Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

01.08.2022 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області з Полтавського районного суду Полтавської області для розгляду за підсудністю надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки і піклування Новоселівської сільської ради Полтавського району, Полтавської області, про визначення місця проживання дитини. Позивач просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що із відповідачкою [PERSON] вони проживали в цивільному шлюбі. У них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що сімейне життя з відповідачкою не склалося. Відповідачка періодично забирала дітей і проживала від нього окремо. Він кожного разу намагався знайти компроміс, переконував [PERSON] про необхідність спокійного життя для їх дітей, зі свого боку повністю допомагав їй як жінці, підтримував у вихованні та повному матеріальному забезпеченні родини. На роботу вона пішла не заради грошей, а щоб бути серед людей і триматися від зловживання алкоголем. Також вказує, що діти періодично проживали лише з ним та його родиною, а відповідачка «емоційно розвантажувалася» (проводила весь час зі своїми друзями у легкій компанії без будь-яких зобов`язань щодо матеріального забезпечення та виховання дітей, турботою про їх і здоров`я та вирішення всіх дрібних і більш серйозних питань, а потім поверталася. Вони знаходили можливість примиритися, за допомогою спеціалістів служби у справах дітей врегульовували конфлікти з приводу виховання, але навесні 2022 року відповідачка залишила його із сином проживати у квартирі [ADDRESS] , а сама з донькою пішла проживати спочатку до своєї подруги у с. Божківське Полтавського району Полтавської області, а потім взагалі вони виїхали з України. Із весни 2022 року він самостійно займається вихованням та матеріальним забезпеченням сина [PERSON] , турбується про його розвиток та стан здоров`я, але не має можливості для спілкування з донькою, оскільки відповідачка змінила номер телефону і з ним не підтримує зв`язок і в державі їх не має. Донька виїхала за межі України без його згоди, але враховуючи війну в державі, він не проти цього і не намагається їх повернути, бажає доньці матеріально допомагати, налагодити зв`язок хоча б через спільних знайомих, але відповідачка на контакт не йде. Вважає, що з врахуванням того, що на даний час в Україні відбувається мобілізація, а він самостійно виховує малолітнього сина, йому необхідно визначити місце проживання дитини з ним, для того, щоб, у випадку призиву на військову службу, він міг служити неподалік від місця проживання. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 04 серпня 2022 року вказана позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначене судове засідання в загальному позовному провадженні (а.с.47-48). Ухвалою суду від 30 серпня 2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.09.2022 (а.с.63-64). Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним в заяві, додатково пояснивши, що вони з відповідачкою з 2013 року проживають у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу та мають двох спільних дітей: [PERSON] , 2014 року народження та [PERSON] , 2018 року народження. Протягом всього часу їх спільного життя відповідачка періодично уходила від нього з дітьми, після чого поверталась знову. Вона проводила час в компанії друзів, вживала алкогольні напої, дітям належної уваги не приділяла. В квітні 2022 року вона, забравши старшу дочку [PERSON] , пішла від нього, залишивши сина [PERSON] проживати разом з ним. Де вона перебуває в теперішній час йому невідомо, з нею будь-який зв`язок він не підтримує. Інколи йому телефонує дочка [PERSON] , й він вважає, що в теперішній час відповідачка проживає за кордоном. Він же проживає з сином та жінкою [PERSON] , працює в ТОВ «Божківська будівельна кераміка». Позов просив задовольнити. Представник позивача, адвокат Божко Т.Б. в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримала, надала пояснення аналогічні викладені в позові. Позов просила задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.63-64, 70), не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Крім того, відповідачка повідомлялась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.70). Позивач в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи: Орган опіки і піклування Новоселівської сільської ради Полтавського району, Полтавської області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засіданні, надавши заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 68,73). Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Відповідно до положень, викладених у ст. ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частиною 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України). Згідно зі статтю 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Згідно зі статтею 157 СК України питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до положень статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до ст.161 СК України якщо мати та батько,які проживаютьокремо,не дійшлизгоди щодотого,з киміз нихбуде проживатималолітня дитина,спір міжними можевирішуватися органомопіки тапіклування абосудом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої у справі №402/428/16-ц від 17.10.2018 щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме статті 161 СК України, при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. Європейський суд з прав людини у справі «М.С. проти України», рішення від 11.07.2017, заява № 2091/13, вказав на те, що як у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (п.100 рішення від 16.07.2015 у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. При цьому питання забезпечення інтересів дитини ґрунтується на розумінні, що для дітей розлучення батьків - це завжди тяжке психологічне навантаження, пов`язане, зокрема, з кардинальними змінами в житті дитини: нове оточення та місце проживання, неможливість спілкування з двома батьками одночасно тощо. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 04, яке видане повторно 01.07.2020 (а.с. 11), батьками малолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що сторони на даний час проживають окремо та їх малолітній син [PERSON] з весни 2022 року та по теперішній час проживає разом із батьком, позивачем [PERSON] , в [ADDRESS] . Так, відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 09.1-15/220 від 07.07.2022 року, [PERSON] , 1985 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 26.05.2006 року (а.с.15-16, 17). В акті обстеження умов проживання (а.с. 56), встановлено, що [PERSON] , 2018 року народження, проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Актом встановлено, що житло розміщене на першому поверсі одноповерхового будинку, складається із 2 кімнат. Умови проживання задовільні. Сім`я забезпечена речами першої необхідності, постільною білизною, продуктами харчування. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: у дитини окрема кімната, окреме місце для сну та відпочинку, є іграшки, чистий одяг, постільна білизна. Мати, зі слів батька, перебуває закордоном. За змістом виробничої характеристики виданої ТОВ «Божківська будівельна кераміка» за № 23 від 06.07.2022 року, [PERSON] працює садчиком цегли на ТОВ «Божківська будівельна кераміка» з 08.11.2012 року. За період роботи зарекомендував себе з позитивної сторони. Відносини з колегами по роботі хороші, дружні та доброзичливі. Поручену роботу виконує старанно, швидко, вміло користується довіреним йому обладнанням, коли потребує ситуація може проявляти ініціативу. За час роботи не був помічений в стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння, дисциплінарних стягнень не має (а.с.14). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вона є сестрою [PERSON] , проживає з ним в одному селі та її дочка дружить з сином [PERSON] - [PERSON] . Їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах, мають двох дітей. В квітні 2022 року [PERSON] забрала старшу дитину - дочку [PERSON] та пішла від [PERSON] . [PERSON] залишився проживати разом з батьком. В теперішній час [PERSON] проживає з жінкою на ім`я [PERSON] та сином [PERSON] . [PERSON] доглянутий, чистий, став більш розвинутим та комунікабельним. [PERSON] працювитий, дуже любить дітей. Ним створені належні для проживання [PERSON] . В будинку ним створені належні умови для проживання сина, у дворі є пісочнця, гойдалка, горка, також він тримає домашнє господарство. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивач [PERSON] її хрещений син. Він проживав разом з [PERSON] у фактичних шлюбних відноснинах та вони мають двох спільних дітей: дочку [PERSON] та сина [PERSON] . На даний час [PERSON] проживає з батьком [PERSON] [PERSON] з дочкою з ними не проживає. Між [PERSON] та позивачем гарні відносини, вони добре спілкуються між собою. [PERSON] створені належні умови для проживання дитини, він чесний та працюватий. [PERSON] доглянутий, завжди охайний. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Новоселівської сільської ради Полтавського району Полтавської області № 157 від 06 жовтня 2022 року, щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , вважав за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] (а.с. 76 зворот). Крім того, в зазначеному висновку міститься інформація, що мати дитини [PERSON] , в телефонній розмові повідомила про те, що вона з донькою перебуває за кордоном, а також те, що вона не заперечує проти проживання сина [PERSON] разом з батьком до її повернення з за кордону. Щодо місця проживання відповідачки [PERSON] , судом встановлено, що за останнім відомим місцем проживання в [ADDRESS] , вона зареєстрована, але за місцем реєстрації фактично не проживає (а.с.46). За поясненнями позивача [PERSON] в теперішній час відповідачка разом з донькою [PERSON] проживає за кордоном. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд вважав за можливе не заслуховувати думку малолітньої дитини у судовому засіданні з огляду на її вік, з метою уникнення додаткової стресової ситуації. Таким чином, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем в повній мірі створені для дитини належні умови для виховання та розвитку, позивач офіційно працевлаштований, має стабільний дохід; позитивно характеризується за місцем роботи; проживає у належній на праві власності квартирі, яка належно облаштована, в тому числі й для проживання, розвитку і виховання дитини. Визначаючи місце проживання дитини, суд також враховує відповідний висновок органу опіки та піклування, вік дитини, виходячи з інтересів дитини, той факт, що дитина фактично проживає з позивачем, з яким її залишила відповідачка, бере до уваги інтереси дитини в умовах, що сторони проживають окремо. А також враховує, що будь-яких даних, які б перешкоджали визначенню місця проживання дитини разом з її батьком судом не встановлено і учасниками справи не доводилось. Враховуючи наведене, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , який фактично проживає з ним, що буде відповідати інтересам дитини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved