Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач зазначала, що вона є користувачем квартири [ADDRESS] . Ордер на житло отриманий покійним чоловіком позивача [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів від 10 липня 1978 року № 222, на сім?ю із п?ятьох осіб: покійного чоловіка - [PERSON] ; позивача - [PERSON] ; сина- [PERSON] ; доньку - [PERSON] ; мати - [PERSON] [INFO] чоловік позивача помер, у зв?язку з чим, рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 13 вересня 2011 року позивача визначено наймачем квартири. Згідно довідки про склад сім?ї виданої Комунальним підприємством Броварської міської ради «Житлова-експлуатаційна контора-4» від 23 вересня 2015 року за № 2213, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - наймач; [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , [INFO] - донька; [PERSON] , [INFO] - донька; [PERSON] , [INFO] - онук; [PERSON] , [INFO] - онук; [PERSON] , [INFO] - онук; [PERSON] , [INFO] - онука. Відповідачі не проживають у вказаній квартирі понад п?ять років, не сплачують комунальні платежі, в утриманні житла участі не беруть, особисті речі в квартирі відсутні. Оскільки квартира належить позивачу, то їй доводиться оплачувати за відповідачів всі комунальні та інші послуги, їх подальша реєстрація за вказаною вище адресою є недоцільною, обтяжуючою і перешкоджає їй в праві користування та розпорядження. Посилаючись на викладене, позивач просила суд визнати [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивач [PERSON] не з?явилася, до суду надала заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позов задовольнити в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно витягу із рішення Броварської міської ради Київської області від 13.09.2011 року та Технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] у будинку квартирного типу, [PERSON] являється наймачем квартири [ADDRESS] (а.с. 8,13-18). Відповідно до довідки про склад сім?ї виданої Комунальним підприємством Броварської міської ради «Житлова-експлуатаційна контора-4» від 23 вересня 2015 року за № 2213, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] - наймач; [PERSON] , [INFO] - син; [PERSON] , [INFO] - донька; [PERSON] , [INFO] - донька; [PERSON] , [INFO] - онук; [PERSON] , [INFO] - онук; [PERSON] , [INFO] - онук; [PERSON] , [INFO] - онука (а.с. 11). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 31.07.2021 р., складеного депутатом Броварської міської ради Подласою І.С., встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані, але з 2016 року фактично не проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 7). У ст. 383 ЦК України зазначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Статтею 150 ЖК УРСР передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 р. (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, квартирою [ADDRESS] , так як відповідачі не проживають у вказаній квартирі більше одного року. За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved