Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, в якій просить: встановити факт належності [PERSON] , [INFO] (паспорт серії [NUMBER] ), трудової книжки [NUMBER] , виданої 17.05.1979 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , та військового квитка серії [NUMBER] , виданого 13.10.1979 року на ім`я [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви [PERSON] зазначив, що у лютому 2022 року звернувся до відділу обслуговування громадян Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області з проханням про визначення страхового стажу, який буде врахований для призначення пенсії за віком, оскільки таке право в нього виникає з досягненням 60 річного віку, на що йому в усному порядку було роз`яснено, що у зв`язку з невідповідністю даних в паспорті, трудовій книжці та військовому квитку йому неможливо буде призначити пенсію. Зокрема, у військовому квитку серії [NUMBER] від 13 жовтня 1979 року дата народження заявника вказана « [INFO] », а в трудовій книжці [NUMBER] від 17.05.1979 року «13.07.1961 року». Зазначає, що через вказані розбіжності йому неможливо зарахувати до страхового стажу періоди трудової діяльності, починаючи з моменту трудової діяльності та реалізувати своє право на призначення пенсії за віком. Вказує, що в паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданий 26.05.2007 року Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області на ім`я [PERSON] , вказана дата народження [INFO] , в трудовій книжці [PERSON] серії [NUMBER] , виданій 17 травня 1979 року, дата народження помилково зазначена [INFO] , а у військовому квитку серії [NUMBER] від 13 жовтня 1979 року, дата його народження зазначена [INFO] . Зазначає, що вказані розбіжності у даті його народження в паспорті громадянина України, трудовій книжці та військовому квиткові, можливо виникли в результаті помилки при заповненні вказаних документів. Стверджує, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідне для призначення та отримання пенсії у встановленому законом порядку, іншого способу, крім як в судовому порядку виправити описки в правовстановлюючих документах немає, що створює перешкоди заявнику в реалізації його прав, зокрема в соціальній гарантії, наданій державою - призначення та отримання пенсії за віком. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2022 року у даній цивільній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд в порядку окремого провадження. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просить подану ним заяву про встановлення юридичного факту розглянути без його участі, вказує, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Також просить приєднати до матеріалів справи копію трудової книжки. Представник заінтересованої особи про час, місце та дату розгляду справи повідомлений, в судове засідання не з`явився. 19 вересня 2022 року на адресу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області поштовим відправленням надійшли письмові пояснення за підписом начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області Анастасії Пентек по справі №298/1091/22 за заявою [PERSON] про встановлення юридичного факту, в яких просить вказану справу розглянути у відсутності представника Головного управління, враховуючи подані письмові пояснення. У поясненнях зазначається, що дійсно мало місце усне звернення [PERSON] з питання призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, однак в поданих заявником документах були виявлені розбіжності. За вказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. З даних паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 21 лютого 1998 року Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області, судом установлено, що такий видано на ім`я [PERSON] , [INFO] , уродженця села Крилос Галицького району Івано-Франківської області. На сторінці 2 паспорту при дублюванні на російську мову дата народження заявника зазначена « [INFO] ». Також судом встановлено, що титульна сторінка трудової книжки [NUMBER] , заповненої 17 травня 1979 року містить відомості про працівника [PERSON] , дата народження [INFO] . Військовий квиток серії [NUMBER] виданий на ім`я « [PERSON] , [INFO] » (відомості зазначені російською мовою). Наявність розбіжностей у написанні відомостей щодо дати народження заявника у трудовій книжці, військовому квитку позбавляє його можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту. Водночас суд враховує, що встановлення юридичного факту породжує для заявника юридичні наслідки, пов`язані з призначенням пенсії, а також те, що чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення таких. У відповідності до положень п. 5 ч. 2 ст.\~293\~ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 1 ст.\~319\~ЦПК України визначено, що у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищенаведене, а також те, що встановлення даних фактів не пов`язане зі спором про цивільне право і ці вимоги ґрунтуються на вимогах п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, у відповідності до якого в судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, суд вважає, що підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених заявником фактів та досліджених доказів відсутні, а тому заява підлягає задоволенню в частині встановлення факту належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки [NUMBER] , дата заповнення 17 травня 1979 року. Суд зауважує на тому, що доводи заявника в підтвердження вказаних обставин знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Водночас суд враховує, що встановлення факту належності вказаного документу необхідне заявнику для оформлення пенсії, а також те, що встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним у ст. 2 ЦПК України. Що стосується вимоги заявника про встановлення факту належності військового квитка, то у задоволенні такої, на переконання суду, слід відмовити, з огляду на положення ч. 3 ст. 315 ЦПК України, якою передбачено, що справи про встановлення факту належності особі військового квитка, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд покладає такі на заявника, що відповідатиме вимогам ч.7 ст.294 ЦПК України, згідно якої при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: partial