Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

Позивач ТОВ «Кредекс Фінанс», в інтересах якого діє ТОВ «Агенція по управлінню заборгованістю», звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовну зазначило, що 08 серпня 2007 року між АТ «Індустріально-Експортний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 698/7-Дон. Відповідно до п. 1.1 вищевказаного Договору Банк надає Позичальнику Кредит в сумі 3\~960 доларів США строком на 36 місяців з 08 серпня 2007 року по 07 серпня 2010 року включно. Позичальник повертає кредит щомісячно до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно графіку погашення суми кредиту. Згідно п. 1. 2 Договору позичальник сплачує банку за користування кредитом процентну винагороду в розмір 11% річних , починаючи з дня списання коштів з рахунку позичальника, до моменту повного погашення заборгованості за кредитом; комісійну винагороду щомісячно за управління фінансовим кредитом в розмірі 1,15% від суми кредиту. Згідно з п. 4.2 Кредитного договору позичальник зобов`язується в строки та на умовах, передбачених договором, забезпечити повернення кредиту, сплачувати банку нараховані відсотки та комісії. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредит в сумі 3\~960,00 доларів США. Відповідач свої обов`язки щодо повернення кредиту не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 30 листопада 2009 року становить 47\~812,28 грн., та складається з наступних сум: -Поточна заборгованість по тілу кредиту 7\~901,09 грн.; -Прострочена заборгованість по тілу кредиту 23\~703,27 грн.; -Строкові проценти -338,07 грн.; -Прострочені проценти 7\~822,32 грн.; -Комісія 424,22 грн. ; -Прострочена комісія -7\~623,31 грн. 30 листопада 2009 року між ТОВ «АУЗ Факторинг» та АТ «Індустріально-експортний банк» укладено Договір факторингу № 05/09, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором, укладеним між Банком та [PERSON] перейшло до ТОВ «АУЗ Факторинг». 05 лютого 2010 року між ТОВ «АУЗ Факторинг» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 1/2010, у відповідності до якого право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Кредекс Фінанс». 20 вересня 200 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Агенція по управлінню заборгованістю» був укладений договір доручення № 20/09/10-Ф-1, у відповідності до якого ТОВ «Кредекс Фінас» доручило ТОВ «Агенція по управлінню заборгованістю» здійснювати дії по стягненню заборгованості з фізичних та юридичних осіб боржників замовника. У відповідності до п. 6.1 Кредитного договору в разі прострочення строку сплати винагороди, визначеній в. п. 1.2 Кредитного договору та/або погашення кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за цим договором, за кожен день прострочення платежу. Згідно із наданим розрахунком, сума пені за період з 30 листопада 2009 року по 28 лютого 2011 року становить 10\~705,37 грн. Крім того, сума процентів за вказаний період становить 2\~953,88 грн. За таких обставин, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 61\~471,53 грн., а також витрати по сплаті судового збору та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місцем розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Представником відповідача наданий до суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позовні вимоги стороною відповідача не визнаються. Свої заперечення обґрунтовує тим, що відповідача не було попереджено про зміну кредитора у зобов`язанні. Крім того, відповідач вважає, що позивачем в односторонньому порядку було збільшено заборгованість за кредитом. Крім того, зазначає, що розрахунок заборгованості позивачем не надано. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами, встановленими в ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За вимогами, визначеними в ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Так, матеріалами справи підтверджено, що 08 серпня 2007 року між АТ «Індустріально-Експортний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 698/7-Дон. Відповідно до п. 1.1 вищевказаного Договору Банк надає Позичальнику Кредит в сумі 3\~960 доларів США строком на 36 місяців з 08 серпня 2007 року по 07 серпня 2010 року включно. Позичальник повертає кредит щомісячно до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно графіку погашення суми кредиту. Згідно п. 1. 2 Договору позичальник сплачує банку за користування кредитом процентну винагороду в розмір 11% річних , починаючи з дня списання коштів з рахунку позичальника, до моменту повного погашення заборгованості за кредитом; комісійну винагороду щомісячно за управління фінансовим кредитом в розмірі 1,15% від суми кредиту. Згідно з п. 4.2 Кредитного договору позичальник зобов`язується в строки та на умовах, передбачених договором, забезпечити повернення кредиту, сплачувати банку нараховані відсотки та комісії. Крім того, у відповідності до п. 6.1 Кредитного договору в разі прострочення строку сплати винагороди, визначеній в. п. 1.2 Кредитного договору та/або погашення кредиту, позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченої заборгованості за цим договором, за кожен день прострочення платежу. Згідно із даними, відображеними в особовому рахунку відповідача, банком було надано грошові кошти відповідно до кредитного договору. Відповідачем не оспорювався факт користування кредитними коштами. 30 листопада 2009 року між ТОВ «АУЗ Факторинг» та АТ «Індустріально-експортний банк» укладено Договір факторингу № 05/09, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором, укладеним між Банком та [PERSON] перейшло до ТОВ «АУЗ Факторинг». З виписки по особовому рахунку відповідача вбачається, що на момент укладення даного договору факторингу, заборгованість за кредитним договором складалася з наступних сум: -Поточна заборгованість по тілу кредиту 7\~901,09 грн.; -Прострочена заборгованість по тілу кредиту 23\~703,27 грн.; -Строкові проценти -338,07 грн.; -Прострочені проценти 7\~822,32 грн.; -Комісія 424,22 грн. ; -Прострочена комісія -7\~623,31 грн. 05 лютого 2010 року між ТОВ «АУЗ Факторинг» та ТОВ «Кредекс Фінанс» укладено договір факторингу № 1/2010, у відповідності до якого право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Кредекс Фінанс». Оцінюючи доводи сторони відповідача про необізнаність щодо зміни кредитора у зобов`язання як підстави для невиконання умов кредитного договору, суд вважає за необхідне зазначити наступне. \~ \~ \~ \~ \~ \~У відповідності\~до п.\~1\~ч.\~1\~ст.\~512\~ЦК України\~кредитор у\~зобов`язанні\~може бути\~замінений іншою\~особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). \~ \~ \~ \~ \~ Стаття\~516\~ЦК України\~встановлює,\~що заміна\~кредитора у\~зобов`язанні\~здійснюється без\~згоди боржника,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Таким чином, аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що неповідомлення боржника про зміну кредитора в зобов`язанні не звільняє його від обов`язку щодо виплати боргу за кредитним договором. \~ \~ \~ \~Разом з тим, в порушення вимог, встановлених в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано жодних доказів, які підтверджують виконання зобов`язання за кредитним договором первісному кредиторові, внаслідок чого доводи відповідача щодо неповідомлення про заміну кредитора не є такими, що заслуговують на увагу. \~ \~ \~ \~Стосовно доводів відповідача щодо неправомірного збільшення заборгованості за кредитним договором та неповідомлення про такі збільшення, суд вважає за необхідне зазначити наступне. \~ \~ \~ \~Так, представник відповідача в обґрунтування своїх заперечень посилається, зокрема, на графік погашення заборгованості за кредитом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Разом з тим, суд звертає увагу на те, що графік заборгованості за кредитом є відображенням послідовності її погашення та дат, в які необхідно здійснювати платежі за договором за умови його належного виконання. \~ \~ \~ \~Дійсно, спірним кредитним договором встановлений строк повернення кредитних коштів 36 місяців, період з 08 серпня 2007 року по 07 серпня 2010 року включно. Проте строк кредитування не збігається зі строком дії договору. Так, п. 9.5 Договору передбачає, що даний договір діє до остаточно виконання зобов`язань за договором. З цих підстав позивачем нараховувалися як проценти за користування кредитним коштами, так і пеня за їх несвоєчасне повернення. Суд також критично відноситься до доводів відповідача про повідомлення про збільшення заборгованості в аспекті нарахування пені та процентів за період з 30 листопада 2009 року по 28 лютого 2011 року, оскільки фактично відбулося нарахування процентів в розмірах, які були обумовленими кредитним договором, а також нараховувалася пеня за невиконання його умов, що також було обумовлено сторонами при укладанні кредитного договору. Як вже зазначалося вище, на момент нарахування даних виплат договір був чинним. Розрахунок сум пені та процентів за період з 30 листопада 2009 року по 28 лютого 2011 року сторонами не оспорювався. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не виконано умови кредитного договору, право вимоги за яким перейшло позивачеві, внаслідок якого утворилася заборгованість, тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду 15 червня 2011 року, було сплачено у відповідності до законодавства, чинного на той період, суму судового збору в розмірі 614,72 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. З урахуванням того, що суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають вказані суми. На підставі\~вищевикладеного,\~

Outcome: approved