Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ту обставину, що є власником житлового будинку [ADDRESS] , в якому з 07.10.2014 року також зареєстрована відповідач у справі [PERSON] , яка не є членом її сім`ї. Однак, відповідач у вказаному будинку фактично не проживає, але і добровільно з реєстраційного обліку в ньому також не знімається, чим чинить позивачеві перешкоди у праві користування будинком. Тому позивач подала до суду дану позовну заяву, в якій просить суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . 24.08.2022 року ухвалою суду відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу її право у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Кодимського районного суду Одеської області відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та наказом Державної судової адміністрації України від 20 вересня 2013 року № 119 «Про реалізацію проекту надсилання судами SMS-повідомлень учасникам судового процесу (кримінального провадження) у місцевих та апеляційних загальних судах», про що свідчить відповідна довідка від 22.09.2022 року. При цьому, в змісті своєї позовної заяви позивач заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності, в якому також відзначила про підтримку нею позовних вимог в повному обсязі. Згідно ч.3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання була своєчасно повідомлена належним чином у відповідності до вимог ч.2, 4-6, 8 п.4 ст. 128 ЦПК України, про що свідчить рекомендоване поштове відправлення № 6600001312390 із судовою повісткою, яке надсилалось на\~адресу її\~зареєстрованого у\~встановленому законом\~порядку місцем\~проживання,\~згідно відповідної\~довідки Кодимської\~міської ради\~від 22.08.2022\~року №\~03-17/2185,\~отриманої судом\~на виконання\~вимог ч.6\~ст.\~187\~ЦПК України,\~та яке\~повернуто поштою\~до суду\~неврученими із\~відміткою у\~довідці Ф.20\~про відсутність\~адресата за\~вказаною адресою. В свою чергу згідно п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив, що позивач [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS] , про що свідчить копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] виданого Лисогірською сільською радою Кодимського району Одеської області 27.10.2005 року. В зазначеному житловому будинку з 07.10.2014 року зареєстрована відповідач [PERSON] , що підтверджується наданим старостою с. Лисогірка витягом № 45 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, а також відповіддю-повідомленням Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 22.08.2022 року № 03-17/2185 на запит суду. Однак, фактично в житловому будинку [ADDRESS] відповідач [PERSON] не проживає з дня своєї реєстрації у ньому 07.10.2014 року, про що свідчить акт, складений 05.04.2022 року старостою села Лисогірки Кодимської ТГ Подільського району Одеської області [PERSON] в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] .. При цьому, відповідач [PERSON] добровільно з реєстраційного обліку в будинку не знімається, чим чинить позивачеві перешкоди у праві користування житловим будинком. В свою чергу письмові заяви [PERSON] \~та [PERSON] від 05.04.2022\~року суд оцінює як недопустимі докази, оскільки заяви від даних осіб не посвідчені у передбаченому порядку. Водночас, зі змісту позову виходить, що відповідач [PERSON] не є членом сім`ї позивача [PERSON] , яка є власником житла. За порівняльним аналізом статей 383, 391, 405\~ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64\~ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391\~ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156\~ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Такий висновок зазначений в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 листопада 2018 року у справі № 591/4595/16-ц (провадження № 61-28757св18). Відповідно до положень ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Водночас із цим ч.2 ст. 5 ЦПК України передбачає, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (постанов Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, пункт 57 та від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц, пункт 72). В свою чергу застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див. подібні висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17(пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі №\~487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). В свою чергу нормами ст. 72 ЖК України передбачена можливість визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а ст. 107 ЖК України і ст. 405 ЦК України передбачено підстави саме втрати права користування житлом (жилим приміщенням). Ураховуючи вище викладене суд вважає, що позов обґрунтований у зв`язку з чим його необхідно задовольнити у повному обсязі, а відповідача необхідно визнати такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] . Відповідно до ч.2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом. Ураховуючи, що позивачу [PERSON] ухвалою суду від 24.08.2022 року було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, на виконання вимог\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved