Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування за завдані збитки в порядку регресу з відповідача [PERSON] у розмірі 10 053,87 грн. та судових витрат пов`язаних із розглядом справи. Ухвалою суду від 24 січня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі ПАТ «Страхова группа «ТАС» до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. Представник позивача до суду не зявився, повідомлений належним чином, в позові вказав, що просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотань чи заяв на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, щодо задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що ПрАТ «СГ «ТАС» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № AZ11-789-980, предметом якого є страхування транспортного засобу Богдан 211010, д.н. [NUMBER] . 31.12.2018 року відповідач - [PERSON] , керуючи транспортним засобом «KIA Shuma», державний реєстраційний номер [NUMBER] в м. Кропивницький по вул. Пашутінська допустив зіткнення з транспортним засобом Богдан 211010, д.н. [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «KIA Shuma», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ 2391820 від 31.12.2018 року (а.с.18). Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2019 року відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення(а.с.47 та зворотна сторона). В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено застрахований ТЗ Богдан 211010, д.н, [NUMBER] , що підтверджується вище зазначеною постановою суду. Враховуючи наявність Договору страхування, страхувальник пошкодженого автомобіля ТЗ Богдан 211010, д.н. [NUMBER] звернувся до позивача з заявою про настання події та виплату страхового відшкодування. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Богдан 211010 д.н. [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та складено ремонту калькуляцію №2097911. відповідно до якого вартість Богдан 211010, д.н. [NUMBER] складає 27 360,17 грн.(а.с.11-14) В зв`язку із зазначеним, позивачем, на підставі зібраних документів складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт №692Р/11/2019 на суму 23 895,02 гри., яку виплачено у якості страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №117995(а.с.17). З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулася потерпіла особа та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт(а.с.15). Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано відповідача, а його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно Полісу АМ2391820, позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу. Проте, ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» задовольнило заяву позивача в межах страхового ліміту, а саме: на суму 13 841,15 грн., що покриває лише частину витрат позивача, що підтверджується платіжним дорученням № 35232(а.с. 19). Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). А отже, оскільки розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 23 895,02 грн., при цьому Полісом АМ2391820 покрито лише частину шкоди на суму 13 841,3 5 грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача складає: 10 053,87 грн. = 13 841,15 грн. - 23 895,02 грн. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та за: майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші і договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового в страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом "а" підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, що спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове і договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. З метою досудового врегулювання спору відповідачеві було направлено претензію про відшкодування збитків в порядку регресу. Ніяких дій з боку відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було, а відтак, позивач змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.8 ч.2 ст.16), що узгоджується з умовами договору (Полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АМ 2391820 від 31.12.2018 року. Розподіл судових витрат підлягає в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved