Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території. Заяву обґрунтував наступним. Рішенням виконавчого комітету МЕРЕФ`ЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ НАРОДНИХ ДЕПУТАТІВ № 117/724 від 14 квітня 1998 року він був призначений піклувальником над інвалідом 2 групи [PERSON] , [INFO] , який доводився йому дядею. За життя [PERSON] постійно знаходився на лікуванні в ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСНІЙ ПСИХІАТРИЧНІЙ ЛІКАРНІ № 1 за адресою: 62411, вул. Бєлгородська, 1, с. Стрілеча, Харківського району Харківської області, а зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер у вказаній лікарні в с. Стрілеча, Харківського району Харківської області, яке на той час знаходилась на тимчасово окупованій території України збройними силами Російської Федерації, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 98, видане лікарем-психіатром обласної психіатричної лікарні [PERSON] від 27 червня 2022 року. Рішення суду про встановлення факту смерті його дядька [PERSON] йому потрібен для отримання свідоцтва про смерть з подальшим оформленням спадщини, оскільки документи, які були видані на окупованій території, не мають юридичної сили та не визнаються на території України. Просив встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянина України, місце народження: м. Харків, який помер [INFO] у селі Стрілеча Харківського району Харківської області. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник заінтересованої особи НОВОВОДОЛАЗЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ РЕЄСТРАЦІЇ АКТІВ ЦИВІЛЬНОГО СТАНУ У ХАРКІВСЬКОМУ РАЙОНІ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ХАРКІВ) в судове засідання не з`явився, через електронну пошту суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 98, виданого 27 червня 2022 року КОМУНАЛЬНИМ НЕКОМЕРЦІЙНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ОБЛАСНА ПСИХІАТРИЧНА ЛІКАРНЯ № 1» та отриманого [PERSON] 30 вересня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , місце проживання: [ADDRESS] , помер [INFO] у стаціонарі КНП ХОР ОПС № 1. Дата видачі та вихідний номер документу на штампі підприємства відсутні. За довідкою КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ «ОБЛАСНА ПСИХІАТРИЧНА ЛІКАРНЯ № 1» про причину смерті (до форми 106/о № 98, видається для поховання) від 27 червня 2022 року, [PERSON] помер [INFO] . Заявник піклувальником та племінником померлого, що вбачається з рішення виконавчого комітету МЕРЕФ`ЯНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ НАРОДНИХ ДЕПУТАТІВ № 117/724 від 14 квітня 1998 року, протокол № 4, призначено піклувальником [PERSON] , 1980 року народження, над інвалідом 2 групи [PERSON] , [INFO] , який доводиться йому племінником. Положеннями ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України унормовано, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Водночас, в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. За приписами ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Частиною 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства Юстиції України за № 52/5 від 18.10.2000, визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть (розділ IIІ глави 5 пункт 1 Правил). Статтею 317 ЦПК України, передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України. Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, що затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Крім того, Указом Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15 березня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Також, Указом Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21 квітня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України № 341/2022 від 17 травня 2022 року, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22 травня 2022 року, у зв`язку із триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, затверджений Законом України № 2500-ІХ від 15 серпня 2022 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Таким чином, починаючи з 24 лютого 2022 року та по теперішній час в Україні діє режим воєнного стану. Окрім того, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 01 липня 2022 року № 143) затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 29 червня 2022 року Липецька сільська територіальна громада (Харківська область) - місце знаходження с. Стрілеча, є окупованою територією. Виходячи із вищевикладеного вбачається, що станом на день смерті [PERSON] , Липецька сільська територіальна громада (Харківська область) - місце знаходження с. Стрілеча, входить до переліку територіальних громад, розташованих у районах проведення воєнних (бойових) дій, або які перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Аналізуючи зазначене, суд доходить висновку, що заявник з об`єктивних причин не має змоги надати документи, передбачені законом для реєстрації смерті дядька. Відповідно до ст. 1 "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" тимчасово окупована територія України є невід?ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів по справі необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії (зокрема, "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого "намібійського винятку", який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Ураховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, як доказам у справі. За цих обставин, суд вважає надані заявником медичні документи як доказ смерті [PERSON] , не дивлячись на те, що медична установа, яка видала ці документи, знаходиться на території с. Стрілеча, Харківського району Харківської області де органи державної влади України на момент смерті тимчасово не здійснювали свої повноваження. Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. З огляду на викладене, враховуючи що смерть [PERSON] сталася на території, на якій введено воєнний стан, а на момент його смерті с. Стрілеча було тимчасово окупованою територією, заявник з об`єктивних причин не має змоги надати документи, передбачені законом для реєстрації смерті, тобто для проведення державної реєстрації смерті є об`єктивні перешкоди. Беручи до уваги, що встановлення факту смерті дядька має юридичне значення для заявника, так як дозволить використати право на реєстрацію смерті та отримання свідоцтва про смерть на території України, де органи влади здійснюють свої повноваження, суд доходить висновку про необхідність задоволення заяви. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved