Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

І. Виклад позиції сторін. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав. Позовні вимоги мотивує тим, що з 09 листопада 2018 року по 11 листопада 2020 року він перебував у шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач із серпня 2019 року залишила сім`ю, проживає окремо, не цікавиться життям сина, його розвитком, не дає йому жодної матеріальної допомоги та веде аморальний спосіб життя. Посилаючись на вказані обставини просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] правом на подання відзиву не скористалася. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належно повідомлена, крім того до матеріалів справи долучена нотаріально посвідчена заява [PERSON] , в якій вона просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 серпня 2022 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав, прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 вересня 2022 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Згідно даних свідоцтва про народження неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , його матір`ю значиться відповідач [PERSON] (а.с. 10). Із рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 11 листопада 2020 року відомо, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який був укладений 09 листопада 2018 року, розірвано (а.с. 15). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] , останній проживає в [ADDRESS] , разом з дружиною [PERSON] та двома малолітніми дітьми: сином [PERSON] , від першого шлюбу, та дочкою [PERSON] . Мати [PERSON] жодної участі в матеріальному забезпеченні сина не приймає. Матеріальним забезпеченням дітей та їх вихованням займається батько (а.с. 12). Із довідки Руськомокрянського закладу дошкільної освіти № 26 від 29 липня 2022 року відомо, що [PERSON] подав заяву за влаштування сина [PERSON] в дошкільний заклад (а.с. 11). Згідно характеристики [PERSON] , виданої Усть-Чорнянською селищною радою, [PERSON] проживає в [ADDRESS] , характеризується позитивно, і разом з дружиною [PERSON] виховує двох малолітніх дітей, в тому числі і сина [PERSON] від першого шлюбу (а.с. 13). Із довідки Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району № 351 від 24 березня 2022 року відомо, що малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] в [ADDRESS] , та знаходиться на його утриманні. Мама [PERSON] проживає в [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] , вони є сусідами [PERSON] , за час проживання [PERSON] з батьком [PERSON] , мати жодного разу не відвідувала сина та не цікавилася його життям. Дитину утримує та виховує батько (а.с. 16-19). Із довідки Усть-Чорнянської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 80 від 29 липня 2021 року відомо, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться під наглядом в даній установі, і за весь період дитиною опікується батько [PERSON] . Мама [PERSON] здоров`ям дитини не цікавиться (а.с. 24). Згідно висновку органу опіки і піклування Усть-Чорнянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області від 11 серпня 2022 року за №62, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 36-37). Цим же висновком дано згоду на позбавлення відповідача батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . V. Оцінка Суду. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки. У поданій позовній заяві позивач зазначив, що відповідач з сином не спілкується, ним не піклується, тобто залишила його на призволяще, без належних засобів до існування та без фізичної, матеріальної, духовної та моральної підтримки. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що наведені позивачем і досліджені в судовому засіданні доказибезсумнівно свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина і свідоме нехтування нею цими своїми обов`язками. Згідно ч.ч.1, 5-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивач довів підставність своїх позовних вимог зазначеними вище доказами, а відповідач не надала суду жодного доказу на спростування позовних вимог. А тому, суд вважає, що для захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, позов слід задовольнити і позбавити відповідача батьківських прав відносно її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 992 гривень 40 копійок.

Outcome: approved