Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Справу передано судді-доповідачу 06.07.2022 р. Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач від свого обов`язку по сплаті аліментів ухиляється, в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 150115, 98 грн. Позивачем надано детальний розрахунок пені за несплату аліментів з вересня 2017 р. до травня 2022 р., відповідно до якого розмір неустойки (пені) за вказаний період становить 783736, 63 грн. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 07.07.2022 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 04.08.2022 р. 15.07.2022 р. надійшло клопотання позивача про розгляд справи без її участі, зареєстроване за вх. № 1217. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 04.08.2022 р. викликано в підготовче засідання відповідача [PERSON] за всіма відомими адресами місцезнаходження та через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України. Відкладено підготовче засідання на 29.08.2022 р. 09.08.2022 р. до Щорського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 29.08.2022 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на\~19.09.2022 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 19.09.2022 р. відкладено судове засідання на 05.10.2022 р. 23.09.2022 р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, зареєстроване за вх. № 1906. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 05.10.2022 р. постановлено у справі провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 7). Щорським районним судом Чернігівської області було видано виконавчий лист у справі № 2-417 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] , 1980 року народження, уродженця і мешканця [ADDRESS] , на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дітей відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 20.10.2009 року і до повноліття (а. с. 15). Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за вересень 2017 р. травень 2022 р., сукупний розмір заборгованості складає 150115, 98 грн, заборгованість за попередній період: серпень 2017 р. 37996, 92 грн (а. с. 12). Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке. Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Верховний Суд у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 зазначив, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %; При застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абзаці 1 частини 1 статті 196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Колегія суддів, з урахуванням принципу розумності, вважає, що оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується. Відповідачем не надано доказів відсутності своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем заявлено позові вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2017 року по травень 2022 року включно. Як вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, заборгованість відповідача за період з вересня 2017 до травня 2022 р складає 112119, 06 грн (150115, 98 грн (сукупний розмір заборгованості) 37996, 92 грн (заборгованість за попередній період: серпень 2017 року)). Таким чином, розмір пені не повинен перевищувати 112119, 06 грн. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази обставин, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 196 СК України . Відтак позов підлягає частковому задоволенню на суму 112119, 06 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволено на 14, 31 %. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача у державний бюджет підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1121, 53 грн.

Outcome: partial