Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області з позовом до Королівської селищної ради Берегівського району Закарпатської області про визнання в порядку спадкування права користування земельною ділянкою. Заявлений позов мотивовано тим, що 17.04.1997 року між [PERSON] та Хижанською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області укладено договір оренди землі на земельну ділянку, площею 0,1 га, що знаходиться в с. Хижа, урочище «Нижній кінець», строком на 5 (п`ять) років, який неодноразово був пролонгований. [INFO] , помер\~ чоловік позивачки [PERSON] . У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України позивачкою спадщину за покійним чоловіком прийнято. Позивачкою було\~ подано заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, про що нотаріусом було заведено відповідну спадкову справу за №60837206, номер у нотаріуса №27/2017 від 22.06.2017 року. Оскільки спадкодавець [PERSON] в силу укладеного та зареєстрованого Договору оренди землі від 17.04.1997 року набув право оренди земельною ділянкою площею 0,1 га, розташованої на території с. Хижа, урочище «Нижній кінець»,\~ переданої в строкове платне користування, а отже на момент його смерті до складу спадщини входило право оренди на зазначену земельну ділянку, і яке не припинилося внаслідок його смерті. Право позивачки, яке перейшло в порядку спадкування від спадкодавця на право оренди земельної ділянки, в даному випадку, не може бути звужено чи обмежено, у зв`язку із чим позивача звернулася до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час і місце розгляду справи в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та про те, що вимоги позову підтримує повністю та просить суд такі задоволити (а.с.18). Представник відповідача Королівської селищної ради, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення заявленого позову (а.с.17). Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні належними та допустимими доказами встановлено наступне. 17.04.1997 року між [PERSON] та Хижанською сільською радою Виноградівського району Закарпатської області укладено договір оренди землі на земельну ділянку, площею 0,1 га, що знаходиться в с. Хижа, урочище «Нижній кінець», строком на 5(п`ять) років, який неодноразово був пролонгований (а.с.8, 9-11). [INFO] , помер\~ чоловік позивачки [PERSON] . Вказані обставини стверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] від 12.10.1981 р. та свідоцтвом про тсмерть Серія [NUMBER] від 10.01.2017 р. (а.с.5, 6). У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, позивачкою спадщину за покійним чоловіком прийнято Позивачкою було\~ подано заяву про прийняття спадщини до нотаріуса, про що нотаріусом було заведено відповідну спадкову справу за №60837206, номер у нотаріуса №27/2017 від 22.06.2017 року (а.с.7). Оскільки спадкодавець [PERSON] в силу укладеного та зареєстрованого Договору оренди землі від 17.04.1997 року набув право оренди земельною ділянкою площею 0,1 га, розташованої на території с. Хижа, урочище «Нижній кінець»,\~ переданої в строкове платне користування, а отже на момент його смерті до складу спадщини входило право оренди на зазначену земельну ділянку, і яке не припинилося внаслідок його смерті. Право позивачки, яке перейшло в порядку спадкування від спадкодавця на право оренди земельної ділянки, в даному випадку, не може бути звужено чи обмежено. Оцінюючи вище перераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про оренду землі», право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи-орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до статті 125 ЗК України, право власності на, земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі за № 6-375цс15, за змістом частини першої статті 7 Закону України "Про оренду землі" право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи орендаря у разі, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців. У випадку їх відмови чи відсутності таких спадкоємців право оренди переходить до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та вищевказаного Закону. Отже, якщо умовами договору оренди земельної ділянки, укладеного сторонами, не передбачається заборона переходу права на оренду в порядку спадкування, то спадкоємці орендаря (фізичної особи підприємця) після смерті останнього можуть успадкувати право на оренду земельної ділянки, яка є предметом цього договору. Після отримання спадщини, можливо внести зміни до договору оренди земельної ділянки, зокрема у частині визначення сторони орендаря. Зокрема, направити лист-пропозицію укласти додаткову угоду з додатками (проект додаткової угоди та документи на підтвердження того, що особа є спадкоємцем орендаря). Згідно з правовою позицією Великої Палати Верхового Суду, що висловлена у постанові від 5 листопада 2019 року по справі № 906/392/18, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право оренди земельної ділянки, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Перелік прав та обов`язків особи, які не входять до складу спадщину визначений у статті 1219 ЦК України. За змістом вказаного переліку право оренди земельної ділянки, яке належало спадкодавцю, не є тим правом, яке не можна успадкувати. А тому таке право за загальним правилом входить до складу спадщини. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Таким чином, враховуючи те, що зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов`язків, окрім тих, перелік яких визначено у статті 1219 ЦК України, спадкоємець стає учасником правовідносин щодо права оренди земельної ділянки. Суд, давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному позивачаемв позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Outcome: approved