Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 47\~483,47 грн матеріальної шкоди та 20\~000 грн моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що 23 лютого 2021 року о 13 год. 54 хв. у м.Львові на перехресті вул. Кульпарківська Перфецького, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Toyota Carina, реєстраційний номер [NUMBER] при виїзді на вул. Кульпарківську на нерегульованому перехресті, повертаючи ліворуч, не надав перевагу в русі транспортному засобу Honda Civic, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався з правого боку по вул.Кульпарківській, завершуючи проїзд перехрестя, внаслідок чого відбулось зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постановою Франківського районного суду м. Львова від 06.05.2021 року в справі №465/1646/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 340 гривень. Відповідно до звіту №1306/21 про оцінку автомобіля Honda Civic реєстраційний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту останнього, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні, без ПДВ складає 70 974,40 грн. Ринкова вартість автомобіля Honda Civic, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 364 171,54 грн. Стверджує, що в зв`язку із заподіянням автомобілю механічних пошкоджень, позивач провів відновлювальний ремонт, вартість якого склала 117 835,48 грн, з яких лише 70\~352,01 грн МТСБУ відшкодовано, відтак, невідшкодована сума матеріальної шкоди, яку просить стягнути з відповідача становить 47 483,47 грн (117 835,48 грн. - 70 352,01 грн.). Окрім матеріальної шкоди, стверджує, що позивачу внаслідок неправомірних дій відповідача завдано моральну шкоду, яку позивач оцінює в розмірі 20\~000 гривень, яка, на думку представника позивача призвела до негативних наслідків, спричинених ДТП, що призвело до порушення життєдіяльності, тому, враховуючи викладене вище, просить позов задоволити. Ухвалою суду від 20.12.2021 року відкрито провадження в справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. /а.с.57-58/ Ухвалою суду від 23.02.2022 року здійснено перехід розгляду справи, в порядку з викликом сторін. /а.с.65/ Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак, в матеріалах справи міститься письмова заява останнього про розгляд справи без його участі. /а.с.93/ Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзиву на позов не подав, тому відповідно до ст.280 ЦПК України, судом здійснено заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, згідно із ч.8 ст.178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку про те, що в позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 23 лютого 2021 року о 13 год. 54 хв. у м.Львові на перехресті вул. Кульпарківська Перфецького, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Toyota Carina, реєстраційний номер [NUMBER] при виїзді на вул. Кульпарківську на нерегульованому перехресті, повертаючи ліворуч, не надав перевагу в русі транспортному засобу Honda Civic, реєстраційний номер [NUMBER] , який рухався з правого боку по вул.Кульпарківській, завершуючи проїзд перехрестя, внаслідок чого відбулось зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, в зв`язку з чим постановою Франківського районного суду м. Львова від 06.05.2021 року в справі №465/1646/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 340 гривень. Відповідно до звіту №1306/21 про оцінку автомобіля Honda Civic реєстраційний номер [NUMBER] , вартість відновлювального ремонту останнього, з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні, без ПДВ складає 70 974,40 грн. Ринкова вартість автомобіля Honda Civic, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 364 171,54 грн. /а.с.8-13/ З долучених до матеріалів справи актів виконаних робіт убачається, що позивачем здійснено ремонтно-відновлювальні роботи вказаного вище автомобіля. Згідно вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Частиною 2 ст.1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 року у справі №147/66/17 (провадження №14-95цс20) підтвердила вищезазначений висновок, вказавши, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов?язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов?язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст.1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень ст.1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника. Іншої норми, яка визначала б особливості відповідальності осіб, що застрахували свою цивільну відповідальність, у главі 82 ЦК України немає. Тому частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, МТСБУ здійснила виплату страхового відшкодування позивачу на суму 70\~352, 01 грн, при цьому, 117\~835,48 грн становить вартість ремонтно-відновлювальних робіт. Оскільки різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 47\~483, 47 гривень, вказана сума залишається невідшкодованою. Таким чином, оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача встановлена вказаною вище постановою суду, кошти, які необхідно витратити позивачу на ремонт транспортного засобу, підтверджені належним чином - звітом, страхові відшкодування не в повній мірі покривають вказані витрати, суд приходить до висновку, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 47\~483,47 гривень. У відповідності до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст.77-79 ЦПК України. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає обґрунтованою та доведеною моральну шкоду у розмірі 4000 гривень, яку слід стягнути на користь позивача. Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23). Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved