Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити (зменшити) розмір аліментів, які стягуються з неї на підставі судового наказу Богуславського районного суду від 05 квітня 2019 року № 358/371/19 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини на 1/8 частину всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що розмір аліментів що стягуються з неї на користь відповідача на утримання сина [PERSON] і визначений у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на даний час є завищеним, оскільки [INFO] у неї народилася дочка [PERSON] . З народженням дочки змінилося її сімейне становище, що в свою чергу потягло і зміну її матеріального становища, оскільки на даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дочкою, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів. Позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що підтримує свої позовні вимоги про зміну (зменшення) розміру стягуваних аліментів, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області 16 жовтня 2007 року (а.с. 9). Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Богуславського районного суду Київської області № 2-800/11 від 10 жовтня 2011 року (а.с. 7). На підставі судового наказу Богуславського районного суду Київської області від 04 квітня 2019 року № 2-н/358/52/19 з [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] , стягнуто на користь [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] , аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку боржника щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно копії постанови старшого державного виконавця Богуславського районного відділу державної виконавчої служби ГУ ТУЮ у Київській області Шпака В.Г. №59001706 від 02.05.2019, судовий наказ Богуславського районного суду Київської області від 04 квітня 2019 року № 2-н/358/52/19 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , перебуває на виконанні у Богуславському районному ВДВС ГУ ТУЮ у Київській області (а.с. 10). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивачка посилається на те, що після ухвалення судового наказу про стягнення з неї аліментів на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , у неї [INFO] народилася дочка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 березня 2022 року, виданого Богуславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 11). На переконання позивачки це є підставою для застосування положень ч. 1 ст. 192 СК України та зміни розміру аліментів у сторону їх зменшення до 1/8 частини її заробітку. Вирішуючи даний спір, суд враховує наступні положення Сімейного кодексу України. Згідно положень статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Аналіз положень ст. 192 СК України дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежно від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну сімейного та матеріального стану платника аліментів [PERSON] , в порівнянні з її матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення з неї на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Суд вважає, що зменшення розміру аліментів, які стягуються із позивачки з 1/4 частини всіх видів доходу на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , щомісяця, є розумним та не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав як стягувача так і платника аліментів. Будь-яких належних доказів в спростування позовних вимог позивача відповідачем суду не надано. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України. Згідно ч.4 ст. 15 ЗУ "Про виконавче провадження" за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення. За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України. Так, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 747,28 грн, у зв`язку з тим, що позивачка була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial