Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 жовтня 1999 року Калинівською сільською радою Самбірського району Львівської області, посилаючись на те, що їх подружні відносини з часом стали суттєво погіршуватись; спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що стало причиною фактичного розірвання шлюбних відносин. Від спільного подружнього життя у сторін неповнолітніх дітей немає; сторони втратили почуття любові та поваги, не підтримують шлюбно-сімейних відносин протягом одного року, збереження сім`ї неможливе, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив такий задовольнити, оскільки за наданий судом строк для примирення відносини з дружиною не налагодилися, і на його переконання, це є цілком неможливим; наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач подала до суду відзив, яким заперечила проти розірвання шлюбу, просила надати строк для примирення, так як вважає, що збереження сім`ї можливе; також зазначила, що її вини у розладах в сім`ї немає, причиною цього стало те, що у чоловіка є інша жінка; відтак судом було надано сторонам термін для примирення; однак будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася; тому суд вважає за можливе розглядати справу в її відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечив позивач. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 жовтня 1999 року у Калинівській сільській раді Самбірського району Львівської області; від цього шлюбу в сторін дітей немає; спільне життя між сторонами не склалося через постійні конфлікти та різні погляди на життя, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть протягом останнього року. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом уживались заходи для збереження сім`ї та сторонам надавався строк для примирення, однак вони не примирились; позивач наполягав на питанні розірвання шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що він із дружиною вже не повернуться до нормального їх подружнього життя, оскільки це суперечить його інтересам. З`ясувавши обставини справи під час її розгляду, суд приходить до висновку про зайве надалі вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить його інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються більше одного року. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернувся до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved