Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2013 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Поряд з тим, зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні характери, різні погляди на сімейне життя, на сімейні цінності, та на ставлення один до одного, як подружжя. За час спільного проживання відповідач проявляв себе безвідповідальною особою по відношенню до сім`ї, до неї, як до дружини, до батьківських обов`язків. Весь побут, харчування, виховання дітей, утримання сім`ї, окрім комунальних послуг, на ній. Спочатку намагалася звернути увагу чоловіка на належну поведінку в сім`ї, однак результату не було. Часто, починаючи з 2015 року, вона піднімала питання про розірвання шлюбу, причиною чого були суперечки через вживання чоловіком алкоголю, фізичне насильство по відношенню до неї. Поряд з тим зазначила, що психологічно та фізично виснажилася у такому шлюбі. Більше року вони мешкають у різних кімнатах. Вважає, що шлюб між ними існує формально, подальше збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, у зв`язку з чим просила суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 липня 2022 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії ухвали надіслати відзив на позовну заяву. Як слідує з поштового повідомлення, наявного в матеріалах справи, відповідач повідомлення про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до такої документи отримав 18 серпня 2022 року. На момент розгляду справи судом відповідачем відзиву на позов, будь-яких заяв, клопотань подано не було. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, стверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 22 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 22 червня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Борщівського районного управління юстиції у Тернопільській області. Після укладення шлюбу присвоєно прізвище дружині « [PERSON] ». Від шлюбу подружжя має двоє неповнолітніх дітей, синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також судом встановлено, що шлюб між сторонами набрав формальних рис через різні характери, різні погляди на сімейне життя, на сімейні цінності, та на ставлення один до одного, як подружжя. Наміру зберегти шлюб, ні позивачка, ні відповідач не висловили. Виходячи з наведеного вище, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, а його розірвання не суперечить будь-чиїм законним правам та інтересам. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки суму понесених нею судових витрат у виді судового збору. Тому, враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 112, 113 Сімейного кодексу України, Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved