Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

20 червня 2022 року до Приморського районного суду звернулася [PERSON] з заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що вона, заявник, є рідною донькою [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Косіциної В.В. Ухвалою суду від 28 червня 2022 року заяву [PERSON] , заінтересовані особи: Одеська міська рада, Приморський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Приморська державна нотаріальна контора у м. Одеса про встановлення факту родинних відносин було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою. Окрім того, вказаною ухвалою суд витребував у державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Пенчева Костантина Леонтійовича копію матеріалів спадкової справи № 271с/2022, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а з відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - відомості щодо дружини та дітей [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження Москва, Російська Федерація, що помер [INFO] актовий запис про смерть № 367 складений 10.01.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Судове засідання, яке відбулося 18 серпня 2022 року суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання відклав у зв`язку із невиконанням ухвали суду від 28 червня 2022 року та ненадходженням до суду витребовуваних документів. 19 серпня 2022 року до суду надійшли пояснення представника Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у яких, зокрема, було викладено прохання до суду роз`яснити позивачеві, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не є підставою для внесення змін до актових записів цивільного стану громадян. 24 серпня 2022 року через канцелярію суду з Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса надійшла копія спадкової справи за № 271с/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] . 19 вересня 2022 року з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов лист на виконання ухвали від 28.06.2022 року, у якому повідомлялося, що за проведеною перевіркою по архіву підпорядкованого йому відділу актового запису про шлюб, народження дітей відносно [PERSON] , [INFO] не виявлено, однак виявлено актові записи про шлюб, розірвання шлюбу та народження дітей відносно [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судове засідання, яке призначене на 29 вересня 2022 року не відбулося по причині перебування головуючої судді Косіциної В.В. на лікарняному. У судове засідання призначене на 12 жовтня 2022 року сторони не з`явилися, від заявниці через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, врахувавши заяву заінтересованої особи та об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 січня 2022 року, який є батьком заявниці [PERSON] . Заявниця звернулася до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі з заявою про внесення змін до актового запису про смерть гр. [PERSON] , в якій просила змінити прізвище померлого з « [PERSON] » на « [PERSON] », однак у відповідь їй було направлено лист № 10/54-109 від 05.05.2022 року у якому повідомлялось про неможливість внесення змін до актового запису про смерть № 367 від 10.01.2022 року у зв`язку із розбіжностями у вказаному актовому записі та паспорті заявниці (а саме різне написання прізвища), тому їй порадили вирішувати питання стосовно встановлення факту родинних відносин у судовому порядку. Окрім того, [PERSON] звернулася також до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] і на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS] та на підставі чого приморською державною нотаріальною конторою у місті Одеса 19 травня 2022 року було заведено спадкову справу за № 271с/2022 до майна померлого [PERSON] . Однак у листі за вих. № 1021с/02-14 від 24 травня 2022 року державний нотаріус Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса Пенчев Костянтин роз`яснив заявниці, що відповідно до поданої нею заяви про прийняття спадщини померлий [INFO] [PERSON] був її батьком, однак відповідно до доданих до заяви документів існують розбіжності в прізвищі та по батькові між нею та померлим, що унеможливлює встановлення факту родинних зв`язків першої черги або факту проживання зі спадкодавцем на момент смерті останнього. А тому заявниці було запропоновано звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних зв`язків та після ухвалення відповідного рішення, яке має набрати законної сили, вона має право звернутися до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одеса з питання прийняття спадщини. Таким чином, задля оформлення права на спадщину у заявниці виникла необхідність у доведенні факту, що померлий [PERSON] є її батьком, а тому і звернулася до суду з вказаною заявою. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Цивільне судочинство, відповідно до положень ч.2 ст. 19 ЦПК України, здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження. Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Судом було з`ясовано, що встановлення факту, що померлий [PERSON] є батьком заявниці має для останньої юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати її право на спадкування після смерті рідного батька. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. При вирішенні питання про встановлення факту родинних відносин, суд виходить з фактичних, встановлених в судовому засіданні обставин. Суд враховує, що законодавчо питання врегульовано положеннями Цивільного кодексу України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для підтвердження такого факту. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] , що вбачається з копії її паспорту та копії свідоцтва про народження. Зі свідоцтва про народження вбачається, що батьком заявниці є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] . Окрім того, з відповіді, яка надійшла до суду 19 вересня 2022 року з Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) суду стало відомо, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян було виявлено наступні актові записи, зокрема, про шлюб № 1583 від 21.06.1974 року, складений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на гр. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яка у свідоцтві про народження заявниці записана як мати; про шлюб № 89 від 03.03.1990 року, складений Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на гр. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про розірвання шлюбу № 685 від 16.10.1991 року, складений Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на гр. [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; про народження № 1049 від 03.07.1975 року, складений Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на гр. [PERSON] , [INFO] , де батьком дитини вказану [PERSON] , [INFO] . У паспорті громадянина України та свідоцтві про смерть померлий записаний як [PERSON] . Як вбачається, у різних актових записах та документах прізвище та ім`я померлого написано по- різному, однак очевидним є фактом, що це одна і та ж особа. Вказані невідповідності написання прізвища, ім`я по батькові померлої в свідоцтві про народження батька заявниці та написанні прізвища, ім`я по батькові померлої у свідоцтві про смерть, виникли по причині написання російською та українською мовами, діалектами, а також через неуважність осіб, що вчинили вказані записи, які виправити на даний час неможливо оскільки [PERSON] помер. Крім цього судом встановлено, що заповіту померлий не залишив, а заявниця є спадкоємицею спадкового майна першої черги права на спадкування. Заявниця вчасно прийняла спадщину, звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини за законом, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та копії Спадкової справи № 271с/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За таких обставин суд приходить до висновку, що факт родинних відносин, як батька та доньки, між заявницею [PERSON] та [PERSON] , померлим [INFO] , знайшов своє підтвердження і такий факт необхідно встановити. Також судом встановлено, що позивачка та її померлий батька набули право власності на квартиру [ADDRESS] на підставі розпорядження органу приватизації від 6 травня 2004 року № 183886. При цьому в розпорядженні та в свідоцтві про право власності на житло прізвище батька заявниці зазначено як " [PERSON] ". Тобто крім того, що судом встановлено факт родиних звязків між заяницею та її батьком, суд також всатновив факт належності правовстановлючого доументу, а саме свідоцтва про право власності на житло квартиру [ADDRESS] від 6 травня 2004 року, видане на імя [PERSON] , [PERSON] , що помер [INFO] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки від цього залежить її право на спадщину, а тому суд вважає, що заяву слід задовольнити. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до ч.7 ст.297 ЦПК України при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються. Статтею 129 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України (суд ураховує також роз`яснення Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання).

Outcome: approved