Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

У грудні 2021 р. [PERSON] (далі також - [PERSON] , позивач) звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фін-Геарс» (далі також - ТОВ «Фін-Геарс», компанія, відповідач) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг в розмірі 965 245 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. 22.04.2020 між позивачем як виконавцем та відповідачем як замовником було укладено договір про надання послуг щодо розробки ключових стратегій росту глобальних продажів, розробки та реалізації стратегічного плану для досягнення цілей продажу, аналізу тенденцій ринку та попиту тощо. Незважаючи на те, що строк дії цього договору становив 5 років, 10.05.2021 його було достроково розірвано з ініціативи відповідача. На виконання умов цього договору позивач надав відповідачу послуги, вартість яких становить еквівалент 35 000 дол США. Перелік наданих послуг та їх вартість позивач зазначив в акті здачі-приймання наданих послуг від 15.03.2021, проте від підпису цього акту відповідач відмовився. Підстави відмови від підписання акту та від сплати передбачених договором коштів за надані послуги позивач вважає необґрунтованими, у зв`язку з чим і звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою від 19.01.2022 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче засідання (т. 3 а.с. 94-95). 13.06.2022 до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач заперечив проти задоволення його вимог з підстав недоведеності належними та достатніми доказами факту надання послуг. Обґрунтував свою позицію тим, що на порушення умов договору позивач не надавав щомісячно акти прийому-передачі послуг, що свідчить про ненадання ним обумовлених договором послуг за звітний період та послугувало підставою для дострокового розірвання договору. Відповідач вказав, що в акті здачі-приймання наданих послуг, який був надісланий через півтора місяці після отримання повідомлення про дострокове розірвання договору, не розкриті належним чином зміст та обсяг наданих послуг та не додані підтвердження факту їх надання, у зв`язку з чим позивачу було надано вмотивовану відмову від його підписання. У подальшому протягом п`яти місяців позивач не вчиняв жодних дій, спрямованих на усунення недоліків акту, і лише 01.09.2021 на електронну пошту відповідача надійшов файл з текстом під назвою «Звіт за договором про надання послуг № 2 від 22.04.2020», який був направлений не з адреси електронної пошти позивача, як це встановлено договором, не містив його підпису та посилання на те, що його було підготовлено позивачем. Що стосується повторного акту здачі-приймання наданих послуг, то на електронну пошту відповідача він не надсилався і не був ним отриманий. 21.06.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій викладені пояснення щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. За міркуванням позивача відповідач не вправі вимагати наявність будь-якої додаткової інформації щодо змісту та обсягу наданих послуг окрім тієї, яка була ним зазначена в акті здачі-приймання наданих послуг, складеного за формою, обумовленою сторонами. Вказав також, що протягом дії договору відносини сторін ґрунтувались на цілковитій довірі, зазначені в акті показники сформовані на підставі даних, які надавались позивачу працівниками відповідача, до того ж факт надання обумовлених договором послуг підтверджується змістом електронної переписки сторін. У запереченнях, які надійшли до суду 30.06.2022, відповідач вказав, що позивач навмисно створив умови, які перешкодили відповідачу отримати поштове відправлення з повторним актом здачі-приймання наданих послуг, що з урахуванням ненадання позивачем таких актів щомісячно та належним чином оформленого звіту про надані послуги і неусунення недоліків першого акту безумовно свідчить про ненадання обумовлених договором послуг. Протокольною ухвалою від 06.07.2022 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті. Заслухавши представників сторін, допитавши свідка та дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 12.04.2016 між ТОВ «Фін-Геарс» (компанією) та [PERSON] (виконавцем) укладено договір про надання послуг (далі - договір), відповідно до умов якого та згідно з додатком № 1 до договору (Завдання про надання послуг) виконавець зобов`язався надати компанії послуги щодо розробки ключових стратегій росту глобальних продажів, розробки тактики та плану необхідних дій тощо, розробки та реалізації стратегічного плану для досягнення цілей продажу і розширення клієнтської бази тощо, побудови та підтримки міцних, довготривалих зв`язків з клієнтами тощо, аналізу тенденцій ринку та попиту тощо, участі у покращенні системи управління і роботи компанії тощо, безпосередньої участіу проекті FinGears, а компанія зобов`язалась оплатити надані послуги (т. 1 а.с. 21-33). Згідно статті 1 додатку № 2 до договору про надання послуг (Договірна ціна і порядок оплати) договірна ціна становить 10% без ПДВ від маржі, отриманої компанією за договорами, укладеними компанією з третіми особами-покупцями за відповідний місяць надання виконавцем послуг за договором. Маржа у цьому договорі розраховується за формулою: маржа = ціна продажу товару мінус прямі витрати на виробництво товару або на придбання товару, а також, у випадку фактичного понесення, мінус додаткові витрати, зокрема, але не виключно: витрати на доставку товару; бонуси продавця; відповідна реклама на відповідний товар на відповідному торговельному майданчику; відсотки, що мають бути сплачені торговельному майданчику або бекбонус партнеру за об`єм; зберігання товару на складі- на кшталт послуги «фулфілмент»; доставка по регіону, якщо така доставка здійснюється за рахунок компанії. Сторони договору погодили, що оплата наданих виконавцем і прийнятих компанією послуг здійснюється щомісячно протягом 7 робочих днів з моменту підписання сторонами акту здачі-прийняття наданих послуг, валюта платежів - долар США, оплата здійснюється за курсом Національного банку України на дату здійснення платежу (стаття 2 Додатку № 2 до договору). Згідно з умовами, визначеними розділом 6 договору, здача-приймання наданих послуг здійснюється щомісячно. До 15 числа місяця, наступного з звітним, виконавець представляє компанії акт здачі-прийняття наданих послуг, оформлений за формою додатка № 3 до договору, у двох примірниках з прикладенням документів, зазначених у додатку № 1 до договору. Компанія протягом 7 робочих днів з дати отримання акта здачі-прийняття наданих послуг і супроводжуючих документів зобов`язана розглянути і підписати його або направити виконавцю письмову мотивовану відмову від його підписання. У разі наявності недоліків у наданих послугах та/або акті здачі-прийняття наданих послуг, виконавець за свій рахунок зобов`язується усунути їх в строк, встановлений компанією. Розділом 5 договору також передбачено обов`язок виконавця на вимогу компанії надавати звіти про хід надання послуг (пункт 5.1.). Відповідно до розділу 2 договору він набуває чинності із дати його підписання сторонами і діє протягом 5 років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Водночас розділ 10 договору визначає, що будь-яка сторона має право відмовитися від договору в односторонньому порядку за певних обставин, при цьому обов`язковою умовою розірвання договору з цієї підстави є направлення іншій стороні письмового повідомлення за 3 місяці до розірвання договору. Листом від 08.02.2021 відповідач повідомив позивача про дострокове розірвання договору з 10.05.2021 (т. 1 а.с. 34). 15.03.2021 позивач направив відповідачу акт здачі-прийняття наданих послуг № 1, у якому зазначив, що вартість наданих ним послуг становить 35 500 дол США (т. 1 а.с. 35-37). Відповідач відмовився підписати вказаний акт, про що повідомив позивача листом від 25.03.2021 (т. 1 а.с. 38-40). На обґрунтування підстав для відмови від підписання акту відповідач послався на те, що позивач не узгоджував з ним свої дії щодо надання послуг, про хід їх надання не звітував та щомісяця не надавав акти здачі-прийняття наданих послуг, акт не містить деталізованого змісту та обсягу послуг, вартості кожної з послуг і їх загальної суми, а вказані в акті послуги документально не підтверджені. 01.09.2021 на електронну пошту відповідача надійшов файл з текстом під назвою «Звіт за договором про надання послуг № 2 від 22.04.2020» з додатками (т. 1 а.с. 41-196). Дослідженням вказаного звіту установлено, що його подано від імені позивача, але іншою особою - [PERSON] , при цьому документів на підтвердження її повноважень діяти від імені позивача до нього не було додано. Як пояснив в суді представник відповідача, саме з цих підстав та у зв`язку з надісланням файлу не з електронної адреси позивача звіт за договором про надання послуг не було прийнято до розгляду. 22.11.2021 позивач направив відповідачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з описом вкладення акт здачі-прийняття наданих послуг № 2 на таку ж суму (35 500 дол США) з додатками (т. 1 а.с. 197-203). В акті позивач деталізував перелік і обсяг наданих ним послуг та склав таблицю доходів компанії, виходячи з яких здійснив розрахунок належної йому винагороди. Поштове відправлення з актом здачі-прийняття наданих послуг № 2 надійшло на поштову адресу позивача, проте не було ним отримане. У статтях 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) закріплене право кожного на захист свого цивільного (особистого немайнового або майнового) права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з нормою частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина перша статті 530 ЦК України). Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої домовленості, яка знайшла своє вираження у статтях 3, 6, 626, 627, 628, 629, 638 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 626, частина перша статті 628 ЦК України). Відповідно до положень частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Отже, виходячи із загальних ознак зобов`язань, зафіксованих в укладеному сторонами договорі, які характеризуються особливостями об`єкта цих зобов`язань - наданням однією стороною (виконавцем) за завданням другої сторони (замовника) послуг нематеріального характеру за плату, суд приходить до висновку, що між [PERSON] як виконавцем та ТОВ «Фін-Геарс» як замовником виникли зобов`язання, що випливають з договору про надання послуг, які врегульовані нормами глави 63 ЦК України, положення якої можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (частина друга статті 901 ЦК України). Частина перша статті 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором При укладенні договору про надання послуг сторони узгодили, що оплата наданих виконавцем і прийнятих компанією послуг здійснюється щомісячно протягом 7 робочих днів з моменту підписання сторонами акту здачі-прийняття наданих послуг, обов`язок подання якого покладено на виконавця. За обставинами справи установлено, що на порушення умов договору протягом усього періоду його дії позивач не надавав відповідачу акти здачі-прийняття наданих послуг, а тому оплата його послуг не здійснювалась. У подальшому, після одержання повідомлення відповідача про відмову від договору, позивач подав акт здачі-прийняття наданих послуг, від підписання якого відповідач відмовився, а повторний акт ним взагалі не був отриманий. У главі 63 ЦК України відсутні положення щодо порядку передання та прийняття послуг в цілому і надання юридичної сили акту передачі-прийняття послуг, підписаного однією стороною, у разі відмови другої сторони від його підписання, зокрема, проте розглядувана ситуація передбачена у частині четвертій статті 882 цього Кодексу, предметом регулювання якої є відносини будівельного підряду. Цією нормою визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими. Отже ураховуючи, що у договорі про надання послуг сторони передбачили порядок передання послуг виконавцем і прийняття їх замовником подібний порядку, визначеному для договорів будівельного підряду, суд вбачає підстави для застосування до спірних правовідносин аналогії закону, що передбачено статтею 8 ЦК України. Даючи оцінку складеним позивачем актам здачі-прийняття наданих послуг, від підписання першого з яких відповідач відмовився, а від одержання другого - ухилився, суд ураховує, що на недотримання передбаченої договором форми акту (розділ 13 договору) відповідач не посилався, а відтак наявні підстави вважати, що за формою акти відповідають умовам договору. У акті здачі-прийняття наданих послуг № 2 позивач деталізував зміст та обсяг наданих ним послуг та додав до нього документи на їх підтвердження. Ствердження відповідача про те, що позивач не узгоджував з ним свої дії щодо надання послуг та не звітував про хід їх надання не заслуговують на увагу, оскільки узгодження дій виконавця щодо надання послуг договором не передбачено (окрім тих, які пов`язані з отриманням дозволів, ліцензій, узгоджень тощо, та пов`язаних з понесенням виконавцем грошових витрат з їх подальшим компенсуванням компанією), обов`язок виконавця надавати звіти про хід надання послуг виникає лише у разі такої вимоги з боку замовника, а доказів, які б свідчили про те, що під час дії договору компанія вимагала від позивача подання такого звіту, суду не надано. З огляду на те, що за умовами договору обмін інформацією між його сторонами здійснюється в тому числі і рекомендованим або цінним листом (розділ 15), є безпідставними і доводи відповідача про те, що акт мав бути надісланий лише електронною поштою. Факт недотримання позивачем умов договору по щомісячному наданню відповідачу актів здачі-прийняття наданих послуг знайшов своє підтвердження в суді, проте суд ураховує, що до лютого 2021 р. жодних претензій до позивача з цього приводу відповідач не заявляв. Окрім того, відповідно до пояснень представників сторін та показань в суді директора ТОВ «Фін-Геарс» Охріменка Д. В. взаємодія сторін по предмету діяльності компанії не обмежується (не обмежувалась) одним лише договором про надання послуг від 12.04.2020, та їх пов`язували тривалі партнерські відносини по інших проектах відповідача та його дочірніх компаній, які базувалися на повній довірі та звичаях ділового обороту у цій сфері (розробка інтерактивних іграшок та торгівля ними на міжнародному ринку), а відтак один лише факт неподання позивачем актів здачі-прийняття наданих послуг не може бути прийнятий судом як підстава для визнання мотивів відмови відповідача від підписання акта обґрунтованими. Більше того, зі змісту електронної переписки позивача з працівниками відповідача, в тому числі і з керівником Охріменком Д. В. , вбачається, що останні не оспорювали факт надання позивачем передбачених договором послуг та визнавали зобов`язання з їх оплати, проте не погоджувались з заявленою позивачем сумою вказуючи, що відповідно до розрахунків економіста, здійснених із застосуванням передбаченої договором формули, борг компанії перед позивачем станом на лютий 2021 р. становить 21 265 дол США. За принципом диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи і в межах заявлених нею вимог, а відтак суд не надає оцінки доводам відповідачапро завдання компанії збитків внаслідок дій залученого позивачем контрагента (громадянина Китаю), оскільки вказані обставини не є предметом розгляду цієї справи. Зважаючи на викладене, акт здачі-прийняття наданих послуг № 2 суд вважає належним і допустимим доказом обсягу наданих позивачем послуг, а мотиви відмови відповідача від його підписання в цій частині - необґрунтованими. Разом з тим, акт здачі-прийняття наданих послуг в частині визначення суми коштів, належних позивачу з відповідача, суд не може покласти в обґрунтування свого рішення, оскільки з наведеними у ньому розрахунками відповідач не погодився та частково їх спростував, а передбачена договором формула розрахунку маржі потребує дослідження результатів економічної діяльності ТОВ «Фін-Геарс», що неможливо зробити не володіючи спеціальними знаннями у галузі економіки. Під час підготовчого провадження сторонам роз`яснювалось їх право заявити клопотання про призначення економічної експертизи з метою з`ясування розміру належної позивачу з відповідача винагороди, проте таким правом сторони не скористались. За наведених обставин суд визначає вартість наданих позивачем послуг у розмірі, який був визнаний відповідачем ще до звернення позивача до суду з цим позовом. Отже, виходячи із загальних умов виконання зобов`язання та встановленого судом факту нездійснення замовником оплати наданих послуг, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача на користь позивача їх вартість в розмірі 21 265 дол США, що в перерахунку на національну валюту України за офіційним курсом НБУ на визначену позивачем дату (21.12.2021) становить 580 207,02 грн (21 265х27,2846). Стаття 141 ЦПК України визначає, що у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач заявив вимоги на суму 965 245 грн і поніс витрати на сплату судового збору в розмірі 9 652,46 грн (т. 1 а.с. 13а) та витрати, пов`язані з розглядом справи (на оплату послуг перекладача) в розмірі 31573,40 грн (т. 3 а.с. 67-84). Позов задоволено на 580 207,02 грн, тобто на 3/5 частин від заявлених вимог (580 207,02х100/965 245), а тому суд покладає на відповідача судові витрати позивача в розмірі 24 746,11 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial