти періодично гостюють у батька. В подальшому відповідачка заперечила проти позову, а саме у частині визначення місця проживання доньки. У судовому засіданні неповнолітня [PERSON] повідомила, що хоче проживати з батьком. Від в.о. начальника служби у справах дітей Снятинської міської ради Е. Курилюк надійшло клопотання про розгляд справи та винесення рішення без їх участі, а також подано висновок служби у справах дітей Снятинської міської ради про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , від 11.08.2022 № 251-19/2022, згідно якого, Служба у справах дітей вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , біля батька - [PERSON] , [INFO] за місцем проживання батька за адресою: [ADDRESS] . Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив, що шлюб між [PERSON] , 1974 р.н. та [PERSON] , 1969 р.н., зареєстрований 04.02.2011р. у виконкомі Стецівської сільської ради, Снятинського району, Івано-Франківської області, актовий запис №2 (свідоцтво Серія [NUMBER] ) . Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Оскільки сторони не бажають перебувати у шлюбних відносинах, клопотання про надання терміну на примирення не надавали, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Щодо позовної вимоги про визначення місця проживання неповнолітньої дитини після розірвання шлюбу з позивачем, суд зазначає наступне. Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , у сторін народилась [INFO] донька [PERSON] та згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] , у сторін народилась [INFO] донька [PERSON] . Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Снятинської міської ради №768 від 24.06.2022р., [PERSON] , 1974 р.н. зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Зі слів [PERSON] , біля нього проживає донька [PERSON] , 2011р.н., яка зареєстрована по [ADDRESS] . Відповідно до положень ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст. 161 ч. 1 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Кожна особа має право в порядку, встановленому цими Кодексами, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України, частина 1 статті 16 ЦК України). Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме належних їй прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Як вбачається з вказаних статтей, судом вирішується саме спір між батьком та матір`ю щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. У судовому засіданні встановлено, що донька [PERSON] , 2011 р.н. періодично ночує у батька, відповідачка не створює ніяких перешкод, суперечок з приводу цього у сторін не виникає. Крім того, з висновку служби у справах дітей Снятинської міської ради про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , 2011 р.н. слідує, що [PERSON] , 1969 р.н. звернулась до Служби у справах дітей з письмовою заявою №М-48/01-16 про те, що вона не заперечує проти визначення місця проживання доньки біля батька. Отже, позивачем не надано суду доказів наявності спору між ним та матір`ю дитини щодо місця проживання доньки [PERSON] . Таким чином, суд вважає, що спір між сторонами щодо місця проживання дитини відсутній, підстав для судового захисту прав дитини шляхом визначення її місця проживання з батьком суд не вбачає та приходить до висновку про відмову у задоволенні даної вимоги. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed