Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн., щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи із дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що 23.11.2018 вона з [PERSON] уклала шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). За час перебування в шлюбі народилася спільна дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Шлюб між ними не розірвано, але [PERSON] звернулася з відповідним позовом до Соснівського районного суду м. Черкаси і розгляд даної справи ще не закінчений. Фактично спільно вони не проживають більше як півроку. Вона самостійними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховати сина, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. Позивач не працює, доглядає за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в забезпеченні їхнього спільного із відповідачем сина їм допомагають її батьки та рідні. Однак навіть допомога батьків в повній мірі не дає можливості забезпечити матеріальні потреби сина. Натомість, відповідач є здоровою та працездатною людиною, а відтак має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Свій дохід відповідач від неї приховує. З огляду на обставини спірної ситуації, з метою забезпечення створення належних умов для реалізації потреб дитини, вона вважає, що розмір аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання їхньої спільного сина, необхідно визначити в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 5000 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.08.2022 відкрито позовне провадження у справі, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження призначено до розгляду по суті на 15.09.2022. 15.09.2022 судове засідання відкладено до 06.10.2022 у зв`язку з неявкою відповідача. В судовому засіданні позивач та її представник просили позов задовольнити, надали згоду на заочний розгляд справи. Позивач та її представник в судове засідання 06.10.2022 не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом SMS - повідомлення, заяв про відкладення, розгляду справи без його участі не надав, відзив на позовну заяву не пред`явив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18.04.2022. Позивач та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , місце народження м. Вроцлав країна Польща, що підтверджується скороченою копією свідоцтва про народження, актовий запис №0264011/00/AU/2020/693997, виданого 09.04.2020 Управлінням цивільного стану м. Вроцлав. Відповідно до акту опитування сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 26 вересня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , разом із своїм сином [PERSON] , [INFO] , дійсно з 16.11.2021 по теперішній час проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст.\~191\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 25.07.2022. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.\~ Відповідно до ст.8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» від\~26\~квітня 2001\~року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51\~Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. За змістом ст. 141 Сімейного кодексу України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.1 ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, та те, що відповідач не надав відзиву, заперечення на позовну заяву, він є особою працездатного віку і за законом зобов`язаний утримувати свого неповнолітнього сина, який проживає окремо від нього, до досягнення ним повноліття, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ст.ст. 80, 192\~Сімейного кодексу\~України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved