Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою 26 серпня 2022 року, в якій просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт належності їй, [PERSON] , таких документів: трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 04 липня 1989 року відповідальною особою Широківської районної друкарні Виконкому Дніпропетровської обласної Ради депутатів трудящихся УРСР російською мовою на ім`я « [PERSON] / [PERSON] »; диплому [NUMBER] від 13 червня 1989 року, виданого Дніпропетровським середнім професійно-технічним училищем №53 на ім`я « [PERSON] »; архівної довідки, виданої Комунальною установою «ТРУДОВИЙ АРХІВ» Високопільської селищної ради Херсонської області на ім`я « [PERSON] ». Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що згідно з паспортом громадянина України вона є [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». У лютому 2022 року вона звернулася до Відділу методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про призначення їй пенсії за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства. Рішенням від 02 лютого 2022 року за вих. №2100-0304-8/6951 у призначенні пенсії їй було відмовлено у зв`язку із не зарахуванням до страхового стажу періодів роботи згідно з трудовою книжкою [NUMBER] та періоду навчання відповідно до диплому [NUMBER] з огляду на наявність розбіжностей в її імені, зазначеному в цих документах як « [PERSON] » з її паспортними даними « [PERSON] ». Крім того, не враховано відомості в архівній довідці №824 від 05 жовтня 2021 року, виданій на ім`я « [PERSON] ». У зв`язку з тим, що виявлені в зазначених документах розбіжності з її паспортними даними призвели до неможливості призначити їй пенсію, заявник звернулася до суду з вказаною заявою, адже від встановлення факту належності їй трудової книжки, диплому про освіту та архівної довідки залежить виникнення у неї права на пенсію відповідно до відпрацьованого стажу, що відповідно й впливає на розмір пенсії. Ухвалою суду від 31 серпня 2022 року звільнено заявника від сплати судового збору за подання заяви (а.с.26). Ухвалою суду від 31 серпня 2022 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям окремого провадження у справі (а.с.27). Клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Правом на участь в судовому засіданні заявник [PERSON] не скористалась, подавши клопотання про розгляд справи за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Заперечень проти задоволення вимог заяви [PERSON] на адресу суду від заінтересованих осіб не надходило. Про дату, час та місце розгляду справи заінтересовані особи повідомлялась належним чином, однак явку до суду їх представника не забезпечили, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Від представника заінтересованої особи - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області Іванус О.А. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи покладалась на розсуд суду. За даних обставин суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності учасників по справі, оскільки їх участь в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] (рос. - [PERSON] ), народилася [INFO] в с. Весела Дача Широківського району Дніпропетровської області (а.с.5-6). [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , однак є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на відповідному обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради з реєстрацією місця перебування за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Як слідує зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 23 вересня 1989 року (а.с.10), під час укладення шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 23 вересня 1989 року Малошестірнянською сільською радою Висопокільського району Херсонської області, актовий запис №7, заявник змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », відомості про неї зазначені як « [PERSON] » (рос. - мовою оригіналу), прізвище після укладення шлюбу - « [PERSON] » (рос. - мовою оригіналу). 01 вересня 1986 року [PERSON] вступила на навчання до Дніпропетровського середнього професійно-технічного училища №53 і 16 червня 1989 року закінчила повний курс середнього професійно-технічного училища за професією «складач на складальних рядковідливних машинах», здобувши середню освіту, з присвоєнням відповідної кваліфікації. На підставі рішення екзаменаційної комісії від 16 червня 1989 року [PERSON] видано диплом [NUMBER] від 16 червня 1989 року (а.с.9). Під час офіційного працевлаштування заявника в Широківську районну типографію на посаду палітурника (рос. - переплетчика), 04 липня 1989 року було оформлено трудову книжку [NUMBER] , в якій у відомостях про власника трудової книжки зазначено « [PERSON] , дата роджения [INFO] » (рос. - мовою оригіналу). Крім того, на стор.1 трудової книжки іншим почерком внесено зміни у прізвище власника шляхом допису через риску графою нижче « [PERSON] » (рос. - мовою оригіналу) без будь-яких застережень. 12 серпня 1990 року [PERSON] було прийнято до членів колгоспу «Прогрес» Високопільського району, в подальшому реорганізованого в КСП «Прогрес», та 02 лютого 2000 року - на його базі створено Приватне орендне підприємство «Прогрес». Звільнена з членів ППП «Прогрес» 26 лютого 2001 року за власним бажанням. Відповідні записи містяться в трудовій книжці (а.с.13) та архівній довідці, виданій КУ «ТРУДОВИЙ АРХІВ» Високопільської селищної ради Херсонської області №824 від 05 жовтня 2021 року на ім`я [PERSON] (мовою оригіналу) відповідно до даних архівного фонду, з метою подання до управління пенсійного фонду для зарахування її трудового стажу в страховий (а.с.12). 17 січня 2022 року [PERSON] звернулася до Відділу методології та організації роботи із застосування пенсійного законодавства Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою щодо призначення їй пенсії за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства відповідно до п.3 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Листом від 02 лютого 2022 року [PERSON] повідомлено про прийняття 24 січня 2022 року про відмову у призначенні їй пенсії у зв`язку з недостатністю страхового стажу, до якого не зараховано періоди її навчання та роботи, оскільки в архівній довідці про відпрацьовані вихододні від 05 жовтня 2021 року №824, дипломі № [NUMBER] ім`я заявниці не збігається з її паспортними даними «[PERSON]»; в трудовій книжці на титульній сторінці не завірено зміну прізвища та неповна дата народження. Заявникові роз`яснено, що зазначені в цих документах періоди роботи та навчання можливо врахувати в страховий стаж за умови надання уточнюючих довідок з підприємств та/або шляхом встановлення факту належності їй цих документів в судовому порядку відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12 серпня 1993 року (а.с.7-8). Аналізом наявних у справі доказів в їх системного зв`язку, судовим розглядом підтверджено факт наявності суперечностей в трудовій книжці, дипломі про освіту, архівній довідці про вихододні за період роботи [PERSON] в колгоспі, виданих заявникові, з її паспортними даними та іншими документами, що стосуються її персональних даних - імені. Вказані розбіжності безсумнівно ставлять під сумнів факт належності саме їй зазначених правовстановлюючих документів, та, як наслідок, впливають на реалізацію заявником права на призначення пенсії за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства. Згідно з ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до п.п.1, 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12 серпня 1993 року (зі змінами та доповненнями) до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі, що підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Так, відповідно до п.26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12 серпня 1993 року (зі змінами та доповненнями), якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. З огляду на те, що виправлення у дипломі про освіту, архівній довідці та трудовій книжці необхідні для підтвердження заявником трудового стажу для призначення пенсії за віком, як матері особи з інвалідністю з дитинства, та за відсутності можливості внести такі виправлення у позасудовому порядку, у тому числі з огляду на введений в Україні воєнний стан, за якого переважна частина закладів освіти, установ та організацій не працюють, обумовили її звернення до суду. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як визначено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року «… суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів…». З наданих заявником та досліджених письмових доказів в їх сукупності суд дійшов висновку про те, що розбіжності у написанні імені заявника в дипломі [NUMBER] від 16 червня 1989 року («[PERSON]»), архівній довідці №824 від 05 жовтня 2021 року про вихододні, виданій КУ «ТРУДОВИЙ АРХІВ» Високопільської селищної ради Херсонської області (на ім`я [PERSON]), трудовій книжці [NUMBER] від 04 липня 1989 року (власник [PERSON] / [PERSON] ) із наявними в ній незастережними змінами у прізвищі її власника, пов`язуються із помилкою у написанні імені заявника відповідними посадовими особами в результаті невірного перекладу її імені з російської мови на українську та невірного застосування скороченої форми імені, оскільки всі інші її анкетні дані, а саме прізвище, по батькові, дата народження співпадають з тими даними, що зазначені у паспорті заявника, свідоцтвах про народження, укладення шлюбу. Суд зауважує, що згідно з правилами українського правопису, ім`я - це юридично зафіксоване слово, що індивідуалізує конкретну особу. Російська літера «и» на початку слова та після приголосних передається літерою «і» - у даному випадку російською мовою « [PERSON] », українською « [PERSON] ». При цьому, у юридичному сенсі імена « [PERSON] » та « [PERSON] » є різними іменами, які використовуються у тому варіанті, який зафіксований у паспорті особи. Ім`я « [PERSON] » - це скорочена словоформа імені « [PERSON] », яка не є тотожною з іменем « [PERSON] ». Ім`я « [PERSON] » - самостійна та повна форма імені, яка не має скорочених словоформ. Отже, оскільки відповідно до паспорту громадянина України ім`я заявника зазначено « [PERSON] » як українською, так і російською мовами, однак у трудовій книжці та дипломі про освіту її ім`я зазначене як « [PERSON] » (рос. - мовою оригіналу), а в архівній довідці « [PERSON] » (укр. - мовою оригіналу), єдиним способом, що забезпечить можливість реалізації нею права на пенсійне забезпечення є встановлення факту належності їй зазначених правовстановлюючих документів. З огляду на підтвердження факту зміни заявником дошлюбного прізвища « [PERSON] » на « [PERSON] » (рос. - [PERSON] ), незастережні зміни в трудовій книжці в цій частині також не можуть ставити під сумнів належність їй трудової книжки загалом. Відтак суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності, має для заявника істотне юридичне значення і не визначає наступне вирішення спору про право. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, а також звільнення заявника від сплати судового збору, який в даному випадку слід покласти на рахунок держави.

Outcome: approved