Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , уродженця села Шпилі Іванківського району Київської області на території України за станом на 24 серпня1991 року. Обґрунтовує вимоги тим, що він народився [INFO] в с.Шпилі Іванківського (Вишгородського) району Київської області. 28 січня 1980 року отримав паспорт зразка 1974 року серії [NUMBER] , тобто в часи Радянського Союзу. Зазначає, що працював на різних підприємствах на території УРСР та України, зокрема з 28 квітня 1989 року до 11 січня 1994 року працював у колгоспі «Пам`ять Ілліча» в с.Березіно Малинського району Житомирської області. Заявник значиться зареєстрованим з 28 квітня 1989 року за адресою: [ADDRESS] , та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Заявник ніколи не отримував паспорт громадянина України, а мав тільки радянський паспорт, який було втрачено. У липні 2022 року заявник звернувся до Іванківського відділу ЦМУ ДМС в м.Києві та Київській області щодо оформлення йому паспорта громадянина України, але отримав відповідь, з якої вбачається, що для підтвердження громадянства України, відповідно до Закону України «Про громадянство України» необхідно надати судове рішення про встановлення факту проживання в Україні станом на 24 серпня 1991 року. Заявник та його представник- адвокат Михайлов С.В., в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби в м. Києві та області в судовому засіданні не заперечували проти встановлення вказаного факту. Заслухавши заявника, його представника, представника заінтересованої особи, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Заявник [PERSON] просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] , [INFO] , уродженця села Шпилі Іванківського району Київської області на території України за станом на 24 серпня1991 року. Судом встановлено, що [PERSON] , народився [INFO] у селі Шпилі Іванківського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15 липня 2022 року (видане повторно). [PERSON] одержав ідентифікаційний номер [NUMBER] , наданий Державною податковою адміністрацією України згідно з даними, заповненими ним в обліковій картці. Дата занесення до Державного реєстру фізичних осіб - 12 січня 1997 року. Судом встановлено особу заявника [PERSON] , [INFO] згідно з наданим суду військовим квитком серії [NUMBER] . З наданої суду копії трудової книжки колхозника серії [NUMBER] від 20 травня 1986 року, [PERSON] з 28 квітня 1989 року по 11 січня 1994 року працював в колгоспі «Пам`ять Ілліча». Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Малинської міської ради Житомирської області №164 від 5 липня 2022 р. [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] з 28 квітня 1989 року по даний час. З наданої суду довідки виданої виконкомом Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області №3769 від 27 липня 2022р. убачається, що [PERSON] , проживає без реєстрації [ADDRESS] . Зазначена довідка видана на підставі акту підтвердження факту проживання №219 від 27 липня 2022 року. З листа Іванківського відділу ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області від 22 липня 2022 року, встановлено, що перевіркою належності до громадянства України [PERSON] та подальше оформлення йому паспорта громадянина України повинна відбуватися виключно відповідно до вимог Закону України «Про громадянство України», Порядку провадження за заявами і подання з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійними та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302. Реалізація права заявника отримати громадянство України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України\~«Про громадянство\~України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є\~Закон України\~«Про громадянство\~України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України». Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року. Відповідно до пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. На підставі п.п. 7-9 Порядку встановити належність до громадянства України може особа, яка перебувала у громадянстві колишнього СРСР та не мала прописки, але фактично постійно проживала на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року. Пунктом 44 Порядку визначено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України\~«Про правонаступництво\~України» або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Пунктом 1 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~№ 5\~від 31.03.1995\~року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до пункут 2 частини п`ятої статті 293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно частини другої статті 315\~ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Листом Верховного суду України від 01 січня 2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку частини другої статті 256\~ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень статті 256\~ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, який має юридичне значення. Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні належними та допустимими доказами заявник підтвердив факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. Заявнику [PERSON] встановлення факту про його постійне проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, необхідне для реалізації належних прав як громадянина України в майбутньому, тому враховуючи вищевикладене та проаналізувавши всі надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved