Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування якого зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 16.07.2013 по 30.12.2018. Мають спільну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 26.07.2019 з відповідача стягнуто на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн. щомісяця, починаючи з 29.05.2019 і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день стягнутий розмір аліментів є недостатнім для належного матеріального утримання їхньої дитини. Відповідач має змогу сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки є працездатним, інших утриманців в нього немає. Вона на даний час працює оператором автозаправки БРСМ в м. Києві. Її заробітку не вистачає для забезпечення доньки всім необхідних, а з урахуванням умов воєнного стану і дистанційного навчання, донька потребує купівлі відповідного технічного обладнання. Вважає, що для забезпечення потреб дитини доцільним є змінити розмір аліментів з 1 500 грн. на ј частку від усіх видів доходів відповідача. Ухвалою суду від 23.09.2022 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, поданий позов підтримує та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. У судовому засіданні зазначив, що не ухилявся від сплати аліментів і не буде в майбутньому, оскільки це його єдина дитина. При вирішені позову просив врахувати його стан здоров`я та довідки про доходи. Також зазначив, що сума витрат на правничу допомогу, які просить стягнути позивачка є занадто великою. Заслухавши відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.08.2016 (а.с.5). Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 26.07.2019 стягнуто з [PERSON] аліменти на дитину в розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 29.05.2019 до досягнення дитиною повноліття. (а.с.7-8). Відповідно до ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Питання збільшення розміру аліментів регламентовано ст.192 СК України та постановою Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Так, відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до положень ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч.3 ст.181 СК України). З системного аналізу зазначених норм права вбачається, що, з урахуванням змін внесених 08.07.2017, законодавець розрізняє поняття спосіб стягнення аліментів та розмір аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів на підставі вимог ч.3 ст.181 СК України, а підстави для зміни розміру аліментів, визначених за рішенням суду, встановлені ст.192 СК України. Частина 3 ст.181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, враховуючи матеріальний та сімейний стан відповідача, зміну рівня життя станом на 2022 рік, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 60 ЦПК України визначено, що представником в суді може бути адвокат або законний представник. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що до позовної заяви доданий розрахунок суми гонорару і витрат на професійну правничу допомогу від 30.08.2022, квитанція до прибуткового касового ордеру №397/22 від 30.08.2022, розрахунок суми гонорару і витрат на професійну правничу допомогу від 30.08.2022, з яких вбачається, що сума гонорару, сплачена позивачем [PERSON] по договору становить 1 500 грн. Разом з тим, враховуючи критерій оцінки співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу), суд вбачає наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1 000 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі - 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved