Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

15.07.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 79459 грн. 91 коп. В обґрунтування позову зазначив, що по червень 2022 року працював у відповідача, після звільнення заробітна плата йому не булла виплачена. Відповідачем відзив не надано. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працював у відповідача з 1978 року по червень 2022 року на посаді заступника начальника відділу та був звільнений з роботи, що підтверджується копією наказу № 10/к від 29.06.2022 року (а.с. 15), однак заробітна плата йому не виплачена, у зв`язку з чим мається заборгованість по виплаті заробітної плати. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно із частиною 1 статті 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною 1 статті 47 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати. З довідок наданих бухгалтерією ПрАТ «ЧеЗаРа» від 26.09.2022 року вбачається, що заборгованість при звільненні з основного місця роботи перед [PERSON] станом на 01.07.2022 року складає 17569 грн. 88 коп. та заборгованість при звільненні з роботи за сумісництвом перед [PERSON] станом на 01.07.2022 року складає 66141 грн. 44 коп., що в сумі складає 83711 грн. 32 коп. Як вбачається зі змісту позовної заяви частину заборгованості в розмірі 4251 грн. 41 коп. стягнуто з відповідача та виконавчий документ знаходиться на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Враховуючи вище викладене, позов [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати підлягає задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved