Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

Короткий виклад обставин справи: [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Овсепян Кристина Адіківна, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №422. В обґрунтування позову посилається на те, що 25.06.2021 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Протягом останніх шести місяців, між подружжям постійно виникають сварки, що призвело до втрати любові та поваги один до одного. Дані сварки, із часом, починають лише загострюватися, з`являються необґрунтовані претензії один до одного, що позбавляє як позивача, так і відповідача, можливості жити спокійним життям. Усі спроби позивача примиритися були безрезультатними, у зв`язку з чим, позивач прийняла рішення про необхідність розірвання шлюбу. Позивач вказує, що шлюб фактично перестав існувати, має формальний характер, подальше збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Зазначає, що спір про поділ майна на даний час відсутній, спільних дітей у подружжя немає. Процесуальні дії по справі: Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.08.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено сторін (а.с. 24). Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. При цьому, 07.10.2022 року представник позивача адвокат Овсепян К.А. подала заяву, згідно якої просила розглянути справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити відповідно до прохальної частини, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача та її представника, що відповідає вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки про виклик до суду та у відповідності до ч.10 ст.187 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву до суду не надходило. У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи що позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд\~справи здійснюється\~судом за\~відсутності учасників\~справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом: Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 25 червня 2021 року зареєстрували шлюб\~у Лівобережному районному у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про що зроблено відповідний актовий запис за №422, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Прізвище після\~державної реєстрації\~шлюбу:\~чоловіка « [PERSON] », дружини - « [PERSON] » (а.с.4). Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку. Застосовані норми права, позиція суду та оцінка доводів: Відповідно до ч.1 ст.4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом статей 12 та 81\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст.\~112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу сторін та порушує їх особисті інтереси, що мають істотне значення, що суперечить ч.1 ст.51\~Конституції України про добровільну згоду жінки та чоловіка на перебування в шлюбі. Суд бере до уваги зазначені позивачем у позові обставини, що сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично перестав існувати та носить формальний характер, а також те, що позивач поновлення шлюбних відносин та збереження сім`ї вважає неможливим та наполягає на розірванні шлюбу. Наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер, що призвело до втрати почуттів та перспектив налагодження стосунків немає. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, категоричної позиції позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до переконання, що подальше проживання та збереження сім`ї сторін неможливе та їх шлюб слід розірвати. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому на підставі ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору, сплата якого підтверджується квитанцією №0МКЕ-20КН-АТ7Х-19Е8 від 19.05.2022 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved