Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права на спадкове майно в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої, серед іншого, увійшла земельна частка (пай) - земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,3014 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (сінокіс), розташовану на території Гостролуцького старостинського округу, Баришівської селищної ради, Броварського району, Київської області. За життя спадкодавець не встиг оформити право власності на земельну частку, тому нотаріусом було відмовлено позивачам у посвідченні права на спадщину та рекомендовано звернутись до суду. Разом з позовною заявою позивач суд витребувати у Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 05.09.2022 постановлена ухвала про відкриття провадження по справі, задоволено клопотання позивача. 26.09.2022 від представника Баришівської селищної ради надійшло клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника відповідача. 14.10.2022 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. 14.10.2022 від Баришівської районної державної нотаріальної контори Київської області надійшла копія спадкової справи №111/2017, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Відповідач та позивач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи були належним чином повідомлені. В матеріалах справи міститься заяви учасників про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 13.03.2018. Факт родинних відносин між спадкодавцем та позивачем підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.04.2017. 05.04.2017 року у Баришівській районній державній нотаріальній конторі було зареєстровано спадкову справу № 111/2017. У складі спадкового майна [PERSON] залишилася земельна частка (пай) - земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,3014 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (сінокіс), розташовану на території Гостролуцького старостинського округу, Баришівської селищної ради, Броварського району, Київської області, які були успадковані позивачем в нотаріальному порядку. Відповідно до довідки вих. №386 від 10.12.2021 виданої виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Київської області Гостролуцьким старостинським округом про те, що відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) Серія КВ №0077672 від 30.12.1996 року за померлою [PERSON] згідно з протоколом № 1 від 3 грудня 2005 року з розподілу земельних часток (паїв) закріплені земельні ділянки: рілля І категорії - ділянка № [NUMBER] , площею 1,5986 га та рілля 11 категорії - ділянка № [NUMBER] , площею 1,7343га, на які вона отримала державні акти на право власності та згідно з протоколом № 1 від 30 грудня 2007року з розподілу земельних часток (паїв) закріплена за нею земельна ділянка - сінокіс № [NUMBER] , площею 1,3014га. Як встановлено матеріалами спадкової справи 05.04.2017 позивач звернулась до Баришівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини звернулись чоловік спадкодавця [PERSON] , син спадкодавця [PERSON] , дочка спадкодавця [PERSON] , Між спадкоємцями було укладено Договір про поділ спадщини від 23.09.2017 року. Однак, у складі спадкового майна [PERSON] залишилася неуспадкованою ще земельна ділянка № [NUMBER] площею 1,3014 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (сінокіс), розташовану на території Гостролуцького старостинського округу, Баришівської селищної ради, Броварського району, Київської області. В нотаріальній конторі позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку та роз`яснено, що так як при житті спадкодавець не оформив документів на право власності на земельну ділянку - сінокіс, то її необхідно успадкувати в судовому порядку. Копія письмової відмови нотаріуса міститься в матеріалах справи. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. У ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) міститься важливе положення: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо спадкоємець подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції 1963 року) передбачено, що прийняте спадкове майно визнається власністю спадкоємця з часом відкриття спадщини. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13: Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Відповідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. При цьому пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Також статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті своєї матері, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно не може, тому право позивача підлягає захисту. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на спадкове майно, не порушує права та законні інтереси інших осіб. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved