Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі однієї чверті від усіх видів заробітку (доходу), але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 25 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею, знаходиться повністю на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вона звернулась з відповідним позовом до суду. Ухвалою судді від 23 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, суд дійшов наступного висновку. 16 червня 2018 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було зареєстровано шлюб. [INFO] народився [PERSON] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . 25 листопада 2020 року позивач звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 грудня 2020 року відмовлено [PERSON] у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ч.1 ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~ Згідно з ст.181 Сімейного Кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~ Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідних положеннях ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини 1989 року, що 27 вересня 1991 року набула чинності для України, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а у разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. П.2 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Судом встановлено, що відповідач працездатного віку, неповнолітній син проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Тому, оцінюючи докази у справі, враховуючи, що позивач зверталася з заявою про видачу судового наказу та ухвалою їй відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з відповідача аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина щомісячно у розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 25 листопада 2020 року - часу звернення до суду з заявою про видачу судового наказу. Такий визначений судом розмір аліментів буде відповідати принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених у ст.7 СК України. У зв`язку з цим позовні вимоги\~ підлягають до задоволення. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~\~ Згідно з ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. \~\~ Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню\~ судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved