Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису. В обґрунтування заяви зазначила, що\~вона проживає разом з [PERSON] з 1985 року по теперішній час за адресою [ADDRESS] . З 2019 року і по теперішній час у них часто виникали конфліктні ситуації, ініціатором яких був [PERSON] , які в подальшому перейшли в погрози фізичною розправою. В свою чергу [PERSON] за період з 2019-2021р. неодноразово вчиняв домашнє насильство, де потерпілою особою була заявниця. Так, оскільки [PERSON] періодично вчиняє відносно [PERSON] домашнє насильство, яке полягає в фізичному та психологічному насильстві, в останньої порушився сон і виникли побоювання стосовно фізичної розправи кривдником. Внаслідок вчинення вказаних дій [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч.2\~ст. 173-2 КУпАП. Разом з тим, стосовно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис, а саме від 24.09.2021 року, строком 4 доби. За вказаних обставин, вона з метою захисту власних прав вимушена звертатись до суду щодо видачі обмежувального припису [PERSON] . Зважаючи на зазначене, посилаючись на ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», заявниця просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , встановивши наступні тимчасові обмеження його прав строком на шість місяців: 1. Перебувати у місці постійного проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; 2. Наближатися на відстані 500 метрів та перебувати у місці постійного проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ; 3. Особисто чи через третіх осіб розшукувати [PERSON] якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 4. Вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (крім її адвоката). Ухвалою судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 13.01.2022 року у даній цивільній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження. Заявник та її представник у судовому засіданні подану заяву підтримали та просили задовольнити. Разом з тим, заявник вказала, що всі конфлікти виникали у зв`язку із спільним проживанням з [PERSON] , а тому наполягає на цій позовній вимозі особливо. Заінтересована особа [PERSON] та його представник адвокат Ковпак М.О. в судовому засіданні заявлені вимоги визнали частково. Разом з тим, [PERSON] зауважив, що у випадку покладення на нього обов`язку не наближатися до місця проживання [PERSON] на відстані 500 метрів, це утруднить його проживання. Заслухавши заявника, її представника, заінтересовану особу та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони проживають разом за адресою: [ADDRESS] . Згідно постанов Деражнянського районного суду Хмельницької області від 27.11.2020 року, 29.01.2021 року та 14.12.2021 року [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 173-2 КУпАП відносно [PERSON] 24.09.2021 року капітаном поліції РПП СПД №1 ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області Чорним С.А. стосовно кривдника [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис стосовно постраждалої [PERSON] . Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявник\~вказує, оскільки [PERSON] періодично вчиняє відносно [PERSON] домашнє насильство, яке полягає в фізичному та психологічному насильстві, в останньої порушився сон і виникли побоювання стосовно фізичної розправи кривдником. Главою\~13\~розділу\~IV Цивільного процесуального кодексу України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до\~ст. 350-2 ЦПК України\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником - у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є\~Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Даний Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів - осіб, які постраждали від такого насильства. Як визначено п.п. 3, 6, 7, 8, 14, 17 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до п. 2 ч. 1\~ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Отже, враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у\~КУпАП\~та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. У ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя. Частинами 2, 3, 4\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п. 9 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 350-4 ЦПК України\~у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Виходячи з аналізу зазначених норм закону, та з огляду на встановлені судом обставини, суд погоджується з доводами заявниці щодо наявності фізичного та психологічного насильства, яке чинить [PERSON] щодо [PERSON] , а тому вона, як особа, яка постраждала від такого насильства потребує захисту у порядку передбаченому\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Враховуючи усі надані заявницею докази, з огляду на встановлені судом обставини, позицію [PERSON] , суд вважає, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо [PERSON] , а тому, дійшов висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження його прав та покладення на нього обов`язків, зазначених у заяві. В силу ч. 3\~ст. 350-5 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України\~рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved