Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись в обґрунтування заявлених вимог на те, що 9 жовтня 2016 року вона із відповідачем перебувала у шлюбі, який було рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2020 року розірвано. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилась донька, [PERSON] . Зазначала, що донька зареєстрована за місцем реєстрації відповідача, але фактично проживає постійно з позивачкою з 01.09.2020 р. по [ADDRESS] . Додавала, що на утримання доньки відповідач щомісячно сплачує аліменти, зокрема, в липні 2022 р. 3500 грн. та в серпні 2022 р. 4000 грн., при цьому висловлюючи претензії щодо використання сум, які він надає на утримання дитини. Вказувала, що відповідач інших утриманців немає. Тому для унормування стягнення аліментів, враховуючи приховування відповідачем свого місця роботи, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання спільної доньки, [PERSON] , в розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно та до повноліття дитини, а також судові витрати, які складаються з витрат на правову допомогу. Позивачка до судового засідання не з`явилась, надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її участі, наполягаючи при цьому на задоволенні позову та не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі. Представник позивачки, адвокат Севостьянова І. Г., також до судового засідання не з`явилась. Ані відповідач, ані його представник, адвокат Бурлаченко С. Ю., до судового засідання не з`явились, надавши заяву з проханням провести розгляд справи за їх відсутності, не заперечуючи при цьому проти задоволення позовних вимог у частині стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання спільної доньки в розмірі 1/4 частки від доходу щомісячно та до повноліття дитини. В той же час заперечували проти стягнення з відповідача витрат позивачки на правову допомогу, посилаючись на те, що вони значно завищені та свідомо понесені, оскільки вимога про стягнення аліментів могла бути заявлена у наказному провадженні, а витрати на складання позовної заяви не доведені. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд встановив, що сторони у справі перебували у шлюбі з 29 жовтня 2016 року до 22 січня 2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 695 від 29 жовтня 2016 року, та копією рішення від 22 грудня 2020 року Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу. Згідно із свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис № 1662 від 29 грудня 2016 року, вбачається, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] . Зміна прізвища позивачки із « [PERSON] » на « [PERSON] » підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 145 від 3 квітня 2021 року, за яким [PERSON] та [PERSON] одружились. Факт проживання малолітньої [PERSON] з 1 вересня 2020 року в буд. [ADDRESS] разом із матір`ю, [PERSON] , підтверджується актом від 3 серпня 2022 року Квартального комітету № 28, що підтверджується свідченнями сусідів по будинку. За таких фактичних обставин суд встановив, що на утриманні позивачки перебуває малолітня дитина, яку відповідач зобов`язаний утримувати до досягнення донькою повноліття. Суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі . На підставі ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином,\~оскільки відповідач\~зобов`язаний\~сплачувати аліменти\~на утримання\~своєї малолітньої\~дитини,\~маючи працездатний\~вік,\~то з\~урахуванням конкретних\~обставин справи,\~враховуючи визнання\~відповідачем позову,

Outcome: approved