Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Позиція сторін у справі У червні 2020 року позивачі звернулися до суду із позовом до НБУ, третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про стягнення збитків, суми неодержаного доходу, компенсацію моральної шкоди, в якому просили: - стягнути з НБУ на користь [PERSON] збитки у сумі та суму неодержаного доходу у розмірі 1 538 264, 77 грн,. моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн кожному та 10 510, 00 грн судових витрат; - стягнути з НБУ на користь [PERSON] збитки у сумі та суму неодержаного доходу у розмірі 453 310, 50 грн, моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн кожному та 4 533, 11 грн судових витрат; - стягнути з НБУ на користь [PERSON] збитки у сумі та суму неодержаного доходу у розмірі 108 090, 10 моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн кожному та 1 080, 90 грн судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що між позивачами та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено низку депозитних договорів, розміщено банківські вклади. З огляду на продовження процедури ліквідації AT «Банк «Фінанси та Кредит», часткове задоволення вимог лише кредиторів третьої черги є достатньо підстав вважати, що акцептовані кредиторські вимоги задоволені не будуть, оскільки сума зобов`язань до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» значно перевищує суму вартості активів, за рахунок яких будуть задоволені вимоги кредиторів, і дана ситуація склалась, внаслідок протиправної бездіяльності Національного банку України, яким не було вжито своєчасних заходів відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про Національний банк України», що і призвело до негативних фінансово-економічних наслідків в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» та унеможливило повернення банківських вкладів, позивачі звернулися до суду з даним позовом. Представник відповідача подав відзив, в якому зазначив, що порушення прав позивачів щодо одержання від ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» грошових коштів не відбулося, оскільки на даний момент триває процедура ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит», здійснюється продаж активів банку, а за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку здійснюється задоволення вимог кредиторів у черговості, визначеній статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Посилання позивачів на судові рішення у адміністративній справі № 826/7697/16, як доказ порушення Національним банком України їх прав на отримання коштів, розміщених на вкладних (депозитних) рахунках у ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» є безпідставними, у вказаній постанові, на яку посилаються позивачі, не міститься жодного висновку про те, що внаслідок дій або бездіяльності Національного банку України порушено їх право на отримання коштів за договором банківського вкладу (депозиту). Крім того, позивачами не зазначено якими доказами підтверджується те, що Національним банком України, їм завдано моральної шкоди, будь-яких належних і допустимих доказів, що внаслідок протиправних дій відповідача, як вказують останні, позивачам завдана моральна шкода, до заяви не надано та не зазначено джерел їх здобуття. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Процесуальні дії Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 06 липня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини справи Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. У квітні - листопаді 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит», ряд депозитних договорів про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» та «Нові гроші» в доларах США та у гривні,а саме: - договір № 3300937/23449/370-14, за умовами якого вкладником внесено на депозитний рахунок №2635.8.159084.006 грошові кошти в сумі 220 000, 00 гривні на строк з 16.04.2014 року по 21.04.2015 року з процентною ставкою згідно умов договору; - договір № 3300937/264610/370-14, за умовами якого вкладником внесено на депозитний рахунок № 2634.7.159084.007 грошові кошти в сумі 40 000, 00 долари США на строк з 20.10.2014 року по 25.10.2015 року з процентною ставкою згідно умов договору; - договір № 3300937/264611/370-14, за умовами якого вкладником внесено на депозитний рахунок № 2634.7.159084.007 грошові кошти в сумі 40 000, 00 долари США на строк з 20.10.2014 року по 25.10.2015 року з процентною ставкою згідно умов договору; - договір № 3300937/72974/370-14, за умовами якого вкладником внесено на депозитний рахунок № 2635.5.159084.009 грошові кошти в сумі 30 000, 00 долари США на строк з 24.10.2014 року по 29.11.2015 року з процентною ставкою згідно умов договору. Крім того, між 2014 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір-заява від 10.12.2014 року № 300937/77307/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» в валюті, за умовами якого вкладником внесено на вкладний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в сумі 40 000,00 доларів США на строк з 10.12.2014 року по 12.11.2015 року з процентною ставкою 7 % річних (відповідно до умов додаткової угоди № 1 від 12.05.2015р.) Також, між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено договір - заяву № 300937/16058)7-15 від 18.06.2015р. про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» в валюті, за умовами якого внесено на вкладний рахунок № [NUMBER] грошові кошти в сумі 10 000, 00 долари США на строк з 18.06.2015 року по 18.01.2016 року з процентною ставкою 6 % річних. Постановою Правління Національного банку України від 17.09.2015 № 612 ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних. На підставі зазначеної постанови, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) з 18.09.2015 було запроваджено у ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» (рішення виконавчої дирекції Фонду від 17.09.2015 № 171). 17.12.2015 Правлінням Національного банку України було прийнято постанову № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит». Фондом на підставі зазначеної постанови Правління Національного банку України прийнято рішення від 18.12.2015 року № 230, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року у справі № 826/7697/16 визнано протиправною бездіяльність Національного банку України у період з 01.01.2011 року по 17.09.2015 року щодо не вжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках Публічного акціонерного товариства «Фінанси та кредит», яка виразилась у порушенні строків: проведення інспекційної планової перевірки Публічного акціонерного товариства «Фінанси та кредит» не рідше одного разу на 36 місяців; надання Публічному акціонерному товариству «Фінанси та кредит» результатів інспекційних перевірок за періоди з 01.01.2008 року по 01.01.2012 року та з 01.02.2012 року по 01.12.2014 року, встановлених статтею 19 Господарського кодексу України; повідомлення Публічного акціонерного товариства «Фінанси та кредит» про встановлення рейтингової оцінки за системою САМЕLS за результатами інспекційних перевірок за періоди з 01.01.2008 року по 01.01.2012 року та з 01.02.2012 року по 01.12.2014 року. Визнано протиправною бездіяльність Національного банку України в періоди квітня 2012 року - липня 2012 року та березня 2015 року - травня 2015 року щодо невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до Публічного акціонерного товариства «Фінанси та кредит» на підставі проведених перевірок та складених звіту про інспектування ПАТ «Фінанси та кредит» за періоди з 01.01.2008 року по 01.01.2012 року та з 01.02.2012 року по 01.12.2014 року і встановленої рейтингової оцінки САМЕLS. Позиція суду та оцінка аргументів сторін Статтею 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що ним встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб за вкладами фізичних осіб, а його метою є захист прав і законних інтересів вкладників банку. Відповідно до пункту 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом. Згідно з пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Частиною першою статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Залишок невиплаченої суми підлягає поверненню в порядку черговості, встановленої статтею 52 цього Закону. Зокрема вимоги вкладників-фізичних осіб у частині, що перевищує суму, визначену Фондом, погашаються у четверту чергу. Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. За загальним правилом, яке встановлено у частині першій статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У частині другій статті 22 ЦК України визначено, що майнова шкода виражається у формі збитків. У свою чергу збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди на підставі статті 1173 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між протиправною дією чи бездіяльністю і негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У випадку передбаченому статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі відшкодовується незалежно від вини органу, незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю якого вона завдана. Натомість наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, підлягають доказуванню на загальних підставах та відповідно до статей 12, 81 ЦПК України є обов`язком позивача. Враховуючи, що правовідносини, які виникли між позивачем та AT «Банк «Фінанси та Кредит» є договірними, які регулюються нормами цивільного законодавства, та те, що позивачі не надали доказів на підтвердження того, що саме внаслідок діянь НБУ вони позбавлені можливості повернути кошти з депозитних вкладів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову. Суд відхиляє доводи позивачів про те, що причинний зв`язок між протиправною поведінкою НБУ та шкодою підтверджується постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 13 грудня 2016 року у справі № 826/7697/16, оскільки у зазначеній постанові відсутні висновки стосовного того, що внаслідок дій чи бездіяльності НБУ було порушено права позивачів на отримання коштів за договорами банківських вкладів, або що саме дії НБУ призвели до неплатоспроможності AT «Банк «Фінанси та Кредит».

Outcome: dismissed