Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом вказуючи, що вона з відповідачем 25 січня 2005 року уклали шлюб. Від даного шлюбу вони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, в них відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси, відповідач нехтує сімейними цінностями, в них постійно виникають сварки, бійки, свідками яких стають їх діти, що негативно впливає на їх психічний стан та спричиняє душевні страждання, тому вона прийшла до переконання, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25 січня 2005 року виконкомом Краївщинської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис №1. Ухвалою Володарсько\~Волинського районного суду Житомирської області від 16.09.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась. У позовній заяві просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не прибув, до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує, дає згоду на розірвання шлюбу. Відповідно дост.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України\~та ч.1 ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3 ст.105 СК України\~передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1\~ст.110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2\~ст.112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України\~ особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 25 січня 2005 року виконкомом Краївщинської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис №1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Судом встановлено, що спільне подружнє життя у сторін не склалося через різні погляди на життя та сімейні цінності, відсутність взаєморозуміння та спільних інтересів, втрату почуття любові та поваги один до одного, між ними виникають суперечки та сварки, що негативно впливає на психічний стан дітей, сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також те, що сторони не бажають зберегти сім`ю, спільне життя суперечить їх інтересам, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Зважаючи на те, що позивач змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу з « [PERSON] » на « [PERSON] » та бажає надалі іменуватися цим прізвищем, суд вважає за можливе залишити позивачу прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved