Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

До суду звернувся представник позивача [PERSON] адвокат Архипенко О.А. з заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного підприємства «Білоусівське», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк Олег Васильович, Драбівська селищна рада Золотоніського району Черкаської області, про визнання недійсними акту приймання-передачі майна та скасування рішень державного реєстратора. У заяві адвокат Архипенко О.А. просить стягнути з ПП «Білоусівське» на користь [PERSON] понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 100\~000 (сто тисяч) грн. У судове засідання 10.10.2022р. о 11:30 год. позивач [PERSON] та його представник адвокат Архипенко О.А. не прибули. Від адвоката Архипенко О.А. надійшло письмове клопотання вх. №ЕП-838/22-Вх від 03.10.2022р., у якому той просить розглянути справу без участі позивача та представника, заяву про ухвалення додаткового рішення просить задовольнити, витрати на правову допомогу стягнути у визначеному розмірі. У судове засідання представник відповідача ПП «Білоусівське» не прибув, скерував до суду клопотання вх. №3147/22-Вх від 10.10.2022р. про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, у якому вказав, що витрати в сумі 1500,00 год. за 1 год. роботи та заявлені загалом витрати у розмірі 100\~000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи, наданим бюро обсягом послуг, затраченим часом на надання таких послуг, адже підготовка до розгляду в суді не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи, зазначена справа не є складною, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось, тобто не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру. До розрахунку витрат не надано доказів реальності витрат, участі у судових засіданнях, вважає, незрозумілими та не підтвердженими транспортні витрати на суму 10500,00грн. тому просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу АБ «Архипенка» до 10\~000,00 грн. У судове\~засідання представник третьої особи: Драбівської селищної ради Золотоніського району Черкаської області не прибув, скерував до суду заяву вх. 33112/22-Вх від 04.10.2022р., у якій просив провести розгляд справи без участі представника. У судове засідання третя особа: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк Олег Васильович, не прибув, про дату час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, заяв та клопотань не надсилав. Дослідивши заяву та додані до неї додатки суд дійшов до наступного. Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2022 року позов [PERSON] у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного підприємства «Білоусівське», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Золотоніського районного нотаріального округу Черкаської області Бірюк Олег Васильович, Драбівська селищна рада Золотоніського району Черкаської області, про визнання недійсними акту приймання-передачі майна та скасування рішень державного реєстратора - задоволено повністю. 03.10.2022р. представник позивача [PERSON] адвокат Архипенко О.А. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по даній цивільній справі, вказавши, що при ухваленні судом вищевказаного рішення не було вирішено питання про судові витрати, які позивач поніс під час підготовки та розгляду справи в суді першої інстанції. Об`єктивно подати суду докази понесених витрат на правову допомогу до завершення справи адвокатське бюро Архипенка не мало можливості, оскільки не мало документів про прийняття послуг Клієнтом та їх оплату. Зазначив, що детальний опис та обсяг наданих адвокатським бюро послуг/виконаних робіт, кількість витраченого часу наведено у акті приймання-передачі наданих послуг, який додаються до цієї заяви. Наголосив, що загальна вартість робіт у справі склала 117700 грн., однак сторони узгодили остаточну вартість послуг у розмірі 100000,00 грн. Відповідно до приписів статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно дод\~ч.\~1,2,\~ст.\~134\~ЦПК України\~разом з\~першою заявою\~по суті\~спору кожна\~сторона подає\~до суду\~попередній (орієнтовний)\~розрахунок суми\~судових витрат,\~які вона\~понесла і\~які очікує\~понести в\~зв`язку із\~розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності). Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. На підтвердження понесених витрат позивача на правову допомогу його представник надав суду договір про надання правничої (правової) допомоги № 20/09-2021 від 20 вересня 2021р., додаткову угоду від 03.11.2021р. до договору № 20/09-2021 про надання правничої (правової) допомоги, акт приймання-передачі послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги № 20/09-2021 від 23.09.2022р., прибутковий касовий ордер №1 від 23.09.2022р. Згідно договору про надання правової допомоги фізична особа [PERSON] (клієнт) та АБ «Архипенка» в особі керуючого Архипенка О.А. (виконавець) уклали даний договір про надання правової допомоги, яка включає захист прав і законних інтересів клієнта у спорі щодо реалізації клієнтом права власності на майновий пай члена КСП ім. Ілліча. При цьому у п. 1.3 Договору визначено права адвоката, які делеговані клієнтом - будь-які необхідні дії, не заборонені цим договором та законом, зокрема, а не виключно, передбачені ст. 20 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Більш конкретно види послуг та їх вартість договором не обумовлені. Згідно п. 2.1 Договору плата адвокатського бюро ґрунтується на часі, який буде присвячено вирішенню справи, вартість години роботи бюро становить 1500,00 грн. Визначити кількість часу заздалегідь неможливо. Клієнту виставляється рахунок за весь час, витрачений на вирішення справи, включно з конференціями, телефонними дзвінками, досудовим розслідуванням, підготовкою до суду, підготовкою процесуальних та інших документів, листів та заяв, веденням переговорів, проведенням юридичного розслідування, судом та часом, витраченим на проїзд та роботу поза офісом, а також вимушеним очікуванням. Пунктом 2.2 Договору передбачено, що за вступ у справу, вивчення та аналіз обставин справи, підготовку та опрацювання запитів, представництво інтересів клієнта та виконання інших робіт клієнт сплачує протягом 2 робочих днів на користь бюро грошові кошти у сумі 10000,00 грн. Пунктом 2.3 Договору передбачено, що у разі вирішення спору на користь клієнта останній сплачує Адвокатському бюро «гонорар успіху», сума якого не може бути меншою ніж 30% витрат, понесених клієнтом на правову допомогу. Згідно п. 2.4 Договору період (місяць) в договорі, що має своїм предметом тривалу правову допомогу, визнається самостійним етапом робіт. Згідно п. 2.5 Договору клієнт оплачує юридичну допомогу на підставі виставленого рахунку (рахунків). Згідно п. 2.6 Договору у разі погодинної форми оплати, рахунок клієнту буде містити опис виконаної роботи (наданої послуги), дати її виконання, хвилин, витрачених конкретним спеціалістом на надання юридичної допомоги з вказівкою його ставки, та зазначенням фактичних витрат, сплачених виконавцем за клієнта. При цьому Згідно п. 2.7 Договору розмір гонорару не включає фактичні витрати, пов`язані з виконанням доручень клієнта (відрядження, добові, тощо). Згідно п. 2.8 Договору за наслідками виконання цього договору (окремих його етапів) сторони підписують акт виконаних робіт. Згідно п. 4.8 Договір діє до 31.12.2021р. Згідно додаткової угоди до договору про надання правничої (правової) допомоги було внесено зміни до вказаного договору. Так, у п. 1.2 Додаткової угоди зазначено, що правнича допомога включає підготовку, подачу позову, представництво інтересів клієнта у справі про визнання протиправної та скасування реєстрації права власності на об`єкти нерухомості, оформленні за ПП «Білоусівське», вказано перелік таких об`єктів. Згідно п. 2.2 Додаткової угоди було збільшено суму коштів, які клієнту належить сплатити за вступ у справу, вивчення та аналіз обставин справи, підготовки та опрацювання запитів, представництва інтересів клієнта та виконання інших робіт до 30000,00 грн., які клієнту належить сплатити протягом 2 робочих днів на користь бюро. У п. 2.3 внесено зміни щодо розміру «гонорару успіху», та вказано, що його сума не може бути меншою, ніж 50% витрат, понесених клієнтом на правову допомогу. Також продовжено строк дії Договору №20/09-2021 до 31.12.2022р. В іншій частині договір залишено без змін. Надаючи оцінку щодо стягнення, заявлених представником позивача 100\~000,00 грн. витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги таке. Заявляючи до стягнення таку суму, представник посилається на п. 2.1-2.3 Договору про надання правової допомоги №20/09-2021р. від 20.09.2021р. та Додатку до договору. У розрахунку витрат на правничу допомогу зазначає, що вартість години роботи бюро становить 1500,00 грн. На вирішення справи в суді першої інстанції бюро витрачено 46 годин. Час який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні є складовою правничої допомоги. Наголошує, що 23.09.2022р. між клієнтом та АБ складено акт прийому-передачі наданих послуг та клієнт частково розрахувався з АБ Архипенка за вказаним договором, перерахувавши на рахунок останнього винагороду у вигляді гонорару в сумі 50000,00 грн., що становить 50% обумовленої договором суми. Зазначає, що сторони обумовили додаткову винагороду у виді «гонорару успіху» за позитивне вирішення справи судом. Вважає витрати для клієнта у цій справі фактичними, неминучими та необхідними та такими, які було неможливо передбачити заздалегідь. У той же час слід зазначити, що у позовній заяві, що надійшла до суду 29.12.2021р. було визначено попередній розрахунок суми судових витрат позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 60000,00 грн. та було заявлено, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть подані у 5-денний термін після проголошення рішення. Суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. У постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18, на яку, зокрема посилався представник позивача, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). Велика Палата Верховного Суду зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v.\~Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72). З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Суд бере до уваги, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial