Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Рух справи 20.06.2022 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 17.06.2022, за підписом позивача - [PERSON] , в якій вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований Краснопільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Сумської області 06.06.2009, актовий запис № 25. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2022 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 27.06.2022 вказаний позов прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні). 27.07.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву за змістом якого вказується, що відповідач вважає, що рішення позивачки про розірвання шлюбу є передчасним, шлюб може бути збережений, тому суду варто надати сторонам строк для примирення, наразі відповідач категорично проти розірвання шлюбу. Також, 27.07.2022 до суду надійшла заява за підписом представника відповідача про надання строку для примирення тривалістю шість місяців, на час якого зупинити провадження у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04.08.2022 заяву представника відповідача задоволено, провадження у даній цивільній справі зупинено та надано подружжю строк для примирення. 26.09.2022 до суду надійшла заява позивачки ( [PERSON] ) про прискорення розгляду справи, в якій, зокрема, зазначається, що тривалий розгляд справи призводить до негативних та неповоротних наслідків. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26.09.2022 поновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/). Обґрунтування позову Позовна заява обґрунтована, зокрема, тим, що шлюбні відносини між подружжям припинено з кінця березня 2022 року. Позивачем вказується, що спільне господарство подружжям не ведеться, оскільки сторони роз`їхались та проживають окремо один від одного. Наголошується на тому, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе. Щодо правової позиції відповідача 27.07.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач вказує, що обставини, викладені позивачкою у позовній заяві, не відповідають дійсності, позовна вимога розірвати шлюб наразі є безпідставною та передчасною, а тому відповідач заперечує проти розірвання шлюбу. 03.10.2022 до суду надійшла заява відповідача в якій зазначається, що викладені позивачкою в заяві про прискорення розгляду справи обставини не відповідають дійсності; відповідач не має на меті відтягнути розірвання шлюбу задля розв`язання майнових питань, не переслідував та не погрожував позивачці; метою подання відповідачем заяви про надання строку для примирення було виключно бажання зберегти шлюб, оскільки у подружжя є неповнолітня донька. Встановлені судом обставини справи Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Матеріалами справи підтверджено, що 06.06.2009 між сторонами у справі: [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) - укладено шлюб, зареєстрований Краснопільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Сумської області, про що складено актовий запис № 25 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 9). В цьому шлюбі у подружжя народилась донька: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.10.2009, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснопільського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 91 (а.с. 10). Позивачка стверджує, що шлюбні відносини між подружжям припинені, спільне господарство подружжям не ведеться, подружжя проживає окремо один від одного, та наголошує, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе. Відповідач проти позову заперечує, вказує, що бажає зберегти шлюб, оскільки у подружжя є неповнолітня донька. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. За змістом ч. 1 ст. 110, ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, проте, як встановлено судом, позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Позивачка скористалась наданим правом та звернулась до суду з позовом у даній справі, наполягає на розірванні шлюбу. За час розгляду справи сторони не примирились, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) викладена правова позиція відповідно до якої: «Згідно із статтею 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За положеннями частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Одночасно згідно із статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи. Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення, як це визначено частиною сьомою статті 240 ЦПК України. Отже, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Беручи до уваги те, що ні у заяві про перегляд заочного рішення, ні в апеляційній скарзі на рішення місцевого суду [PERSON] не обґрунтовувалась необхідність надання строку на примирення подружжя, а також враховуючи те, що [PERSON] не бажає зберігати подружні відносини із заявником доводи відповідача про порушення його права на призначення подружжю строк для примирення є безпідставними». Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов висновку про те, що подальше подружнє життя суперечитиме інтересам позивача, збереження сім`ї є неможливим. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд роз`яснює, що відповідно до п.п. 1, 2, 3 р. 3 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.10.2000 за № 719/4940), державна реєстрація розірвання шлюбу проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану у встановлених законом випадках. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану, який отримав рішення суду про розірвання шлюбу, повинен у день його надходження зробити відмітку про розірвання шлюбу на лицьовому боці актового запису про шлюб, зазначивши дату і номер рішення суду, повне найменування суду, яким ухвалено рішення, а також внести відповідні відомості до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Після цього не пізніше наступного робочого дня відділ державної реєстрації актів цивільного стану надсилає повідомлення (додаток 9) до архіву органу державної реєстрації актів цивільного стану, у якому зберігається другий примірник актового запису про шлюб, який у строк, що не перевищує семи робочих днів з дня отримання повідомлення, проставляє у ньому відповідну відмітку. Щодо розподілу судових витрат Приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений за подання позовної заяви (а.с. 1). Враховуючи викладене,

Outcome: approved