Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до АТ «ОГХК» про відшкодування моральної шкоди, вказуючи, що 30.05.2022 р. вона, відповідно до Закону України «Про звернення громадян», подала до філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» АТ «ОГХК», яка є відокремленим структурним підрозділом АТ «ОГХК», заяву про видачу дублікату трудової книжки. Посадові особи даного підприємства протягом п`ятнадцяти днів не прийняли рішення відповідно до чинного законодавства, не повідомили про наслідки розгляду її заяви від 30.05.2022 р., тому вона 07.07.2022 р., 14.07.2022 р.,22.07.2022 р., 29.07.2022 р., 03.08.2022 р.,17.08.2022 р., 22.08.2022 р., 29.08.2022 р. зверталась до філії «ВГМК» АТ «ОГХК» з повторними заявами про видачу трудової книжки. Лише 08.09.2022 р. вона отримала лист від відповідача №234/3167 від25.08.2022 р. за результатами розглядуїї заяви від 30.05.2022 р., в якому повідомлялось, що станом на теперішній час наказ на філії «ВГМК» АТ «ОГХК» про поновлення її на роботі відсутній, а тому на підставі цього видати дублікат трудової книжки без внесення до неї записів не можливий. Під час розгляду її заяви були допущені порушення встановленого законом України «Про звернення громадян» порядку розгляду звернень. До того ж має місце порушення строків розгляду звернень відповідно до ч.1 ст.20 зазначеного Закону, так як її звернення від 30.05.2022 р. не було розглянуто ані протягом п`ятнадцяти днів, ані протягом місяця, та її не повідомляли про неможливість розгляду звернення в місячний термін. Цей розгляд тривав 87 днів, а був їй направлений на 92 день від дня отримання її заяви. До того ж, в порушення ч.1 ст.19 даного Закону, їй не роз`яснено порядок оскарження прийнятого за результатами розгляду звернення громадян, враховуючи, що їй було відмовлено в задоволенні викладеного в зверненні питання, таким чином фактично визнавши її заяву необгрунтованою. Неправомірна бездіяльність філії «ВГМК» АТ «ОГХК» призвела до моральних страждань, оскільки вона не отримала в передбачений законодавством строк відповідь на заяву, постійно переймалась питанням, чи вирішено її прохання про видачу дубліката трудової книжки і яким чином. Це тримало її в постійному напруженні, постійних пережииваннях та стресі, вона мала докладати додаткових зусиль та нести додаткові витрати для вирішення питання, неодноразово звертаючись до відповідача з новими заявами, що відволікало її від звичайних справ (ведення домашнього господарства, вирішення побутових проблем, спілкування з рідними та друзями. Проте й наступні звернення також були проігноровані відповідачем і це підсилило її моральні страждання через повторюваність та тривалість порушення, небіжання відповідача виконати вимоги законодавства. Враховуючи,\~що відновити\~її порушене право на своєчасний розгляд та своєчасне одержання письмової відповіді про результати розгляду заяви від 30.05.2022 р. вже неможливо, то єдиним способом компенсації з боку відповідача має бути компенсація завданої їй моральної шкоди, які вона оцінює у 100 грн., та які просить стянути з відповідача, а також судовий збір з урахуванням сервісного збору, який складає 1012,25 грн. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.09.2022 року у справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити позов в повному обсязі. (а.с.111) Представник відповідача в судове засідання не заявився, надав заяву про розгляд справи без участі представників відповідача. (а.с.109) Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 11.10.2022 р., представник відповідача [PERSON] надав відзив на позовну заяву, разом з заявою про поновлення процесуальних строків, в якому заперечуючи проти задоволення позову, зазначив, що 25.08.2022 р. позивачці на її заяву від 30.05.2022 р. про видачу дублікату трудової книжки без внесення в неї запису про її звільнення, була надана обгрунтована відповідь з посиланням на Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, соціального захисту населення № 58 від 29.07.1993 р., та відмовлено в видачі «дублікату» трудової книжки, через відсутність наказу на філії «ВГМК» АТ «ОГХК» про її поновлення на роботі. Заперечуючи проти стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 100 грн., зазначають, що позивачем не надано жодних доказів заподіяння їй душевних страждань протиправною діяльність відповідача, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що стали наслідком протиправної бездіяльності відповідача, передбачених ч.2 ст.23 ЦК України.Також позивач не надав суду жодного доказу спричинення їй моральної їикоди та причинно-наслідкового зв`язку ніж встановленим порушенням та заявленою моральною шкодою в розмірі 100,00 грн., як і не обгрунтувала сам розмір моральної шкоди.Позивач стверджує, що до моральних страждань призвела неправомірна бездіяльність філії «ВГМК» АТ «ОГХК», зокрема ненадання своєчасної відповіді на її звернення.Позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв`язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.Позивач обмежилася лише загальними посиланнями на порушення строків надання відповіді відповідачем на її заяву та завдання позивачу моральної шкоди, не довівши належними, допустимими та достовірними доказами ні факту наявності такої шкоди, ні переймання питанням щодо вирішення її прохання, ні твердження позивача про постійне напруження, переживання та стрес, а фактів також докладання нею додаткових зусиль та відволікання від ведення домогосподарства, побутових проблем, спілкування з рідними та друзями настання інших негативних наслідків, наявність причинного зв`язку між протиправними, на її думку діями відповідача та можливим завданням такої шкоди. 17.10.2022\~р.,\~позивачка [PERSON] \~надала до\~суду відповідь\~на відзив,\~в якому\~зазначила,\~що у\~відзиві на\~позов відповідач\~визнає той\~факт,\~що 30.05.2022\~р.\~філією "ВГМК"\~АТ "ОГХК"\~була отримана\~її заява\~від 30.05.2022\~р.про\~видачу дублікату\~трудової книжки,\~що була\~подана відповідно\~до Закону України "Про звернення громадян", а також той факт, що відповідь за результатами розгляду цієї заяви була підготовлена філією "ВГМК" АТ "ОГХК" лише 25.08.2022 р.Таким чином, відповідач визнає, що ним було допущено порушення строків розгляду звернення від 30.05.2022 р., які встановлені ч.1 ст.20 Закону України "Про звернення громадян". У відзиві на позовну заяву відповідач не викладає свої заперечення щодо порушення ним під час розгляду її звернення від 30.05.2022 р. ч.1 ст.19 Закону України "Про звернення громадян" (їй не роз`яснено порядок оскарження рішення про відмову у задоволенні заяви), а отже такі заперечення у відповідача відсутні. Таким чином, відповідач визнає факт порушення ч.1 ст.19 Закону України "Про звернення громадян" з його боку.Щодо викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву доводів про те, з яких саме підстав їй було відмовлено в задоволенні прохання про видачу дублікату трудової книжки, то з цього приводу слід зазначити наступне. Предметом позову, з яким вона звернулася до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області є відшкодування шкоди, завданої їй порушенням вимог Закону України "Про звернення громадян" при розгляді її заяви від 30.05.2022 р. (значним порушенням строків її розгляду та порушенням обов`язку роз`яснити порядок оскарження прийнятого рішення), а не зобов`язання видати їй дублікат трудової книжки. А отже обставини, за яких було відмовлено у задоволенні моєї заяви від 30.05.2022 р., не є предметом доказування при розгляді цієї справи. Не погоджується з доводами відповідача про те, що нею безпідставно заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди та не доведено факт переймання питанням щодо вирішення її прохання, що було викладене у зверненні. Той факт, що вона переймалася вирішенням прохання, що було викладене у первинному зверненні підтверджується тим, що після того, як вона не отримала відповіді у встановлений законодавством строк, неодноразово зверталася до філії "ВГМК" АТ "ОГХК" з новими заявами -07.07.2022 р., 14.07.2022 р., 22.07.2022 р., 29.07.2022 р., 03.08.2022 р.,17.08.2022 р., 22.08.2022 р., 29.08.2022 р. У відзиві на позовну заяву відповідач підтверджує отримання ним цих звернень.Підготовка та направлення додаткових звернень відволікало її від звичайних справ (ведення домогосподарства, вирішення побутових проблем, спілкування з рідними та друзями). Замість того, щоб витрачати свій вільний час на звичні та приємні справи, вона змушена була його витрачати на підготовку та направлення додаткових звернень, оскільки відповідач безпідставно зволікав з розглядом її прохання, викладеного в заяві від 30.05.2022 р. А той факт, що їїдодаткові звернення також були проігноровані філією "ВГМК" АТ "ОГХК", лише підсилювало її моральні страждання через повторюваність та тривалість порушення, небажання відповідача виконати вимоги законодавства. Психологічне напруження,\~розчарування та\~незручності,\~що виникли\~внаслідок порушення\~відповідачем її\~права на\~своєчасний розгляд\~звернення,\~свідчать про\~заподіяння їй\~моральної шкоди.Враховуючи,\~що відновити\~її порушене право на своєчасний розгляд та своєчасне одержання письмової відповіді про результати розгляду заяви від 30.05.2022 р. вже неможливо, то єдиним способом компенсації з боку відповідача має бути компенсація завданої їй моральної шкоди. До того ж, 17.10.2022 р. позивачка надала до суду заяву, в якій зазначає що в порушення норм ЦПК відповідачем до відзиву на позовну заяву не додана довіреність, що підтверджує повноваження представника відповідача.До відзиву на позовну заяву були додані лише копія витягу з ЄДРПОУ та копія Положення про філію "ВГМК" АТ "ОГХК", затверджене протоколом правління АТ "ОГХК" №25 від грудня 2018 року.Відповідно до п.10.2 наведеного Положення директор філії має право діяти по довіреності від імені Товариства, представляти його в установах, органах та підприємствах як на території України так і за кордоном.Таким чином, з зазначеного Положення слідує, що директор цієї філії може представляти інтереси АТ "ОГХК" виключно на підставі довіреності. При цьому, відповідно до даних, що розміщені на офіційному сайті відповідача, [PERSON] навіть не являється директором філії "ВГМК" АТ "ОГХК", він є лише начальником, а отже на нього не розповсюджується п.10.2 Положення про філію, яке було додано відповідачем до відзиву на позовну заяву. Також вважає, що відзив на позовну заяву подано 11.10.2022 р., тобто з пропуском строку, враховуючи, що відповідач отримав копію ухвали 23.09.2022 р. До того ж вважає, що заява про поновлення процесуального строку на подання відзиву не може бути прийнята до розгляду, з огляду на те що, доводи відповідача про роботу головного офісу АТ «ОГХК» 10.10.2022 р. в дистанційному режимі не підтверджені належними доказами. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] 30.05.2022 р. звернулась до філії "ВГМК" АТ "ОГХК" з заявою про видачу дубліката трудової книжки без внесення до неї запису про її звільнення з посади заступника директора філії з правових, корпоративних та майнових питань на підставі наказу філії №113 від 14.05.2021 р., яку отримано цього ж дня представником філії (а.с.42), в подальшому вона зверталась з аналогічними заявами до відповідача, які направляла поштою разом з додатками 07.07.2022 р. (а.с.43,44), 14.07.2022 (а.с.45,46), 22.07.2022 р.(а.с.47,48), 29.07.2022 р. (а.с.49,50), 03.08.2022 р. (а.с.51,52), 17.08.2022 (а.с.53,54), 22.08.2022 р.(а.с.55,56), 29.08.2022 р. (а.с.57,58). 25.08.2022 р. відповідачем, у відповідь на заяву [PERSON] від 30.05.2022 р., було направлено лист № 234/3167 від 25.08.2022 р. в якому їй повідомлялось про відмовув видачі «дублікату» трудової книжкичерез відсутність наказу на філії «ВГМК» АТ «ОГХК» про її поновлення на роботі, обґрунтовуючи свою відповідь положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, соціального захисту населення № 58 від 29.07.1993 року (а.с.59-60) Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування моральної шкоди, тощо. Відповідно до ч.1\~ст.1 Закону України «Про звернення громадян»,\~громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.Статтею 3 цього Закону\~передбачено,щопід зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Законом України «Про звернення громадян» передбачено безумовне право особи на одержання відповіді на свою заяву (звернення) від будь-якого суб`єкта звернення незалежно від виду та форми власності, оскільки саме так державою гарантується забезпечення і утвердження прав, свобод та інтересів людини, закріплених Конституцією та чинним законодавством, що є головним обов`язком держави. Згідно зі ст.24 Закону України «Про звернення громадян», особи, винні у порушенні цього Закону, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність, передбаченузаконодавством України. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (п. 64, заява N 40450/04, від 15 жовтня 2009) Європейський суд з прав людини зазначив, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Отже, адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Згідно з ч.2 ст.25 Закону України "Про звернення громадян", громадянину на його вимогу і в порядку, встановленому чинним законодавством, можуть бути відшкодовані моральні збитки, завдані неправомірними діями або рішеннями органу чи посадової особи при розгляді скарги. Розмір відшкодування моральних (немайнових) збитків у грошовому виразі визначається судом. Таким чином, захист порушеного права на своєчасний розгляд звернень громадян забезпечується, зокрема, механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Згідно зі\~ст.7 Закону України «Про звернення громадян»,\~звернення, оформлені належнимчином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Відповідно до\~ст.19 Закону України «Про звернення громадян»,\~органи державної\~влади і\~місцевого самоврядування,\~підприємства,\~установи,\~організації незалежно\~від форм\~власності,\~об`єднання\~громадян,\~засоби масової\~інформації,\~їх керівники\~та інші\~посадові особи\~в межах\~своїх повноважень\~зобов`язані,\~серед іншого:\~об`єктивно,\~всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. Статтею 20 цього Закону\~визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В постанові Верховного Суду від 08 лютого 2018 року по справі № 454/1213/16-ц зазначено наступне. Положеннями частин першої - третьої статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно з\~роз`ясненнями,\~які містяться\~у пункті\~3\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~5\~від 25\~травня 2001\~року «Про\~судову практику\~в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У пункті 5 вказаної Постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За відсутності факту вчинення протиправних дій, підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. Дослідивши\~наявні у\~справі докази, оцінивши їх\~належність, допустимість, достовірність, достатність і\~ взаємний зв`язок\~ у сукупності,\~суд дійшов висновку,\~що невчасним розглядом заяв позивачки про видачу дублікату трудової книжки відповідачем було допущено порушення безумовного права позивачки на одержання відповіді на свою заяву, що передбачено вимогами\~Закону України «Про звернення громадян», чим, поза розумним сумнівом, позивачці було завдано моральної шкоди, оскільки для відновлення свого порушеного права, на протязі тривалого проміжку часу, вона була змушена неодноразово звертатись до відповідача з заявами аналогічного змісту, що призвело до порушення нормального режиму її життя, оскільки змусило нервувати та відчувати негативні емоції, додатко витрачати час та кошти, тобто прикладати додаткові зусилля для організації свого життя, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, а моральна шкода стягненню з відповідача в розмірі заявлених позивачкю вимог. Відповідно до ст.141\~ЦПК України,\~сплачений позивачкою судовий збір в\~розмірі\~ 992,40 коп. слід стягнути з відповідача на її користь, а сервісний збір у розмірі 19,85 грн. стягненню не підлягає оскільки цей платіж не входить до складу судових витрат. На підставіст.ст.2,16,23,1167 ЦК України, ст.ст.1,3,7,19,20,24,25,25 Закону України «Про звернення громадян» і

Outcome: approved