Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір\~аліментів,\~встановлений рішенням\~Дніпровського районного\~суду м.\~Дніпродзержинська від\~09\~червня 2017\~року у\~справі №\~209/880/17\~з твердої\~грошової суми\~на 1/4\~частку від\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача,\~щомісяця та\~стягувати з\~ [PERSON] \~на користь\~позивача,\~аліменти на\~утримання сина\~ [PERSON] [INFO] \~в розмірі\~1/4\~частки від\~усіх видів\~заробітку (доходу)\~відповідача,\~але не\~менше ніж\~50%\~від встановленого\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку\~і до\~досягнення нею\~повноліття,\~починаючи стягнення\~з дня\~набрання даним\~рішенням суду\~законної сили,\~та стягнути\~з відповідача\~на користь\~позивачавитрати на правничу допомогу в розмірі 2500 гривень. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі, який вони розірвали 04 жовтня 2017 року на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю і знаходиться на її повному забезпеченні. В зв`язку з тим, що батько ні якої участі у вихованні дитини не приймав, матеріально не забезпечував, позивач звернулась до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом про стягнення аліментів, як на дитину так і на дружину, та на підставі рішення суду від 09.06.2017 року по справі № 209/880/17 було вирішено стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 05 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська 09.06.2017 року, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Аліменти, які стягуються з відповідача, в умовах збільшення рівня цін та прожиткового мінімуму на дитину, недостатньо для матеріального утримання сина, що ставить мати у скрутне матеріальне становище. Відповідач залишив без належної батьківської уваги дитину, а також ніяким чином не бере участі в утриманні та вихованні дитини, не спілкується зовсім, не цікавиться його потребами, станом його здоров`ям, розвитком. Зауважила, що відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів, місце роботи, засоби зв`язку та належної матеріальної допомоги не надавав і не надає по теперішній час. Позивач самостійно власними силами, намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати сина, а також виконувати всі інші обов`язки покладені на неї законом. Дитина росте і відповідно до його віку змінюються його потреби, а відповідно і витрати. Крім того, змінюється прожитковий гарантований мінімум на дитину відповідного віку і коштів які за рішенням суду повинен сплачувати відповідач є меншими ніж гарантовано державою і не достатніми для задоволення усіх витрат на дитину. Оскільки відповідач є приватним підприємцем він має постійний заробіток, дохід і має можливість допомагати дитині на рівні її базових потреб у розмірі більше ніж встановлено рішенням суду у розмірі 1000 грн. та мінімального прожиткового мінімуму на дитину її віку у розмірі 2744 грн. На неодноразові прохання позивача стосовно допомоги у матеріальному забезпечені дитини, були без результативними. Зважаючи на вищевикладене вбачається те, що на даний час дитина потребує значно більшої уваги, витрат та вікових потреб у її розвитку, має потреби в особливому догляді та лікуванню у стоматолога, хірурга та терапевта що потребує додаткових витрат, встановлено окремий режим харчування в зв`язку із станом здоров`я. Кожного місяця мати на утримання дитини витрачає кошти в середньому в сумі 8700 грн., з яких щомісяця витрачається 2000 грн. на логопеда і все це сплачувала сама мати без участі батька дитини. Позивачка не працює зараз, хоча працювала в бьютііндустрії та мала достатньо коштів щоб справлятися самостійно з усіма витратами, бо коштів які сплачує відповідач не вистачає навіть на харчування. Зараз вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за другою малолітньої дитиною, яку народила після одруження вдруге. Ухвалою суду від 08 вересня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовільнити в повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі на підставі його письмових пояснень, позовну вимогу в частині збільшення розміру аліментів з твердої грошової суми на ј частку від усіх його доходів визнав та заперечував проти стягнення з нього витрат на правову допомогу в розмірі 2500 грн. у зв`язку із недостатністю доказів. Виходячи з наведеного, суд ухвалив провести судове засідання за відсутності сторін на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч.\~2\~ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Дослідивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Судом встановлено, що з 27\~червня 2015\~року по\~04\~жовтня 2017\~року [PERSON] \~та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у справі №209/1774/17 (а.с. 11-13). Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 10). Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2017 року, ухваленим у справі № 209/880/17, з [PERSON] на користь [PERSON] , стягуються аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,\~\~аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень), щомісячно, починаючи з 05 квітня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14-16). 27 квітня 2018 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 17). Від шлюбу [INFO] в них народилась дочка [PERSON] і на теперішній час позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за другою малолітньої дитиною (а.с. 18). В позовній заяві позивачка стверджує, що на теперішній час сума аліментів яку вона отримує на сина є недостатньою для організації його розвитку, повноцінного харчування, забезпечення повсякденними потребами та лікування,\~а тому\~зміна розміру\~і способу\~аліментів буде\~відповідати нормам\~чинного законодавства\~та буде\~достатньою для\~забезпечення дитинивсім необхідним для їх життя та розвитку. Згідно ст. 180, ч. 3 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сум З набранням чинності 08 липня 2017\~року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" № 2037-VIII\~відбулися зміни в законодавстві, яке регулює питання стягнення аліментів на утримання дітей. Так, з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін цей розмір складав 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно частини\~1\~ст.\~183\~СК України,\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13. Крім того прожитковий мінімум для дитини у віці до 6 років у 2017 році складав від 1355 до 1492 грн., у 2018 році від 1492 до 1626 грн., у 2019 році від 1626 до 1779 грн., у 2020 році від 1779 до 1921 грн., у 2021 році від 1921 до 2100 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" розмір прожиткового мінімуму у 2022 році становить на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня -2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня -2589 гривень. Показники прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: із 1 січня - 2100 грн, із 1 липня - 2201 грн, із 1 грудня - 2272 грн. Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: із 1 січня - 2618 грн; із 1 липня - 2744 грн; із 1 грудня - 2833 грн. Отже, постійні зміни співвідношення розміру аліментів у твердому розмірі з прожитковим мінімумом, інфляція грошових коштів, проблеми, що виникають з застосуванням щомісячної індексації цього розміру (частина 2 статті 184 СК), а також характер відносин, що склались між батьками дитини, дійсно свідчать про те, що визначення аліментів на дитину у частці від заробітку (доходу) батька буде сприяти захисту інтересів дитини. При прийнятті рішення, судом враховано, що відповідач працездатний, є приватним підприємцем та має постійний дохід, зобов`язаний утримувати сина в межах, необхідних для його зростання і виховання, повноцінного здоров`я, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку, має можливість сплачувати аліменти в мінімально визначеному на законодавчому рівні розмірі однієї четвертої своїх доходів, щомісячно до досягнення сином віку повноліття. За таких обставин, виходячи з найкращого та максимально можливого врахування інтересів дитини, суд приходить до висновку про можливість зміни розміру і способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1000,00 грн. на одну четверту частинну заробітку (доходу) відповідача, що буде у повній мірі відповідати вимогам закону, розумності і справедливості, з урахуванням обставин справи та доказів наданих сторонами. Згідно роз`яснення у\~постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття. Щодо заявленої позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат за надання правової допомоги у розмірі 2500 грн., суд повідомляє наступне. Згідно ч. 1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких згідно п. 1 ч. 3 цієї статті віднесено витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 1\~ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~зазначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Враховуючи, що відповідачем не було подано необхідних документів, а саме: договору про надання правової допомоги та детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, відповідно до вимог, п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу на його користь. З урахуванням звільнення позивача від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial