Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Київський міський центр зайнятості звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. Свої вимоги мотивує тим, що 6 квітня 2018 року відповідач звернувся до Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Наказом Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості від 6 квітня 2018 року № НТ180406 відповідачу надано статус безробітного з 6 квітня 2018 року та згідно наказу № НТ180413 від 13 квітня 2018 року призначено допомогу по безробіттю з 13.04.2018 згідно ст.ст. 22,23 Закону України «Про загальнобов`язкове державне страхування на випадок безробіття». У результаті обміну інформації Державної служби занятості з Пенсійним Фондом України виявлено факт перебування у відносинах цивільно - правового характеру та отримання доходу, під час перебування на обліку в Солом`янській районній філії Київського міського центру зайнятості відповідача з ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП». На підставі даних, отриманих під час обміну з Пенсійним Фондом України та Державною фіскальною службою КМЦЗ складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 09.11.2018№ 2168. Вказують, що у зв`язку з неможливістю проведення розслідування страхового випадку безпосередньо на ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП», яке не перебуває за юридичною адресою, взяті до відома дані державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про період зайнятості особи, де у електронному вигляді наявна інформація про перебування у відносинах цивільно - правового характеру [PERSON] з ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП». Наказом Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості від 22.11.2018 року № 94 було прийнято рішення про стягнення з відповідача нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення у розмірі 11639 гривень 87копійок. Відповідачу надіслано повідомлення з пропозицією добровільно повернути виплачене матеріальне забезпечення, проте відповідач кошти не повернув. Враховуючи вищенаведене, позивач просить з відповідача на його користь кошти у розмірі 11 639,87 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2019 справу передано у провадження судді Усатовій І.А. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 вересня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 06.12.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив. З відзиву на позовну заяву відповідача вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову, виходячи з наступного. Вказує, що у матеріалах справи міститься акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 2168 від 09.11.2018 з якого не вбачається будь -якої інформації, яка б ідентифікувала відповідача. Крім того, в матеріалах справи містяться копії запитів КМЦ про надання відомостей про отримання [PERSON] доходів у період з 02.07.2018 по 19.08.2018 до ГУ ДФС у м. Києві та до ГУ ПФУ Ум. Києві, наданими відповідями не підтверджено наявність у [PERSON] доходів у період з 02.07.2018 по 19.08.2018 та не надано підтверджень взаємодії відповідача із ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП» щодо виконання будь- яких договорів ЦПХ. Вказав, що ніколи не був у стосунках з ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП», а остання протиправно використовує його дані. У зв`язку з цим звернувся до правоохоронних органів. 24.01.2000 представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про витребування доказів, у якому просив витребувати інформацію щодо доходів позивача за період з 02.07.2018 по 19.08.2018. Ухвалою суду від 13.10.2022 у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів у цивільній справі за позовом Київського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення коштів відмовлено. У судове засідання 13.10.2022 сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання, 13.10.2022 подали до суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 06 квітня 2018 року відповідач звернувся до Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю. Наказом Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості від 6 квітня 2018 року № НТ180406 відповідачу надано статус безробітного з 6 квітня 2018 року та згідно наказу № НТ180413 від 13 квітня 2018 року призначено допомогу по безробіттю з 13.04.2018 згідно ст.ст.22,23 Закону України «Про загальнобов`язкове державне страхування на випадок безробіття». Наказом від 22.11.2018 № 181122 припинено виплату допомоги по безробіттю та наказом від 22.11.2018 № 181122 припинено реєстрацію безробітного. Наказом Солом`янської районної філії Київського міського центру зайнятості від 22.11.2018 року № 94 було прийнято рішення про стягнення з відповідача нарахованого та виплаченого матеріального забезпечення у розмірі 11639 гривень 87копійок. Відповідачу надіслано повідомлення з пропозицією добровільно повернути виплачене матеріальне забезпечення, проте відповідач кошти не повернув. Відповідно до ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Пунктом 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у ч. 1 ст. 45 цього Закону. Відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застраховані особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначене узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 6 лютого 2019 року у справі № 545/163/17. У спірних правовідносинах Київський міський центр зайнятості зобов`язаний довести укладання відповідачем [PERSON] цивільно-правового договору з ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП» з одночасним доведенням отримання від цього суб`єкта винагороди. Позивач, звертаючись до суду з позовом вказав, що у результаті обміну інформації Державної служби занятості з Пенсійним Фондом України виявлено факт перебування [PERSON] у відносинах цивільно - правового характеру та отримання доходу з ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП», під час перебування на обліку в Солом`янській районній філії Київського міського центру зайнятості. На підставі даних, отриманих під час обміну з Пенсійним Фондом України та Державною фіскальною службою КМЦЗ складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 09.11.2018№ 2168. Вказують, що у зв`язку з неможливістю проведення розслідування страхового випадку безпосередньо на ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП», яке не перебуває за юридичною адресою, взяті до відома дані державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про період зайнятості особи, де у електронному вигляді наявна інформація про перебування у відносинах цивільно - правового характеру [PERSON] з ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП». . Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 і 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з позовом у липні 2019 року позивачем доказів на підтвердження зазначеного до суду не було надано. Під час розгляду справи представником позивача, через канцелярію суду 24.01.2000 подано клопотання про витребування доказів, у задоволенні якого судом відмовлено. Позивачем не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження факту укладення трудового чи цивільно-правового договору між [PERSON] та ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП» та отримання коштів за цим договором і як наслідок недобросовісності у діях відповідача. У наданому на адресу суду відзиві представник відповідача зазначив, що [PERSON] не укладав з ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП» будь-яких угод, а його особисті дані використовуються незаконно. Підстав ставити під сумнів зазначене у суду немає. Доводи позивача щодо того, що у результаті обміну інформації Державної служби занятості з Пенсійним Фондом України виявлено факт перебування у відносинах цивільно - правового характеру та отримання доходу, під час перебування на обліку в Солом`янській районній філії Київського міського центру зайнятості відповідача з ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП» та підставі даних, отриманих під час обміну з Пенсійним Фондом України та Державною фіскальною службою КМЦЗ складено Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 09.11.2018№ 2168, та що у зв`язку з неможливістю проведення розслідування страхового випадку безпосередньо на ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП», яке не перебуває за юридичною адресою, взяті до відома дані державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про період зайнятості особи, де у електронному вигляді наявна інформація про перебування у відносинах цивільно - правового характеру [PERSON] з ТОВ «ІМПОРТ МАРКЕТ ГРУП» не заслуговують на увагу, оскільки будь - яким доказом, крім, власне самого акту, не підтверджуються. Суд, виходячи з вищевикладеного вважає, що є безпідставними та необґрунтованими доводи позивача щодо приховування відповідачем факту своєї праці за цивільно - правовим договором, що призвело до незаконної виплати йому коштів та у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed