Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що його батьку [PERSON] належала земельна ділянка площею 0.1990 га в [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-КВ № 099892, виданого на підставі рішення виконкому Великобугаївської сільської ради від 03 грудня 1998 року № 73. 21 липня 2005 року його батько подарував вказану земельну ділянку матері позивача, що підтверджується Договором дарування земельної ділянки, посвідчений нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Леончук І.Б. та зареєстрований в реєстрі за номером 3603. 6 серпня 2009 року мати позивача [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла позивачу земельну ділянку площею 0.1990 га в [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується нотаріально посвідченим заповітом. Так після смерті матері 27.08.2009 року, позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину, однак отримав відмову у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, а отже позбавлений на реалізацію своїх спадкових прав, в зв`язку з чим змушений звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явився, подавши заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Від відповідача надійшла заява про слухання справи без її участі, щодо задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 0.1990 га в [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю ІІ-КВ № 099892, виданого на підставі рішення виконкому Великобугаївської сільської ради від 03 грудня 1998 року № 73. Згідно Договору дарування земельної ділянки, посвідченого нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Леончук І.Б. та зареєстрований в реєстрі за номером 3603 від 21.07.2005 року [PERSON] подарував вище вказану земельну ділянку своїй дружині та матері позивача [PERSON] . Згідно заповіту від 06.08.2009 року [PERSON] на випадок смерті заповіла позивачу належну їй земельну ділянку площею 0.1990 га в [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 27.08.2009 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 0.1990 га в [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Позивач звернувся до державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори з питань оформлення спадщини після померлої [PERSON] , та отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 12.12.2014 року, якою нотаріус відмовила у видачі свідоцтва по право на спадщину в зв`язку з відсутністю права власності на спадкове майно. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами статті 1218 цього ж Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч. 2 ст. 328 ЦК право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Положення ст.ст.1216-1218,1258,1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зіст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5ст. 1268 ЦК України). Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved