Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ТОВ «ФК «ДІНЕРО». Просить суд визнати виконавчий напис №30505, вчинений 23.09.2021 приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ДІНЕРО» заборгованості за кредитним договором №AG1329023 від 07.06.2020 на загальну суму 29 050,00 грн таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає наступне. У листопаді 2021 року [PERSON] стало відомо, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Ярошенко К.Ю. відкрито виконавче провадження №67438858 з виконання виконавчого напису №30505 вчиненого 23.09.2021 приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О. Вказаний виконавчий напис приватним нотаріусом вчинено про звернення стягнення з позивача, який є боржником за кредитним договором №AG1329023 від 07.06.2020, укладеним з ТОВ «ФК «ДІНЕРО». Строк платежу за кредитним договором №AG1329023 від 07.06.2020 настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводилось за період з 23.07.2020 по 06.08.2021. Заборгованість складає 29 050,00 грн. Позивач стверджує, що з виконавчого напису вбачається спір про право і тому в даному випадку не можна говорити про безспірність стягнення на користь відповідача із позивача грошової суми. Позивач вважає, що даний виконавчий напис є незаконним та такий, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, поза межами строку позовної давності, тому не підлягає виконанню. Всі доводи позивача зводяться до того, що вказаний виконавчий напис вчинено без наявності достатніх правових підстав для його вчинення та з порушенням норм чинного законодавства, оскільки під час звернення до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису стягувачем не було надано доказів безспірності заборгованості боржника. Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 30.11.2021 в рамках вжиття заходів забезпечення позову зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №30505 від 23.09.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровича, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ДІНЕРО» заборгованість за кредитним договором №AG1329023 від 07 червня 2020 року в сумі 28 400,00 грн та плату за вчинення виконавчого напису нотаріуса у розмірі 650,00 грн. Ухвалою від 13.12.2021 постановлено відкрити загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Відповідно до Розпорядження в.о. керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва Зірник О.О. №33 від 19.05.2022 призначено повторний автоматичний розподіл справ з підстав мобілізації судді Андрейчука Т.В. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 19.05.2022 визначено головуючу суддю - Банасько І.М. Ухвалою суду від 24.05.2022 постановлено прийняти до свого провадження цивільну справу за позовом [PERSON] , розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження та витребувати у приватного нотаріуса КМНО Бригіди В.О. належним чином завірену копію нотаріальної справи, заведеної за наслідками вчинення виконавчого напису №30505від 23.09.2021. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, позов просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач ТОВ «ФК «ДІНЕРО» явку свого уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними у справі документами, письмових пояснень щодо причин своєї неявки суду не надав. Третя особа приватний нотаріус КМНО Бригіда В.О. у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними у справі документами, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Судом встановлено, що 07.06.2020 між [PERSON] та ТОВ «ФК «ДІНЕРО» укладено кредитний договір №AG1329023, за умовами якого позивачу встановлено ліміт кредитної лінії 15 000,00 грн зі строком 30 (календарних) днів, визначена дата повного погашення 07.07.2020 (а.с.18). Додатковою угодою № АМ 6388483 до Спеціальних умов для короткострокового кредиту договору кредитної лінії № AG1329023 від 07.06.2020 сторони передбачили, що надана сума кредиту становить 15 000,00 грн, дата повного погашення 06.08.2020 (а.с.19). З виконавчого напису №30505 від 23.09.2021, вчиненого приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О., убачається, що нотаріус звернув стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , який є боржником за кредитним договором №AG1329023 від 07.06.2020, укладеним з ТОВ «ФК «ДІНЕРО». Сума заборгованості складає 28 400,00 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15 000,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 13 400,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати зі стягувача в розмірі 650,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 29 050,00 грн (а.с. 10). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенка К.Ю. від 09.11.2021 відкрито виконавче провадження №67438858 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса КМНО №30505 від 23.09.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ДІНЕРО» заборгованості. Загальна сума, яка підлягає стягненню - 29 050,00 грн (а.с.12-14). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Ярошенка К.Ю. від 10.11.2021 у виконавчому провадженні №67438858 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] , який отримує дохід від УЗ ОРС ДСНС України (а.с. 15-17). Між сторонами виник спір стосовно дотримання вимог діючого законодавства при вчиненні приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О. виконавчого напису №30505 від 10.11.2021 за заявою стягувача ТОВ «ФК «ДІНЕРО». Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 (№ 754/9711/14-ц). У постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, згідно з яким право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другої статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси заявника забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається зі спірного виконавчого напису, сума заборгованості за кредитним договором №AG1329023 від 07.06.2020 складає 28 400,00 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 15 000,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить - 13 400,00 грн (а.с. 10). Нарахування простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом також свідчить про відсутність безспірності. Окрім того, встановивши, що строк дії укладеного між сторонами кредитного договору закінчився, та відсутні відомості про час виникнення заборгованості в сумі 28 400,00 грн, та його складові частини, суд не може встановити факт безспірності зазначеної заборгованості та погодитися із періодом її утворення з 23.07.2020 по 06.08.2021. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Так, п. 2 розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999, в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014, було встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Тобто саме вказані зміни до Переліку дозволяли кредиторам звертатися до нотаріуса для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, оформленими не тільки в нотаріальному порядку, але і в простій письмовій формі. Разом з тим, Київський апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14, визнав незаконною та нечинною в частині з моменту її прийняття постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносилися до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, в якій у п.1 Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. При цьому п.2 взагалі не передбачено в діючому Переліку. Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус КМНО Бригіда В.О. керувався визнаним нечинним законодавством, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат». З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] та визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича таким, що не підлягає виконанню. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц (провадження № 14-706цс19). Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved