Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Позивач, в інтересах якого звернувся до суду адвокат Макєєв О.В., просить визнати за ним право на обов`язкову частку у спадщині, яка відкрилась внаслідок смерті її чоловіка [PERSON] .. Обгрунтовуючи вимоги, позивач вказувала, що з 23.03.2020 року вона перебувала у шлюбі [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, яка складається з: з квартири [ADDRESS] , легкового автомобіля марки ВАЗ 21070, реєстраційний номер [NUMBER] ; грошових внесків з відповідними відсотками, компенсаціями, індексаціями на рахунках які знаходяться на зберігання у Публічному акціонерному товаристві «Ощадбанк», АТ «ПриватБанк». Після смерті чоловіка вона своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 24.12.2020 року позивачка звернулась до нотаріуса з заявою в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку спадкового майна (обов`язкову частку у спадщині), відповідно до ст.1241 ЦК України, але нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні цієї нотаріальної дії, з посиланням на те, що вона не входить до кола осіб визначених ст.1241 ЦК України, оскільки не досягла 60 років на час відкриття спадщини. З вказаним позивачка не погоджується, оскільки вважає,\~що\~вона має\~право\~на обов`язкову\~частку\~у\~спадщині\~після смерті\~свого чоловіка,\~бо є\~непрацездатною вдовою. Виходячи з викладеного просила визнати за нею право на обов`язкову частку у спадщині, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON] . З відзиву відповідача [PERSON] (а.с.74-75) вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає і просить в задоволенні позову відмовити, оскільки позивачка на день відкриття спадщини не досягла пенсійного віку, встановленого законом для жінок, не була інвалідом та померлий [PERSON] не був її годувальником. Ухвалою від 10.03.2021 року відкрито провадження по даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання Ухвалою від 26.04.2021 року вказану справу призначено до судового розгляду по суті. 27.09.2021 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Добропільського міськрайонного суду Донецької області вказана справа була передана для розгляду судді Здоровиці О.В. 18.02.2022 року судом витребувана інформація з ГУПФУ в Донецької області. Ухвалою суду від 16.03.2022 року судом витребувана інформація з ГУ ПФУ в Донецькій області, яка надійшла до суду лише 03.08.2022 року. Ухвалою суду від 11.10.2022 року судом витребувана уточнююча інформація з ГУПФУ в Донецької області. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились та в своїй заяві від 19.10.2022 року просили провести розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно, належним чином. Представник третьої особи державний нотаріус Гусєва О.В. у судове засідання не з`явилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно, належним чином. Звернулась до суду з заявою про розгляд справи у відсутність представуника Добропільської державної нотаріальної контори. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст.\~247\~ЦПК\~України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини та факти. Позивачем у справі є [PERSON] , [INFO] , яка перебувала у шлюбі з [PERSON] з 24.03.2020 року, що підтверджується копією паспорту позивача та копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , яке видано 24.03.2020 року виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області(а.с.4-5,8). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.06.2020 року (а.с.9) підтверджується факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] . З витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 61185792 від 05.08.2020 року вбачається, що після смерті [INFO] [PERSON] , була заведена спадкова справа № 92/2020 від 05.08.2020 року (а.с.34). З інформаційної\~довідки зі\~Спадкового реєстру\~(заповіти/спадкові\~договори)\~№ 60745338 від 01.07.2020 року вбачається, що у Спадковому реєстрі 03.06.2016 року зареєстрований заповіт [PERSON] ,Ю [INFO] , який є чинним та посвідчений 03.06.2016 року у Білозерській міській раді за № 189 (а.с.41). Копією спадкової справи № 92/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , яка була відкрита Добропільської державною нотаріальною конторою Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) підтверджується, що позивачка своєчасно звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка (заява від 23.11.2020 року (а.с.53). Відповідач [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Гусєвої О.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] [INFO] (а.с.31) Також матеріалами спадкової справи підтверджується, що за життя [PERSON] був складений заповіт, посвідчений секретарем виконкому Білозерської міської ради та зареєстрований в реєстрі за номером 189, на ім.»я [PERSON] [INFO] . Зі змісту заповіту заповідач заповідав [PERSON] все своє майно (а.с.43). 05.08.2020 року відповідач [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Гусєвої О.В. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] (а.с.31). 24.12.2020 року позивачка звернулась до нотаріуса з заявою в якій просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку спадкового майна (обов`язкову частку у спадщині), відповідно до ст.1241 ЦК України (а.с.62). Постановою державного нотаріуса Другої Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області Гусєвою О.В. № 1053/02-31 від 29.12.2020 відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі ст.1241 ЦК України на відповідну їй Ѕ частку (обов`язкову частку у спадщині) із заповіданого спадкового майна, належного [PERSON] , оскільки [PERSON] не входить до кола осіб визначених ст. 1241 ЦК України, які мають право на спадкування обов`язкової частки майна спадкодавця незалежно від змісту заповіту, у зв`язку із тим, що вона не досягла 60 років на час відкриття спадщини, тому не вважається непрацездатною за віком. (а.с.64-65). Відповідно до інформації ГУПФУ в Донецькій області від 02.08.2022 року (а.с.128) з доповненнями наданими інформацією ГУ ПФУ в Донецькій області від 11.10.2022 року (а.с.146) вбачається, що [PERSON] з 21.04.2020 року по 02.08.2022 року перебувала на обліку в ГУ ПФУ Донецькій області (Добропільське об`єднань управління ПФУ), як особа якій призначена та виплачувалась пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~1216, 1217,\~1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на обов`язкову частку в спадщині врегульовано статтею\~1241 ЦК\~України, частиною першою якої передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Як установлено судом, на момент відкриття спадщини позивачка була пенсіонером. Пенсія їй була призначена за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». Згідно із частиною третьою\~статті 75 СК України\~непрацездатними вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або\~є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на час відкриття спадщини) непрацездатні громадяни особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до цього\~Закону. Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(в редакції, що діяла станом на день відкриття спадщини), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Відповідно до ст.36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»(в редакції, що діяла станом на день відкриття спадщини), пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії\~по III групі інвалідності. В цій же статті передбачено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є\~особами з інвалідністю\~або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Аналізуючи вищенаведені\~норми закону,\~можна дійти\~висновку,\~що отримання\~особою пенсії\~на пільгових\~умовах не\~свідчить про\~її непрацездатність,\~а тому\~в особи, яка на момент відкриття спадщини не досягла встановленого чинним законодавством пенсійного віку, але яка має право на отримання пенсії на пільгових умовах, право на обов`язкову частку в спадщині не виникає. Аналогічна правова позиція щодо застосування положень статті 1241 ЦК України викладена в постановах Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 208/9389/15-ц, від\~23 жовтня 2019 року в справі № 285/2298/16-ц, від 27 травня 2020 року в справі №\~750/10857/17. Також з наведених норм вбачається, що право на обов`язкову частку може мати дружина померлого, якщо у неї на момент відкриття спадщини існує право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, але в судовому засіданні встановлено, що позивач такого права на момент смерті чоловіка не мала. Отже, враховуючи, що на момент відкриття спадщини ( [INFO] ) позивач [PERSON] , [INFO] , не досягла установленого законом\~пенсійного віку (60 років), а також не мала права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (оскільки не досягла пенсійного віку та не була особою з інвалідністю), права на обов`язкову частку в спадщині після смерті чоловівка [PERSON] у неї не виникло. Враховуючи наведене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed