Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

У серпні 2022 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З відповідачем шлюб розпався остаточно. З 2016 року вони разом не проживають, не підтримують шлюбних відносин. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалось, у зв`язку з різними поглядами на спосіб життя, збереження сім`ї та примирення неможливе. Крім того, відповідач добровільно кошти на утримання дитини не надає. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини. Також, стягнути з відповідача на її користь судові витрати зі сплати судового збору та надання правничої допомоги. Ухвалою суду від 14.09.2022 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач не з`явилася, заявою від 18.08.2022 року просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, заявою від 18.08.2022 року просив розглянути справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу із [PERSON] та стягнення з нього аліментів на утримання дитини не заперечував. Згідно\~із ч. 2 ст. 247 ЦПК України,\~у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] , сторони по справі, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 76. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Згідно із довідкою Ананьївської міської ради № 747 від 10.08.2022 року, [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення, суд вважає, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В порядку\~ст.113 СК України, позивач має право іменуватися прізвищем, отриманим нею після реєстрації шлюбу, також після його розірвання. Крім того, в силу\~ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту\~ст. 182 СК України\~вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2\~ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Оцінивши зібрані\~у справі\~докази в\~їх сукупності,\~зважаючи на\~те,\~що мінімальний\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку для\~забезпечення її\~гармонійного розвитку,\~враховуючи майновий\~стан відповідача,\~відсутність даних\~щодо перебування\~на його\~утриманні інших\~дітей,\~непрацездатних батьків\~чи дружини,\~суд вважає\~необхідним стягнути із [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до повноліття дитини, у зв`язку з чим позов у цій частині також підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно із ч. 1, 2\~ст. 133 ЦПК України,\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Зважаючи на визнання позову відповідачем, в порядку ст.141 ЦПК України, з урахуванням положень ст.142 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати по оплаті судового збору в розмірі 50% від сплаченого по даній справі, що становить 496,20 грн. Також, оскільки позивач в порядку п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за цією вимогою у розмірі 992,40 грн. Крім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч.2\~ст.137 ЦПК України). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8\~ст.141 ЦПК України). Згідно з частиною третьою\~статті 137 ЦПК України,\~для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, інтереси позивача на підставі договору про надання правової допомоги № 97 від 18.08.2022 року представляла адвокат Дорош Тетяна Анатоліївна, якою при подачі позову у акті до договору про надання правової (правничої) допомоги було зазначено розрахунок суми судових витрат у розмірі 1 000,00 гривень, що також підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 97 від 18.08.2022 року. За встановлених обставин, зважаючи на те, що документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про доведеність витрат на правничу допомогу в заявленій сумі, як такої, що є пов`язаною з даною справою, вважає їх співмірними зі складністю та об`ємом виконаної роботи, такою, що підтверджена належними та допустимими доказами розрахунку таких витрат. Отже, в порядку п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн.

Outcome: approved