Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони уклали шлюб 27.08.2016, що підтверджує оригінал свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 213. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між сторонами припинені шлюбні стосунки, примирення є неможливим, шлюб існує формально. Ухвалою суду від 12.09.2022 прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження, призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про визнання позовних вимог і також просила розірвати шлюб між нею та позивачем. Враховуючи вимоги ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи позиції сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 213, сторони зареєстрували шлюб 27.08.2016. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON] , дружині [PERSON] . Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач має бажання розлучитися та відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд прийшов до переконання про доцільність розірвання шлюбу, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з абзацом 2 частини 3 статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати - судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved