Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що [INFO] померла його мати, [PERSON] . Після смерті матері позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного округу Київської області Джури Світлани Вікторівни з заявою про прийняття спадщини. Крім нього спадкоємцем першої черги є відповідач - [PERSON] . Батько позивача (чоловік спадкодавця [PERSON] ) [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався, однак на день смерті проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою по [ADDRESS] , тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину шляхом спільної реєстрації та проживання разом зі спадкодавцем на день смерті. В шлюбі батьки позивача перебували з 1966 року і до дня смерті спадкодавця [PERSON] [INFO] . Весь час перебування в шлюбі батьки позивача спільно проживали, вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет. За час спільного проживання, спільною працею, за спільні кошти, для спільних потреб батьками позивача [PERSON] та [PERSON] був побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] , загальною площею 291,2 кв. м., житловою 97 кв. м. Свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок було видано на відповідача, батька позивача [PERSON] , [INFO] , видавник: Баришівська селищна рада народних депутатів. В спільному будинку була зареєстрована та проживала спадкодавець [PERSON] до дня смерті [INFO] разом з відповідачем [PERSON] . 29 серпня 2005 року відповідач [PERSON] отримав державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0864 га, розташовану по [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯА №597024 виданий 29 серпня 2005 року. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Джура Світлана Вікторівна не має змоги видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на ј частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого по [ADDRESS] , загальною площею 291,2 кв. м., житловою 97 кв. м. та на ј частку земельної ділянки розташованої під спадковим будинком. Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що для виділення частки у спільному майні подружжя [PERSON] (чоловік спадкодавця) повинен звернутися до нотаріуса з заявою про виділ на ім`я померлої її частки у спільному майні подружжя. Однак відповідач, [PERSON] не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. В зв`язку з такими обставинами нотаріусом позивачу було запропоновано для захисту моїх прав звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав. Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з клопотанням про витребування доказів, а саме витребування у приватного нотаріуса Броварського нотаріального округу копії спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . 25.08.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі та задоволено клопотання представника позивача, а саме, витребувано: -у приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Джури С.В. копію спадкової справи заведеної до майна [PERSON] , померлої [INFO] ; -у Баришівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області актовий запис про одруження [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які одружились приблизно 1966 1967 роки; -у Баришівському Бюро технічної інвентаризації копію інвентаризаційної справи, завіреної належним чином до будинку, розташованого по [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] ; -у відповідача [PERSON] свідоцтво про право власнсоті серія та номер БН, виданий 13.031996 року, видавник Баришівська селищна рада народних депутатів, що підтверджує право власності на житловий будинок розташований по [ADDRESS] . 30.09.2022 від Баришівського Бюро технічної інвентаризації надійшов лист про те, що до обмірювальні роботи житлового будинку по [ADDRESS] не проводились. 03.10.2022 від Баришівського Бюро технічної інвентаризації копію інвентаризаційної справи, завіреної належним чином до будинку, розташованого по [ADDRESS] , власником якого є [PERSON] . 04.10.2022 надійшла відповідь від Баришівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області. 06.10.2022 від відповідача надійшло клопотання про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі відповідача. 06.10.2022 від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримали. У судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON] , копія свідоцтва про смерть міститься в матеріалах справи. Після смерті\~матері позивач\~ [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного округу Київської області Джури Світлани Вікторівни з заявою про прийняття спадщини. Крім нього спадкоємцем першої черги є відповідач [PERSON] . Батько позивача (чоловік [PERSON] ) [PERSON] до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався, однак на день смерті проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою по [ADDRESS] , тому відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину шляхом спільної реєстрації та проживання разом зі спадкодавцем на день смерті. В шлюбі батьки позивача перебували з 1966 року і до дня смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується копією актового запису про шлюб, який міститься в матеріалах справи. Весь час перебування в шлюбі батьки позивача спільно проживали, вели спільне господарство, мали спільний побут та бюджет. За час спільного проживання, спільною працею, за спільні кошти, для спільних потреб відповідачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] був побудований житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] , загальною площею 291,2 кв.м., житловою 97 кв.м, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копією технічного паспорту на житловий будинок. Свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок було видано на ім`я відповідача [PERSON] , [INFO] , видавник: Баришівська селищна рада народних депутатів. В спільному будинку була зареєстрована та проживала спадкодавець [PERSON] до дня смерті [INFO] разом з відповідачем [PERSON] . 29 серпня 2005 року [PERSON] отримав державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0864 га, розташовану по [ADDRESS] , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Джура Світлана Вікторівна не має змоги видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на ј частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого по [ADDRESS] , загальною площею 291,2 кв.м., житловою 97 кв. м. та на ј частку земельної ділянки розташованої під спадковим будинком. Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що для виділення частки у спільному майні подружжя [PERSON] (чоловік спадкодавця) повинен звернутися до нотаріуса з заявою про виділ на ім`я померлої її частки у спільному майні подружжя. Однак відповідач, [PERSON] не звернувся до нотаріуса з відповідною заявою. В зв`язку з такими обставинами нотаріусом позивачу було запропоновано для захисту його прав звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Згідно із ч. 1 ст. 3\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно до ст. 41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Згідно ст. 22 КпШС України Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України - У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку\~або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Отже, аналізуючи вищевикладене вбачається, що спірний будинок та земельна ділянка набуті у період шлюбу матері позивача [PERSON] та батька позивача [PERSON] , які зареєстровані на ім`я [PERSON] у відповідності до норм законодавства є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тобто фактично спадкодавцю [PERSON] належала Ѕ частка спірного будинку та земельної ділянки розташованої під будинком. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив. Відповідно до ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиняються в наслідок його смерті. Крім того ч.5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що не залежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часом відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст. 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, протягом цього строку я спадщину юридично прийняв. У ч. 1 ст.\~316\~ЦК України визначено поняття права власності - це право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. А у відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Так згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст.\~1225\~ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що позивач [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва. При цьому пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України №7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК). Також статтями 15, 16 ЦК, статтею 4\~Цивільного процесуального\~кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд звертає увагу, що в даних конкретних правовідносинах визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, оскільки існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, враховуючи, що позивач прийняв спадщину в установленому законом порядку після померлої матері, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане майно не може, право позивача підлягає захисту. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на спадкове майно, не порушує права та законні інтереси інших осіб. Виходячи з вищевикладеного, Суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved