Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, у сумі 4\~852 грн 50 коп. Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача шкоду, завдану залиттям квартири, у сумі 5\~425 грн., моральну шкоду у сумі 10\~000 грн. 1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача, третіх осіб. 1.1. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] разом із сім`єю проживає у тому ж будинку поверхом вище, у квартирі [ADDRESS] . 30.06.2021 і 30.08.2021 відбулось затоплення належної позивачці квартири [ADDRESS] . Позивач вважає, що таке затоплення відбулось з вини відповідача, оскільки у квартирі [ADDRESS] проводиться ремонт, 30.06.2022 залишено не закритий кран для води у результаті чого було пошкоджено електропроводку, стелю, стіни і підлогу у ванній кімнаті (2кв.м), стелю і стіни кухні (1,75 кв.м). Про затоплення 30.06.2021 повідомлено РЖКП №2, поліцію. Згідно із коштористом, складеним спеціалістом, вартість відновлювального ремонту ванни і кухні становить 4\~852 грн 50 коп. Окрім того, 30.08.2022 відбулось повторне затоплення належної позивачці квартири [ADDRESS] з вини відповідача (мешканки квартири [ADDRESS] ), ознаки затоплення виявлено на стелі у ванній кімнаті (0,25 кв.м), про що також було повідомлено поліцію і ОСББ «Відродження, 14-А». Загальна вартість відновлювального ремонту за вказаним випадком становить 572 грн 50 коп. Свої моральні страждання позивачка обґрунтовує тим, що після залиття квартири відповідач упродовж значного строку не вживає заходів щодо відшкодування завданих збитків; умови проживання у квартирі після затоплення стали некомфортними, необхідність проведення ремонту створює незручності для усіх членів родини (у тому числі у квартирі проживають двоє малолітніх внуків). Моральну шкоду позивач оцінила у 10\~000 грн. 1.2. У відзиві на позов відповідач позовних вимог не визнала, просила відмовити у задоволенні позову уцілому. Позиція обґрунтована тим, що акти про фіксацію факту залиття квартири [ADDRESS] не відповідають вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій: комісія, із обов`язковим включенням у неї визначеного кола представників, не створена, акт не затверджений уповноваженою посадовою особою організації (підприємства), яка надає послуги з утримання будинків. Окрім того, при проведенні обстеження квартири позивачки балансоутримувач в акті не зазначив про ситуацію, яка трапилась і наслідки залиття, причину залиття, висновку про винну особу у залитті. Відтак, відповідач вважає, що позивачем не доведено причину залиття, суб`єкта залиття, обсягу необхідних відновлювальних робіт, розміру завданої шкоди. Надані позивачем кошториси про відновлювальний ремонт ванни і кухні складений без дотримання вимог до оформлення доказів у даній категорії спорів. Вважали заявлені позивачем витрати на правничу допомогу безпідставно завищеними. 1.3. Голова правління ОСББ «Відродження14-А» у письмовій заяві від 17.11.2021 зазначив, що дійсно 30.08.2021 за викликом мешканки квартири [ADDRESS] [PERSON] проведено обстеження квартири, засвідчено її затоплення, про що складено акт. Справу просив розглядати за відсутності третьої особи. 1.4. Ремонтне житлово-комунальне підприємство №2 правом подачі письмових пояснень по суті заявленого позову не скористалось. 2. Рух справи у суді. Провадження у справі відкрите 20.08.2021; розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із викликом сторін. Ухвалою суду від 01.11.2021 до участі у справі залучено третіх осіб на стороні відповідача - Ремонтне житлово-комунальне підприємство №2, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Відродження, 14А". Ухвалою суду від 12.05.2022 за клопотанням позивача у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу; провадження у справі зупинено. Ухвалою від 25.08.2022 скасовано ухвалу про призначення судової будівельно-технічної експертизи від 12.05.2022; провадження у справі поновлено; справу призначено до судового розгляду. 3. Фактичні обставини справи. Квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачці [PERSON] 30.06.2022 відбулось затоплення вказаної квартири. Актом від 20.07.2021, складеним начальниками технічних дільниць РЖКП-2 Власюк А.І., Римарчук Т.В., зафіксовано обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого встановлено сліди затоплення на стелі і стінах у ванній кімнаті (2кв.м), сліди затоплення на стелі і стінах кухні (1,75 кв.м). Окрім того, актом від 30.08.2021, складеного головою правління ОСББ «Відродження 14-А» Півницьким М.С., мешканкою квартири [ADDRESS] [PERSON] , мешканцем квартири [ADDRESS] [PERSON] , зафіксовано обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] , за результатами якого встановлено сліди затоплення 30.08.2021 на стелі у ванній кімнаті (0,25кв.м). На підтвердження розміру завданих збитків залиттям квартири позивач надала окремі кошториси за підписом [PERSON] для відновлювального ремонту ванни і кухні квартири [ADDRESS] : 1) за залиття квартири 30.06.2021 вартість необхідних матеріалів 1\~880 грн., вартість виконуваних робіт 2\~972 грн. 50 коп., усього 4\~852 грн. 50 коп.; 2) за залиття квартири 30.08.2021 вартість необхідних матеріалів 335 грн., вартість виконуваних робіт 237 грн. 50 коп., усього 572 грн. 50 коп. 4.Застосовані норми права. Відповідно до частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до частини першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Законодавством установлено, що відшкодування шкоди полягає у відшкодуванні затрат, необхідних для приведення пошкодженої речі у її попередній стан та у компенсації супутніх витрат, необхідних для такого відновлення. Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 за № 76, визначено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4). Форма акта про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) (додаток 4) передбачає участь в обстеженні членів комісії: головного інженера виконавця послуг, голови комісії, майстра технічної дільниці, майстра ремонтної дільниці слюсаря-сантехніка (слюсаря-електрика), представників організації, яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку. Відповідно до даного додатку акт повинен містити дані про події, які відбулись, наслідки таких подій, причину залиття, винну особу, яка здійснила неправомірні дії, та підписи осіб, у присутності яких такий акт складено. Порядок здійснення цивільного судочинства визначається Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК). Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини перша-третя статті 12 ЦПК). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК). Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (частина перша, друга статті 76 ЦПК). Належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша-третя статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК). Водночас, суд зазначає, що на сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt). Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Процесуальне законодавство покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та визначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Також такий стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Відповідний підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» ) ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». Для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: протиправна поведінка заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, а також вина. Протиправність поведінки заподіювача шкоди характеризується тим, що неправомірна поведінка особи, яка завдала шкоду, як умова деліктної відповідальності передує відшкодуванню. Тобто відшкодуванню підлягає шкода, завдана неправомірними, протиправними діями. Протиправна поведінка особи це діяння, які насамперед порушують норму права й одночасно порушують суб`єктивне право іншої конкретної особи. Таким чином, будь-яке завдання шкоди особі чи майну слід розглядати як протиправне. Протиправна поведінка найчастіше виражається в активних діях, які спричинили збитки в майновій сфері особи чи немайнових відносинах. До обов`язкових передумов виникнення деліктного зобов`язання належить причинний зв`язок, який існує об`єктивно, незалежно від свідомості учасників таких правовідносин. Він пов`язується з протиправною поведінкою заподіювача шкоди та відповідними негативними наслідками такої поведінки, що спричиняє наслідки виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди У даному випадку необхідно звернути увагу, що законодавець розподіляє обов`язок доказування на учасників спірних правовідносин шляхом, зокрема: 1) доведення позивачем обставин щодо завданої йому шкоди, 2) доведення відповідачем відсутності його вини, що може стати підставою для звільнення відповідача від відшкодування такої шкоди (1166 ЦК України). Отже, за змістом частини 2 статті 1166 ЦК України, якщо у процесі розгляду справи презумпція вини заподіювача шкоди не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність його вини. Сторона відповідача у даній справі, заперечуючи проти заявлених позовних вимог, стверджувала про недоведення позивачем причини залиття, суб`єкта залиття (що у цілому свідчить про відсутність вини відповідача), обсягу необхідних відновлювальних робіт, розміру завданої шкоди; при цьому доказів на спростування заявлених позивачем обставин суду не надано. На переконання суду, матеріалами справи підтверджено та відповідачем фактично не заперечується факт залиття спірної квартири 30.06.2021, відповідач не спростував своєї вини у залитті квартири позивача. При цьому судом взято до уваги відомості, зазначені в актах від 20.07.2021, від 30.08.2021, яким зафіксовано факт залиття квартири [ADDRESS] ; також, факт залиття зафіксовано на відео, яке досліджене у судовому засіданні у присутності відповідача. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] (дочка позивачки, яка фактично проживає у квартирі [ADDRESS] ) пояснила, що 30.06.2021 побачила, що із стелі ванної кімнати стікає вода. По приїзду відповідачки, [PERSON] разом із [PERSON] , чоловіком останньої, піднялись у квартиру [ADDRESS] , де побачили, що у приміщенні квартири триває ремонт, підлога ванної кімнати залита водою (вода витікала з відра, у яке був опущений шланг, під`єднаний до труби із водопостачанням); чоловік відповідачки перекрив кран, почав збирати воду з підлоги. Через деякий час сліди затоплення у належній позивачці квартирі [ADDRESS] висохли. Однак 30.08.2021 у ванній кімнаті на стелі у тому ж місці знову з`явилась мокра пляма. Надаючи пояснення у судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечила обставини, повідомлені [PERSON] за подіями 30.06.2021. Фактично визнала, що у квартирі [ADDRESS] тривав ремонт і 30.06.2021 відбувся витік води на підлогу. Однак вважає, що заявлені наслідки затоплення позивачем є перебільшеними, адже воду відразу зібрали. Також не заперечила обставин щодо відновлення електропостачання у квартирі позивачки за наслідками затоплення 30.06.2021. Водночас, заперечила обставини щодо повторного затоплення 30.08.2021, пояснила, що хоча ремонт у квартирі ще тривав, однак у цей день роботи не проводились.

Outcome: partial