Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову зазначається, що відповідач 16.07.2021 взяв у позивача в борг грошові кошти для власних потреб у розмірі 120000 грн у присутності свідка [PERSON] і зобов`язався повернути їх у строк до 16.07.2022, про що надав письмову розписку. Відповідач з моменту отримання позики до дати звернення позивачем до суду не здійснив жодного платежу ні за сумою позики, ні по сплаті відсотків за користування коштами. На момент подання [PERSON] має заборгованість перед [PERSON] за вказаним договором позики у загальному розмірі 292227,12 грн, яка складається з наступного: 1) 120000 грн основна сума заборгованості (сама позика); 2) 46800 грн три відсотки за користування коштами (п. 1 розписки); 3) 101512,30 грн пеня у розмірі п`яти відсотків (п. 2 розписки); 4) 23914,84 грн індекс інфляції за весь час прострочення. У зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики у розмірі 292227,12 грн та судовий збір у розмірі 2922,30 грн. 31.08.2022 суддею було відкрите провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження (а.с. 9). 04.10.2022 судом було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 22). У судове засідання позивач не з`явився, у позовній заяві вказав, що у разі неявки в судове засіданні відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності позивача та ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього не надходило, відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки ним не повідомлялися, відзиву на позову він не подав, а позивач не заперечував проти вирішення справи у заочному порядку, розгляд справи здійснювався за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, про що судом була постановлена відповідна ухвала. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши та оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази як окремо, так і в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 16.07.2021 відповідач [PERSON] 16.07.2021 одержав у присутності свідка [PERSON] від позивача [PERSON] грошові кошти в борг у розмірі 120000 грн для власних потреб. За користування коштами [PERSON] зобов`язався сплачувати [PERSON] 10000 (3%) за кожен місяць користування позикою та повернути гроші у повному обсязі своєчасно до 16.07.2022 (п. 1). У разі порушення п. 1 цієї розписки в частині щомісячної сплати відсотків та несвоєчасного погашення заборгованості [PERSON] зобов`язався виплатити пеню у розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати до повного розрахунку (п. 2). Зобов`язання щодо сплати відсотків за користування коштами виникають з моменту отримання коштів та сплачуються щомісячно незалежно від сплати основного боргу, а в разі порушення зобов`язання із щомісячної сплати відсотків настає відповідальність відповідно до п. 2 розписки (п. 3) (а.с. 3). Згідно зі\~ст. 1046 Цивільного кодексу України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того є роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ст. 1047 ЦК України\~договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі щодо повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі № 6-63цс13, який суд враховує при виборі і застосуванні норм права у цій цивільній справі з огляду на приписи ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Таким чином, із досліджених у судовому засіданні доказів суд дійшов висновку, що сторонами [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, а розписка свідчить про укладення договору позики між позивачем та відповідачем, відповідно до якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 12000 грн, які останній зобов`язувався повернути не пізніше 16.07.2022 та сплатити відсотки за їх користування, однак у вказаний строк гроші ним повернуті не були, так само не було сплачені відповідачем і відсотки. Факт передання позивачем грошей відповідачу підтверджується наявною у позивача розпискою, оригінал якої долучений до позовної заяви та міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст.ст. 526,\~530 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору у встановлений у зобов`язанні строк його виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 1549 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України). Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний, зокрема, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Таким чином, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу вимог закону (ч. 2 ст. 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три проценти річних від простроченої суми. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані зокрема в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 викладено висновок, що ст. 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань, у тому числі як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). При цьому у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з розрахунком заборгованості [PERSON] по розписці від 16.07.2021, складеним позивачем, з яким суд погоджується, сума заборгованості відповідача перед позивачем за вказаним договором позики у загальному розмірі становить 292227,12 грн та складається з наступного: 1) 120000 грн основна сума заборгованості (сума позики); 2) 46800 грн три відсотки за користування позикою; 3) 101512,30 грн пеня у розмірі п`яти відсотків за порушення умов договору; 4) 23914,84 грн індекс інфляції за весь час прострочення (а.с. 4). За таких обставин, враховуючи, що позивачем доведена\~обґрунтованість пред`явлених\~вимог,\~у той\~час як відповідач не надав суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач, суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу за договором позики від 16.07.2021 у розмірі 292227,12 грн. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2922,30 грн підтверджується квитанцією «А-Банку» від 18.08.2022 (а.с. 1), які були сплачені за подання позовної заяви. Враховуючи те, що суд дійшов висновку про необхідність повного задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених ним судових витрат у вигляді судового збору у вказаному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved