Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

25.08.2022 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив зменшити розмір стягуваних аліментів на користь відповідачки на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини до 1/8 частини його доходу, мотивуючи тим, що сплачує на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі1/4 частини заробітку (доходу) згідно рішення суду від 17.12.2013 року. Зазначені обставини вказують на зміну його матеріального становища в бік погіршення. 1/2 частина заробітку, яка стягується з нього в рахунок аліментів, є надмірним тягарем. Крім того, він не має власного житла і жодного нерухомого майна, в зв`язку з чим повинен заощаджувати кошти для його придбання. Позивач [PERSON] в судовому засідання підтримав позовні вимоги із зазначених в позові підстав і просив задовольнити їх. Крім того пояснив, що на даний час створив іншу сім`ю і його дружина вагітна. Відповідачка [PERSON] \~ в судовому\~засіданні заперечувала проти позовних вимог і просила відмовити в їх задоволенні. Пояснила, що в зв`язку з воєнним станом в країні втратила роботу, не має можливості працевлаштуватися за спеціальністю, в результаті чого її матеріальне становище погіршилося. У разі зменшення розміру аліментів, їх сума не буде належним чином забезпечувати потреби дитини. На даний час вона отримує 4500 гривень в рахунок аліментів. Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено\~в судовому\~засіданні,\~батьками неповнолітньої\~ [PERSON] [INFO] \~згідно свідоцтва\~про її\~народження є [PERSON] до [PERSON] (а.с. 12). Заочним рішенням Бахмацького районного суду суду Чернігівської області від 17.12.2013 року по справі № 2/728/937/13 (єдиний унікальний номер 728/3452/13-ц), з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/4\~частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на на дитину відповідного віку, починаючи з 29.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.25,26). Згідно судового наказу, виданого 03.12.2019 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області (728/2464/19), з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), починаючи з 26.11.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 13). За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як на підставу позовних вимог позивач посилається на наявність дитини від іншого шлюбу, яку він утримує - сина [PERSON] , [INFO] та відсутність власного житла, для придбання якого повинен заощаджувати кошти. \~\~\~\~ Відповідно до п. 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» згідно ст.192\~СК України\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.\~\~\~ За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини - [PERSON] , відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні сина [PERSON] , без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від шлюбу з відповідачкою - доньки [PERSON] , та суперечитиме її інтересам. Згідно висновку, викладеного в Постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі\~№565/2071/19, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими. В цьому контексті зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі\~№ 760/9783/18-ц\~(провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі\~№ 565/2071/19\~(провадження № 61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі\~№ 715/2073/20\~(провадження № 61-1031св21). Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, він працює та має стабільний дохід, а наявність дитини, на утримання якої за рішеннями суду стягуються аліменти, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Навпаки, в судовому засіданні встановлено погіршення матеріального становища відповідачки в зв`язку втратою роботи. Наведена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у справі № 554/3355/20, при розгляді якої досліджувалося питання зменшення розміру аліментів і яка, відповідно до положень ч. 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягає врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права.

Outcome: dismissed