Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] , третьої особи: Щирецької селищної ради як органу опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що 07.06.2016 року між нею та відповідачем у Дмитрівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №4. В період дії шлюбу у неї народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого автоматично був записаний відповідач [PERSON] , оскільки на період народження дитини шлюб із відповідачем не був розірваний.Надалі 16.01.2021 року на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу їй відновлено дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Рішення суду набрало законної сили 16.02.2021 року. Позивач зазначає, що батько дитини - відповідач у справі з моменту розлучення взагалі не бере участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, не утримує її. Дитина проживає із нею, вона утримує її, забезпечує її гармонійний розвиток турбується про неї та любить її. Відповідач [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: він не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дитиною взагалі, а це необхідно для нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти в майбутньому. Факт того, що відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини підтверджується висновком Щирецької селищної ради, відповідно до якого рада робить висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав у зв`язку із повним невиконанням та ухилянням від виконання батьківських обов`язків. Враховуючи вищенаведене, оскільки батько самоусунувся від виконання обов'язків, покладених на нього чинним законодавством України, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, позивач вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його дитини, а саме сина - [PERSON] , [INFO] , оскільки обставини неналежного виконання батьківських обов`язків з боку батька щодо дитини на час звернення до суду не змінились. Ухвалою судді від 09.06.2022 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 21.07.2022 року ухвалою суду відкладено підготовче судове засідання у зв'язку із неявкою та відсутністю відомостей про вручення поштового повідомлення про розгляд справи в матеріалах справи учасникам процесу. 23.08.2022 року підготовче судове засідання відкладено у зв'язку неявкою відповідача на 15.09.2022 року. 15.09.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 17.10.2022 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву про проведення розгляду справи у її відсутності. Також позивач направила до суду заяву, в якій зазначила, що не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі (арк. спр. 42). Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, а саме рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк.спр.54), від нього не надходило на адресу суду жодних клопотань, відзиву на позовну заяву, у зв`язку із чим, враховуючи згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи в порядку, встановленому ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи - Щирецької селищної ради як органу опіки та піклування в підготовче судове засідання не прибув, однак на адресу суду подано заяву, в якій селищна рада просить розглянути справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи доказами. З урахуванням наведеного, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності учасників справи та на підставі поданих до суду доказів. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено із змісту Постанови № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано Пустомитівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Львівській області 24.05.2019 року встановлено, що [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (арк. спр. 8). Тобто відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . 16.01.2021 року на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці відновлено дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Рішення суду набрало законної сили 16.02.2021 року (арк. спр. 10). Згідно з копією довідки №29 від 05.05.2021 року, виданої виконавчим комітетом Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області Дмитрівського старостинського округу № 04372193 про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 15.02.2011 року по теперішній час (арк. спр. 7). Згідно з копією довідки №78 від 27.07.2021 року, виданої виконавчим комітетом Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області Дмитрівського старостинського округу № 04372193 про реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 15.06.2021 року по теперішній час (арк. спр. 9). Статтею 150 Сімейного кодексу України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Про ухилення від обов`язків виховувати дитину, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мова може йти лише за умови винної поведінки особи, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до рішення виконавчого комітету Щирецької селищної ради Львівського району Львівської області від 27.01.2022 року №24, заслухавши селищного голову Олега Василишина , враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини №16 від 25.01.2022 року, відповідно до п.1 ст.52, п.6 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчий комітет Щирецької селищної ради вирішив: затвердити висновок Щирецької селищної ради, як органу опіки та піклування "Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] " (арк. спр. 11). Із висновку Щирецької селищної ради, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] зазначено, що розглянувши заяву гр. [PERSON] від 13.08,2021 року про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування», статті 164 Сімейного кодексу України, Цивільного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаних із захистом прав дитини», заслухавши пояснення [PERSON] , враховуючи те, що [PERSON] не з`явився на засідання комісії, однак про дату, час і місце її проведення був повідомлений, беручи до уваги заяву гр. [PERSON] , про те, що він не являється біологічним батьком [PERSON] , оскільки дитина народилася в шлюбі від іншого чоловіка, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Щирецької селищної ради від 25.01.2022 року №16, ІЦирецька селищна рада, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. [PERSON] щодо малолітнього сина [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , оскільки він повністю ухилився від виконання батьківських обов`язків, не проявляє батьківської любові та зацікавленості до дитини, разом з ним не проживає, не цікавиться розвитком, станом здоров`я, не бере участі у його вихованні, не піклується про духовний, фізичний і моральний розвиток дитини, не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює належних умов для розвитку природних здібностей сина, не готує його до самостійного життя та праці, не забезпечує дитину необхідним харчуванням, допомогою при лікуванні, фінансово та матеріально не допомагає (арк.спр.12). Наведене, на переконання суду, свідчить про те, що відповідач [PERSON] не дбає про виховання дитини, не приділяє часу для її виховання, і розвитку. Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статей 150, 180 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як визначено ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності і не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. З огляду на наведене вище, суд враховує, що батько дитини жодним чином не цікавився сином, всі питання щодо виховання сина вирішуються матір`ю самостійно, батько не цікавиться фізичним і духовним розвитком дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не приймає жодної участі у її вихованні, тобто фактично батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого сина. На підставі вищенаведеного, враховуючи те, що [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання сина, не створює належних умов для його духовного та фізичного розвитку, беручи до уваги інтереси дитини, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина, оскільки таке позбавлення батьківських прав буде в повній мірі відповідати інтересам самої дитини, її належному догляду та вихованню. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 167 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання. Ураховуючи наведені вище обставини справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, враховуючи висновок Щирецької селищної ради, як органу опіки та піклування, а також те, що відповідач не проявив інтерес до розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача [PERSON] .

Outcome: approved