Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

1.Позиція позивача. 25 січня 2022 року [PERSON] звернувся із позовною заявою до Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі», та просить: - зобов`язати Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» виключити із особового рахунку № [NUMBER] заборгованість попереднього власника квартири [ADDRESS] , за послуги теплопостачання в розмірі- 36\~410, 12 гривень, що виникла за період часу до 10 грудня 2021 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 10\~ грудня\~2021\~р.\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№ 2385,\~ позивач\~став власником\~квартири [ADDRESS] .\~13\~грудня 2021\~р.\~ [PERSON] \~отримав перший\~ рахунок\~-\~повідомлення \~ТОВ «Інфо-Ком»\~згідно до\~якого станом\~на 01\~грудня 2021\~р. по даній квартирі (особовий рахунок № [NUMBER] ) наявна заборгованість за надання послуг з теплопостачання в розмірі 36 410,12 грн. Власником зазначеної вище квартири позивач став лише 10 грудня 2021 р. Таким чином, позивачеві - новому власнику квартири нарахована заборгованість минулого власника. Не погодившись із даним фактом в повному обсязі позивач одразу звернувся до відповідача з двома письмовими заявами. В першій заяві просив надати йому відомості про те, чи є заборгованість за послуги з теплопостачання за вищезазначеною адресою. В другій заяві прохав виключити з особового рахунку № [NUMBER] заборгованість попереднього власника квартири [ADDRESS] , за послуги з теплопостачання в розмірі - 36 410,12 грн. Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, договорів та інші правочинів. Статтею 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Згідно ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. При цьому учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. При цьому законодавцем чітко визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства (ст. 523 ЦК України) та належним сторонами (ст. 527 ЦК України), тобто боржник має виконати свій обов`язок особисто, якщо інше не передбачено договором. До набуття права власності на вищевказану квартиру, позивач не являвся споживачем послуг, які надавав відповідач.\~Я також не вчиняв правочинів щодо зобов`язання сплати боргу по оплаті послуг за теплопостачання попереднього користувача квартири. Таким чином, на позивача, [PERSON] не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за надані послуги теплопостачання зазначеної квартири в період часу до 10 грудня 2021 р., тобто до отримання ним у власність та вступу в користування вищевказаною квартирою та укладення договору теплопостачання. Згідно\~бухгалтерського обліку особовий рахунок \~це рахунок, що відбиває розрахунки з юридичною особою або громадянином.\~ Тому нарахування на ньому впливає на мої права, інтереси та обов`язки. Таким чином, в особовому рахунку № [NUMBER] із суми заборгованості по сплаті за надані послуги має бути виключена заборгованість попереднього власника квартири, яка утворилась до 10 грудня 2021 р. Вимоги позивача стосуються лише виключення з його рахунку чужої заборгованості. Це не позбавляє відповідача права звернутися до попереднього власника з вимогою про погашення спірної заборгованості. Відповідно до статей 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином,\~згідно із\~зазначеними нормами\~закону споживачі\~зобов`язані оплатити\~житлово-комунальні\~послуги,\~якщо вони\~фактично користувалися\~ними.\~При цьому\~договір купівлі-продажу\~від 10\~ грудня\~2021\~р.,\~згідно з\~яким [PERSON] \~став власником\~вищевказаної квартири,\~не містить\~застережень про\~переведення боргу\~попереднього власника\~й не\~містить згоди\~кредитора на\~таку заміну,\~що узгоджується\~з положеннями\~статті 520\~ЦК України\~(заміна\~боржника у\~зобов`язанні). Отже, діючим законодавством не передбачено обов`язку покупця квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не обумовлено в договорі купівлі-продажу. Представництво позивача [PERSON] у даній справі здійснює адвокат Донець В.В. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1132254 від 18 квітня 2022 року (а.с. 37), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 5328 від 21 січня 2022 (а.с. 38). 19 квітня 2022 року адвокатом Донцем В.В., який діє в інтересах позивача [PERSON] подано заяву щодо надання справи для ознайомлення (а.с. 36). 20 червня 2022 року адвокатом Донцем В.В., який діє в інтересах позивача [PERSON] подано заяву щодо надання справи для ознайомлення (а.с. 57). 29 червня 2022 року адвокатом Донцем В.В. подано відповідь на відзив згідно до змісту якого просить позовні вимоги задовольнити, судові витрати покласти на відповідача, справу розглядати без участі позивача та його представника, без застосування засобів технічної фіксації (а.с. 62-68). 04 жовтня 2022 року представником позивача подано заяву згідно до змісту якої зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розглянути справу без участі сторін (а.с. 96). 2. Позиція відповідача. 19 квітня 2022 року представником відповідача за довіреністю № 14/2021 (а.с. 40) [PERSON] подано заяву про відкладення судового засідання (а.с. 39). 13 червня 2022 року відповідач, Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» скористався своїм правом та подав відзив на позовну заяву згідно до змісту якого, просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] . На думку відповідача позовні вимоги є помилковими і такими, що суперечать діючому законодавству. Позивачем був обраний невірний засіб захисту своїх прав і він не надав доказів, що КП КМР «Центральні тепломережі» якимось чином порушило його права. Зобов`язання відповідача щодо виключення із суми заборгованості за послуги теплопостачання належній позивачу квартирі за адресою: [ADDRESS] , заборгованість попередніх власників, що виникла до 10 грудня 2021 року, без зазначення конкретних порушень при нарахуванні такої заборгованості та надання доказів на її спростування, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Позивачем у позові не зазначено, які саме його права порушені саме відповідачем. 16 серпня 2022 року представником відповідача подано заяву щодо надання справи на ознайомлення (а.с. 73). 14 вересня 2022 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив згідно до змісту якого просить у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити у повному обсязі (а.с. 81-86). До судового засідання призначеного на 04 жовтня 2022 року 14.00 годину на офіційну електронну адресу суду 04 жовтня 2022 року об 14.43 годині від відповідача надійшло клопотання про відкладення засідання (а.с. 97-98). 3. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 25 січня 2022 року [PERSON] звернувся із позовною заявою до Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі», та просить: - зобов`язати Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» виключити із особового рахунку № [NUMBER] заборгованість попереднього власника квартири [ADDRESS] , за послуги теплопостачання в розмірі- 36\~410, 12 гривень, що виникла за період часу до 10 грудня 2021 року (а.с.1-5). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 січня 2022 року цивільну справу № 208/486/22 передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 18). 28 січня 2022 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 19-20). 19 квітня 2022 року адвокатом Донцем В.В., який діє в інтересах позивача [PERSON] (на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1132254 від 18 квітня 2022 року (а.с. 37), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 5328 від 21 січня 2022 (а.с. 38)) подано заяву щодо надання справи для ознайомлення (а.с. 36). 19 квітня 2022 року представником відповідача за довіреністю № 14/2021 (а.с. 40) [PERSON] подано заяву про відкладення судового засідання (а.с. 39). 13 червня 2022 року відповідач, Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Центральні тепломережі» скористався своїм правом та подав відзив на позовну заяву згідно до змісту якого, просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] 20 червня 2022 року адвокатом Донцем В.В., який діє в інтересах позивача [PERSON] подано заяву щодо надання справи для ознайомлення (а.с. 57). 29 червня 2022 року адвокатом Донцем В.В. подано відповідь на відзив згідно до змісту якого просить позовні вимоги задовольнити, судові витрати покласти на відповідача, справу розглядати без участі позивача та його представника, без застосування засобів технічної фіксації (а.с. 62-68). 16 серпня 2022 року представником відповідача подано заяву щодо надання справи на ознайомлення (а.с. 73). 14 вересня 2022 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив згідно до змісту якого просить у задоволенні позовної заяви [PERSON] відмовити у повному обсязі (а.с. 81-86). 04 жовтня 2022 року представником позивача подано заяву згідно до змісту якої зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розглянути справу без участі сторін (а.с. 96). До судового засідання призначеного на 04 жовтня 2022 року 14.00 годину на офіційну електронну адресу суду 04 жовтня 2022 року об 14.43 годині від відповідача надійшло клопотання про відкладення засідання (а.с. 97-98). 4. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , придбав у [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , кватиру під номером [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 10 грудня 2021 року посвідченого приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевим В.О., зареєстрованим в реєстрі за № 2385 (а.с. 11-12). Згідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер витягу 289576402 від 10 лютого 2021 року, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] (а.с. 13). [PERSON] 13 грудня 2021 року звернувся із заявою до КП КМР «Центральні тепломережі» з проханням надати відомості про те, чи є заборгованість за послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). 13 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до КП КМР «Центральні тепломережі» із заявою про виключення суми заборгованості попереднього власника за послуги з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), заборгованість попереднього власника зазначеної квартири в розмірі 36 410 грн., що виникла за період часу до 10 грудня 2021 року. Обґрунтовуючи викладене [PERSON] зазначив, що власником даної квартири він став лише 10 грудня 2021 року (а.с. 7). Як вбачається зі змісту рекомендованих повідомлень, які містяться на а.с. 14 зазначені вище зави-звернення позивача вручені КП КМР «Центральній тепломережі» 16 грудня 2021 року однак, жодної відповіді на звернення [PERSON] матеріали справи не містять. 5. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні спору та застосовані норми права. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до частини першої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобов`язання. Відповідно до статті 520 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем. Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до пункту 6 частини другої статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (підприємство, яке надає житлово-комунальні послуги) зобов`язаний проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України на власника покладається тягар утримання майна. Частиною другою статті 382 ЦК України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Судом достовірно встановлено, що 10 грудня 2021 року [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , набув право власності на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 10 грудня 2021 року засвідченого приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Кудрявцевим В.О., зареєстрованого в реєстрі № 2385. Зазначений вище договір не містить застережень про переведення боргу попереднього власника й не містить згоди кредитора на таку заміну, що узгоджується з положеннями статті 520 ЦК України (заміна боржника у зобов`язанні). Таким чином діючим законодавством не передбачено обов`язку нового власника квартири сплачувати борги попередніх власників (наймачів) квартири за отримані ними раніше житлово-комунальні послуги, якщо це прямо не оговорено в договорі. Аналогічна позиція викладена у рішенні ВС/КЦС у справі №686/6276/19 від 01 вересня 2020 року. Із витягу з особистого рахунку за вказаною адресою вбачається, що заборгованість створилась у розмірі\~\~36\~410,12 грн. за послуги з теплопостачання за період до 01 грудня 2021 року (а.с. 10). Крім того, відповідач не навів доказів виникнення у позивача зобов`язань по погашенню заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка виникла у попереднього власника квартири. Ту обставину, що позивач не скористався правом перевірки наявності заборгованості за комунальні послуги у попереднього власника, суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Тому у випадку порушення юридичною особою законодавства при нарахуванні плати за постачання централізованого опалення споживач має право оскаржити в судовому порядку такі його дії та вимагати здійснення відповідного перерахунку. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Положеннями ч. 2 ст. 14 ЦК України передбачено, що особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. За таких обставин, суд встановивши, що позивач набув у власність квартиру [ADDRESS] 10 грудня 2021 року, та прийшов до висновку про те, що на нього не може бути покладено обов`язок по сплаті заборгованості за послуги теплопостачання надані попереднім власникам, що нараховані до 10 грудня 2021 року. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Згідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. Інші\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ;\~2)\~у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Предметом даного позову є - захист прав споживачів. Згідно до ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачі», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Враховуючи зазначене, позивачем [PERSON] при зверненні з даним позовом судовий збір не сплачувався, оскільки останній звільнений від такого на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі судовий збір за одну вимогу немайнового характеру, сума якого на час звернення з даним позовом складає 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача КП КМР «Центральні тепломережі» на користь держави.

Outcome: approved