Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

06.07.2022 [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Левицький Ігор Михайлович, звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати [PERSON] батьком сина [PERSON] , який народився [INFO] , про що було видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.12.2019 року, та зроблено актовий запис №1077 Галицьким районним у місті Львів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з 2019 року вона з відповідачем проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу на квартирах, які орендували у місті Львові. Вказує, що між неню та відповідачем були відносини, як чоловіка та дружини, вони вели спільний бюджет, домашнє господарство, піклувались один про одного. Під час сумісного проживання вона завагітніла. На сьомому місяці вагітності батька дитини [PERSON] затримали за скоєння правопорушення і засуджено на півтора роки позбавлення волі. У 2019 році у них народився син [PERSON] . [INFO] [PERSON] зареєструвала народження сина у Галицькому районному у місті Львів відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 20.12.2019 року, та зроблено актовий запис №1077. Ім`я та по батькові дитини у державному реєстрі відомостей про народження було записано у відповідності до ч.1 ст.135 СК України за вказівкою матері, як « [PERSON] ». Дитину [PERSON] зареєструвала на своє прізвище, оскільки вони не були одружені із відповідачем. Вказує, що з моменту народження сина відповідач відразу та повністю визнав його своєю дитиною, погоджується на визнання його батьком дитини. Мати [PERSON] також визнає [PERSON] батьком сина [PERSON] , бажає встановлення батьківства, але оскільки відповідач знаходиться у закладі для відбування покарання, відсутня можливість разом з батьком дитини зареєструвати його батьківство. Ухвалою судді від 08.07.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 19.07.2022 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін і призначено підготовче засідання. Окрім цього, вказаною ухвалою позивачку [PERSON] , з врахуванням її майнового стану, звільнено від сплати судового збору. Ухвалою суду 21.07.2022, 27.07.2022, 01.08.2022, 26.08.2022, 13.09.2022 постановлено проводити судові засідання за участі [PERSON] , який відбуває покарання у виді позбавлення волі та перебуває в установі виконання покарання, в режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 01.08.2022 за клопотанням відповідача [PERSON] , для представництва його в суді та надання професійної правничої допомоги під час розгляду вказаної цивільної справи йому призначено адвоката з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області. Ухвалою суду від 13.09.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Балуш М.Б. у встановлений законом та судом строк не подали відзиву на позов. В судовому засіданні відповідач позов визнав, надав пояснення про те, що він є батьком [PERSON] , однак через те, що вони з [PERSON] не одружились та на час реєстрації народження дитини він відбував покарання у виді позбавлення волі на певний строк, то не зміг прийняти участі в реєстрації народження дитини. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Галицький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення судового засідання чи про розгляд справи у його відсутності не подав, відзиву на позовну заяву не подав. Представник третьої особи Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, в судове засідання не з`явилась, подала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду (а.с.64). Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №1077, виданого 20.12.2019 року Галицьким районним у місті Львів відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Судом встановлено, що відомості про батька зазначені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. З довідки, виданої 11.08.2022 року Галицькою районною адміністрацією Львівської міської ради вбачається, що [PERSON] зареєстрований за місцем проживання своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Як встановлено зі змісту позову, народженню дитини [PERSON] передували фактичні шлюбні відносини між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , та проживання разом однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Зазначені обставини відповідачем не оспорюються. Згідно із ст. 52 Конституції України, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також того народжені вони у шлюбі чи поза ним. Відповідно до п. 1 ст. 3 ч. І Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-XII від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України. Згідно із ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ч.2 ст.128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу (ч. 4 ст.128 Сімейного кодексу України). Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). За приписами статей 12, 81, 89 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини третя, четверта статті 4 ЦПК України). Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведені обставини, а також те, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] визнають, що останній є біологічним батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дитини дані щодо батька зазначені за вказівкою матері, з матеріалів цивільної справи вбачається, що народженню дитини передувало тривале проживання сторін однією сім`єю, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову про визнання батьківства. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи задоволення позову та визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 50% витрат зі сплати судового збору в розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved