Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 14 червня 2008 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з держаним Центром розвитку сім`ї, про що зроблено відповідний актовий запис № 995. В обґрунтування позову зазначила, що 14 червня 2008 року вона і [PERSON] уклали шлюб, від якого мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Тривалий час подружні стосунки у них не складаються, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини, у зв`язку з чим вони разом не проживають та подружніх відносин не підтримують. Подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам. Ухвалою суду від 23 серпня 2022 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву, у яких позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за відсутності позивача та її представника. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити та слухати справу без його участі. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 14 червня 2008 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з держаним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 995. Від цього шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що тривалий час сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнав. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи наведене вище, визнання позову відповідачем до початку розгляду судом справи по суті, суд вважає, що позивачу із державного бюджету підлягає поверненню 50 % сплаченого судового збору, така ж сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved