Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів, який мотивує тим, що 05.08.1995 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. За час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області шлюб між сторонами було розірвано, а сина залишено проживати разом з матір`ю. Позивач стверджує, що син постійно проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач халатно відноситься до свого обов`язку щодо його участі у житті та вихованні дитини. Батько життям сина, його інтересами та потребами не цікавиться, з сином не спілкується. Єдиним способом участі у житті дитини є нерегулярні грошові надходження у сумі до 2х тисяч гривень . Позивач самостійно власними силами матеріально забезпечує, доглядає та виховує сина і виконує всі обов`язки, необхідні для належного утримання дитини. Єдиним її доходом заробітна плата в розмірі 5 313 гривень на місяць, яку вона отримує, працюючи на посада інспектора з кадрів у ТзОВ «Превеншн» та з цих коштів утримую дитину, оплачує видатки на розвиток та освіту сина, забезпечую сім`ю продуктами харчування, одягом та оплачує комунальні потреби. Син [PERSON] , [INFO] є учнем 11-го класу Ужгородської загальноосвітньої школи І-Ш ступенів №12 та потребує значно більших грошових витрат у звязку з відвідуванням гуртків , харчуванням та нерегулярне надання відповідачем коштів не вистачає на потреби їх спільного сина . Позивач зазначає, що син росте і на даний момент потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, оскільки збільшуються його потреби в навчанні (він відвідує додаткові уроки для підготовки для підсумкового екзамену у школі та вступу до вузу), розвитку (відвідує футбольний клуб), виросли витрати на одяг, оздоровлення, тощо та має місце ріст споживчих цін на продукти харчування. На момент звернення до суду з цим позовом між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати неповнолітню дитину. Разом з тим, як вказує [PERSON] у позовній заяві, відповідач має достатній дохід, щоб забезпечити необхідні умови для розвитку сина. Він здійснює підприємницьку діяльність у м. Ужгороді, м-н Доманинці, магазин « [INFO] » ( [ADDRESS] ) і зареєстрований як ФОП з 14 листопада 2002 року. Має у власності автомобіль марки «Мерседес». Ініціативи щодо збільшення матеріальної підтримки сина та участі у його житті він не проявляє, не бачиться з ним взагалі та не страждає при цьому докорами сумління. З урахуванням наведеного в позові, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання спільної дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн. щомісячно, починаючи з часу подання заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивач\~\~ [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак від її представника адвоката Васильчук Л.Б. до суду надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримує та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач\~\~ [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8\~ст.178 ЦПК України\~- у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів, а тому суд в порядку\~ст. 280 ЦПК України, вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 05.08.1995 року між позивачем [PERSON] \~та\~\~відповідачем [PERSON] \~зареєстровано шлюб, у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області актовий запис № 449. Дані обставини підтверджуються та встановлені у рішенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.02.2012 року № 2-7334/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили 27.02.2012 року. та згідно якого неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] залишино проживати при матері [PERSON] . Однак, як встановлено в судовому засіданні , питання стягнення аліментів на утримання неповнолітного сина [PERSON] з [PERSON] в судовому порядку позивачем [PERSON] не ставилось та судом не вирішувалось. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Під час даного шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується долученої до матеріалів справи копією свідоцтва про народження, з перекладом з угорської мови, серії [NUMBER] . За твердженнями позивача, відповідач не піклується про належний фізичний, духовний і моральний розвиток сина, не бере участі у його вихованні і утриманні, а грошей, які він не регулярно надає, не достатньо. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачем ставиться вимога про стягнення з\~\~відповідача [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 гривень щомісячно. Відповідно до ч.3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ст.182\~СК України\~слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини відповідного віку. Так, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи наявні у справі докази, зокрема те, що як вбачається з наданих позивачем реєстраційних даних фізчних осіб підприємців , отриманих від 03.05.2022року - відповідач [PERSON] з 14.11.2002 року зареєстрований, як фізична особа-підприємець, та здійснює підприємницьку діяльність та має дохід. Як встановлено судом, матеріали справи не містять жодних відомостей, що на утриманні відповідача [PERSON] наразі перебувають інші діти, непрацездатна дружина, батьки, інші особи та враховуючи те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] зобов`язаний нести витрати на утримання своєї дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 гривень щомісячно. Згідно з ч.1\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася до суду із позовом 03 травня 2022 року, то аліменти на утримання дитини підлягають стягненню саме з цієї дати. За приписами п. 1 ч. 1\~ст.430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141\~ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача [PERSON] було звільнено від сплати судового збору, такий підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь держави.

Outcome: approved