Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

В травні 2022 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначив, що [INFO] померла його баба [PERSON] , яка працювала в КСП «ім. Шевченка», с.Ліщани Ізяславського району Хмельницької області. За життя [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримувала, але була включена до списку членів КСП «ім.Шевченка», які мають право на його отримання, а відтак набула права на отримання земельної частки (паю) із земель вказаного підприємства. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, в управління яким вступила її дочка, мати позивача - [PERSON] . Проте, [INFO] [PERSON] померла, не оформивши своїх спадкових прав. Після смерті матері в управління спадковим майном вступив позивач [PERSON] , однак реалізувати своє право на спадкове майно не може, оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий після смерті його баби [PERSON] . Тому, просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Ухвалою суду від 24.05.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. В подальшому, після надання можливості сторонам по справі надати суду заяви по суті справи, ухвалою суду від 13.09.2022 року закрито підготовче провадження за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому порядку. Представник позивача подав до суду заяву про слухання справи без сторони позивача, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити. Від представника Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, перевіривши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення по слідуючих підставах. Із копії свідоцтва про народження, виданого Бейзимською сільською радою 20.01.1959 року, [PERSON] народився [INFO] , батьком та матір`ю якого зазначено [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 04.05.1970 року, актовий запис № 15, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.06.1996 року, виданого Ліщанською сільською радою Ізяславського району, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно досвідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.04.2012 року виданого виконавчим комітетом Ліщанської сільської ради Ізяславськщого району, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 12. Крім того, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 01.06.2017 року, яке набрало законної сили 13.06.2017 року, встановлено, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Також, згідно рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.01.2022 року, яке набрало законної сили 18.02.2022 року, встановлено, що [PERSON] , яка померла [INFO] є рідною матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . Отже, матеріалами справи підтверджено, що позивач є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] , а також внуком [PERSON] , яка померла [INFO] . Судом встановлено, що згідно державного акта на право колективної власності на землю Серії ХМ № 23, колективному сільськогосподарському підприємству «ім. Шевченка» с. Ліщани Ізяславського району Хмельницької області Ліщанською сільською радою народних депутатів Ізяславського району Хмельницької області надано землю у колективну власність в розмірі 2543,5 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до рішення Ліщанської сільської ради народних депутатів від 11.03.1995 року № 4. Також відповідно Додатку до Державного акта ХМ № 23, [PERSON] включено до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського виробництва, сільськогосподарського кооперативу або товариства, порядковий № 665. Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 042346 від 26.06.1996 року [PERSON] належало право на земельну частку (пай) на підставі рішення Ізяславської РДА № 78 від 16.04.1996 року в розмірі 3,20 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в землях КСП ім. Шевченка. Згідно з ч. 2 ст. 23 ЗК України 1990 року, чинного на час існування спірних правовідносин, державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно роз`яснень, викладених в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що засвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. Як роз`яснено у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Отже, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта і незалежно від отримання ним правовстановлюючого документу. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай) КСП «ім. Шевченка», с. Ліщани Ізяславського району Хмельницької області, оскільки вона за життя була включена до списку осіб - членів КСП «ім. Шевченка», що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Згідно довідок Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області від 09.07.2020 року № 214, від 20.08.2021 року № 184, [PERSON] , яка померла [INFO] , на день смерті була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Разом з нею в господарстві були зареєстровані: дочка - [PERSON] та зять - [PERSON] . Після смерті [PERSON] , у фактичне володіння та управління спадковим майном вступила її дочка [PERSON] , яка не оформила своїх спадкових прав та померла [INFO] . В управління спадковим майном після смерті [PERSON] вступив її син [PERSON] , який взяв спадкове майно під свою охорону. Крім того,згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.06.2000 року, виданого Ліщанською сільською радою Ізяславського району, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 12. Відповідно до відповіді Хмельницького обласного державного нотаріального архіву від 31.05.2022 року № 871/01-18 та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 69074136 від 31.05.2022 року, інформація щодо наявності спадкової справи до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , у Спадковому реєстрі відсутня. Отже, [PERSON] після смерті матері [PERSON] спадщину прийняла, в тому числі право на земельну частку (пай) в землях КСП «ім. Шевченка» с. Ліщани Ізяславського району Хмельницької області, але не оформила свої спадкових прав та померла [INFO] . Згідно повідомлення приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельського Ю.П. вих. № 181/01-16 від 26.05.2022 року, заведено спадкову справу № 283/2017 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті якої прийняв спадщину - [PERSON] . Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка прийняла спадщину після своєї матері [PERSON] , проте позбавлений можливості оформити своє право на спадщину на вказану земельну частку (пай), оскільки відповідний сертифікат було видано 26.06.1996 року, тобто після смерті [PERSON] . Водночас, остання за життя набула право на земельну частку (пай), адже державний акт на право колективної власності КСП «ім. Шевченка» с. Ліщани Ізяславського району Хмельницької області був виданий за її життя, вона була включена до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) в землях вказаного підприємства. Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 2 Закону «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. В п. 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. За таких обставин, з урахуванням того, що позивач є спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , яка за життя прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , проте позбавлений можливості оформити спадкові права, тому суд вважає, що позов слід задовольнити, визнавши за [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 3,20 в умовних кадастрових гектарах, що перебувало в колективній власності КСП «ім. Шевченка», с. Ліщани Ізяславського району Хмельницької області та належало [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 042346, та після її смерті було успадковане [PERSON] , яка своїх спадкових справ не оформила. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved