Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

У липні 2022 року заявник звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою, у якій просить суд встановити факт, що відповідно до договору від 25.05.2022, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого консулом Посольства України в Чорногорії Шматовим М.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1114, місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON] встановлюється з батьком [PERSON] . Заяву обґрунтовано тим, що заявник та заінтересована особа перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2017 у справі № 522/17858/17 та від якого у них народилось двоє дітей. Після розірвання шлюбу діти проживають разом зі батьком, що було встановлено договором, у якому [PERSON] та [PERSON] встановили порядок їх виховання. Проте, встановлення даного факту викликане необхідністю забезпечення можливості заявника як батька своєчасно та в повному обсязі реалізувати права дітей та представляти їх інтереси в Україні, зважаючи на те, що їх мати тривалий час проживає за межами України і не має наміру повертатися. У зв`язку з чим, просить суд задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. 11.08.2022 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження. 08.09.2022 до суду від заінтересованої особи надійшло клопотання, у якому вона просить суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити заяву [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. 29.09.2022 до суду від представника заявника надійшла заява, у якій вона просить суд розглянути заяву про встановлення факту, що має юридичне значення за її відсутності та її задовольнити. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з огляду на наступне. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 зроблено висновок, що "у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів". Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2017 у справі №\~522/17858/17. Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] ( [INFO] , свідоцтво про народження від 25.04.2008, Серія [NUMBER] , видане Третім відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси) та [PERSON] ( [INFO] , свідоцтво про народження від 14.07.2012, Серія [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Одеського міського управління юстиції). 25.05.2022 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір, посвідчений консулом Посольства України в Чорногорії Шматовим М.М. та зареєстрований в реєстрі за № 1114 щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, утримання та виховання дітей та сплати аліментів на дітей. Пунктом 2 вищевказаного договору встановлено, що за домовленістю сторін та за письмовою заявою (згодою) і визначенням дитини, місце проживання дитини [PERSON] ( [INFO] ) визначено разом з батьком [PERSON] , про що свідчить особиста письмова заява дитини [PERSON] ( [INFO] ), справжність підпису якого засвідчено Посольством України в Чорногорії від 25.05.2022, № 113. Зміст ст. 160 СК України сторонам та дитині роз`яснений та зрозумілий. Сторони підтверджують, що місце проживання дитини, [PERSON] ( [INFO] ), за спільною згодою між батьками та дитиною, визначено разом з батьком, [PERSON] . Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Судом встановлено, що предметом розгляду заяви є встановлення юридичного факту, необхідного заявнику для реалізації його прав, як батька пов`язаних із здійсненням прав дітей та представленням їх інтересів в Україні, зважаючи на те, що їх мати тривалий час проживає за межами території України і не має наміру повертатися на територію України. Оскільки даний\~факт підтверджується\~вищенаведеними наявними\~у матеріалах\~справи доказами,\~суд дійшов\~висновку про\~задоволення заяви\~про встановлення\~факту місця проживання дітей [PERSON] та [PERSON] з батьком [PERSON] , відповідно до договору від 25.05.2022, укладеного між їх батьками [PERSON] та [PERSON] , посвідченого консулом Посольства України в Чорногорії Шматовим\~М.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1114.

Outcome: approved