Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

У липні 2022 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову вказує на те, що 11 грудня 1999 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, а також втрачено почуття любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо з 2011 року. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим та таким, що суперечить її інтересам. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявами сторін, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 грудня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1154, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим 11 грудня 1999 року (а.с. 5). Від подружнього життя у сторін народилась спільна дитина дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 серпня 2007 року Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 740 (а.с. 6). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач. Спільне з відповідачем життя не склалось, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, сторони мають різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, а також втрачено почуття любові та поваги один до одного, що робить спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Таким чином, судом встановлено, що подальше спільне життя чоловіка та жінки і збереження родини стали неможливими. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved