Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

17 листопада 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно. В заяві зазначила, що [INFO] сталася смерть її бабки [PERSON] , якій належало право власності на житловий будинок [ADDRESS] . За заявою матері позивачки [PERSON] , яка доводиться донькою померлій, про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки відкрито спадкову справу. Ще один спадкоємець померлої [PERSON] , який є спадкоємцем за правом спадкової трансмісії після смерті доньки спадкодавці [PERSON] , яка сталася [INFO] , відмовився від прийняття спадщини. Після смерті бабки позивачка вчинила дії з прийняття спадщини, звернувшись до нотаріальної контори із відповідною заявою про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса від 21.07.2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки право власності на спірний будинок зареєстроване за [PERSON] , оскільки спадкодавця прізвище [PERSON] на момент прийняття будинку в експлуатацію. У зв`язку з викладеним позивач просять визначити за нею право власності на спадкове майно. 22 листопада 2021 року на підставі ухвали судді заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. Заходи забезпечення позову в справі не вживалися. Суддею витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.О. копію спадкової справи після смерті [PERSON] . В судове засідання позивач не з`явилася. Їх представник надала письмове звернення з проханням про задоволення позову, розгляд справи без її участі, яке містить згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. З аналогічною заявою, що містить визнання позову у повному обсязі, звернувся представник відповідача. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України знаходить за можливе вирішувати справу у відсутність учасників справи, на підставі наданих сторонами фактичних даних про їхні права та взаємовідносини. З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивач є онукою [PERSON] , чия смерть сталася [INFO] і якій належало право власності на житловий будинок [ADDRESS] . За заявою матері позивачки [PERSON] , яка доводиться донькою померлій, про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки відкрито спадкову справу. Ще один спадкоємець померлої [PERSON] , який є спадкоємцем за правом спадкової трансмісії після смерті доньки спадкодавці [PERSON] , яка сталася [INFO] , відмовився від прийняття спадщини (а. с. 36-70). Постановою від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.О. від 21.07.2021 року у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено через відсутність доказів належності спадкодавці нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (а. с. 69-70). В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку для її прийняття. Прийняття спадщини внормовано статтями 1268, 1269 ЦК України, відповідно до яких спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Позивач протягом встановленого законом для прийняття спадщини шестимісячного строку звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, тому вважається такою, що прийняла спадщину. Разом з тим інші спадкоємці за законом скористалися передбаченим законом правом на відмову від прийняття спадщини, подавши нотаріусу у строк для прийняття спадщини заяви про відмову від її прийняття. За роз`ясненнями п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця увінчалося винесенням постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Разом з тим інше прізвище спадкодавця порівняно з прізвищем на момент набуття права власності на спадкове майно не повинно звужувати право учасника цивільних правовідносин, оскільки за правилами законодавства до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності спадкодавця на нерухоме та інше майно підтверджують надані суду фактичні дані, які вже згадані судом. Наявність вказаної постанови державного нотаріуса п`ятої Запорізької державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] є підставою для звернення до суду, тому суд не вбачає перешкод для застосування захисту права позивача в обраний нею спосіб. Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних, що дає суду всі підстави для ухвалення рішення на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved