Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

01 червня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17 березня 2016 року, та стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\~779 (одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять) гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позивних вимог зазначила, що 17 березня 2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Сімейні відносини між сторонами не склалися, протягом останнього року відносини між сторонами погіршувалися, в результаті чого зникло взаєморозуміння, проживають окремо, спільне господарство не ведуть а тому просить розірвати шлюб. У шлюбі в них народилася дитина [PERSON] , [INFO] , проте, [PERSON] матеріально не забезпечує та не приймає жодної участі у вихованні дитини. Позивач вказує, що самостійно вона не має достатньої можливості утримувати дитину та забезпечувати її до соціально-побутових потреб на гідному рівні. Зазначає, що відповідач отримує нерегулярний і мінливий дохід, тому просить стягнути аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~779 (одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 вересня 2021 року по справі відкрито провадження. Позивач [PERSON] подала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином, в тому числі через оголошення на сайті «Судова Влада України», а тому відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу заочно на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 березня 2016 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, про що 17 березня 2016 року складено відповідний актовий запис № 83, відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області. Від даного шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що 20 квітня 2017 року складено відповідний актовий запис №199, батьками зазначені: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відповідно до копії довідки № 1330 про реєстрацію місця проживання особи виданої виконавчим комітетом Ірпінської міської ради від 11 травня 2018 року [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за тією ж адресою, що і позивач - [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , з 11 травня 2018 року. Відповідно до ст.ст.\~110-112\~Сімейного кодексу\~України (далі СК України)\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Згідно\~ст.109 СК України \~шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Згідно із ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам подружжя, термін на примирення позитивного результату не дасть, то суд вважає за необхідне задовольнити позов і розірвати шлюб. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно\~ст. 181 цього Кодексу\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою\~статті 184 Сімейного кодексу України\~встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Статтею 182 Сімейного кодексуУкраїни\~встановлено,що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини;\~\~стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;\~\~наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;\~\~доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів,у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;\~\~інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована\~Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~ батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Урахувавши наведені обставини, суд дійшов висновку про встановлення аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1\~779 (одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно із\~ст.\~185\~СК України,\~той з\~батьків,\~з кого\~присуджено стягнення\~аліментів на\~дитину,\~а також\~той з\~батьків,\~до кого\~вимога про\~стягнення аліментів\~не була\~подана,\~зобов`язані\~брати участь\~у додаткових\~витратах на\~дитину,\~що викликані\~особливими обставинами. Розмір\~участі одного\~з батьків\~у додаткових\~витратах на\~дитину в\~разі спору\~визначається за\~рішенням суду,\~з урахуванням\~обставин,\~що мають\~істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1) ч. 1ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно із\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати. На підставі ст.ст. 104, 110-115 СК України,

Outcome: approved