Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вони з відповідачем мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають з позивачем, відповідач сплачує кошти на утримання дітей, але досягти згоди з [PERSON] щодо регламентації щомісячної суми, яка необхідна для всебічного забезпечення дітей неможливо, а тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача. Ухвалою суду від 08.07.2022 року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що кошти на утримання дітей надає, також купує дітям одяг та їжу, однак він з позивачем не можуть дійти згоди, щодо суми сплати аліментів на двох дітей. Проти позову заперечує у зазначеному розмірі. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Від спільного проживання у шлюбі сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 14.12.2016 року, та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 16.05.2019 року. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалося сторонами по справі, діти проживають з матір`ю. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного інтелектуального, морального, культурного і соціального розвитку. Зі змісту положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Частиною 3 статті 181\~СК України передбачено, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів, які будуть стягуватися на дитину, суд бере до уваги те, що діти проживають разом з позивачем, матеріальний стан батька, як платника аліментів, який добровільно сплачує аліменти на утримання дітей, що не спростовувалось позивачем в судовому засіданні. Однак, добровільний порядок сплати коштів на утримання дітей не виключає права стягувача в будь-який час звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дітей. Отже, враховуючи матеріальне становище дітей, які проживають разом з матір`ю, позивача, відповідача, який сплачує аліменти на утримання дітей, а також той факт, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме щодо стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/4\~частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки утримувати дітей до досягнення повноліття обов`язок обох з батьків. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial