Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації для призначення допомоги на дітей одиноким матерям, надавши заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та інші необхідні документи. На підставі поданих документів відповідачу [PERSON] було призначено допомогу на дітей одиноким матерям з 01.01.2020 по 30.06.2020, оскільки зазначена допомога виплачуються протягом 6 календарних місяців. На виконання пп. 1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 № 264 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги», яким встановлено, що строк виплати допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення, управлінням було продовжено та виплачено [PERSON] допомогу на дітей одиноким матерям до 31.07.2020. За період з 01.01.2020 по 31.07.2020 [PERSON] отримала 11 195, 87 грн допомоги на дітей одиноким матерям. 10.08.2020 [PERSON] повторно звернулась за виплатою допомоги на дітей одиноким матерям, надавши заяву про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг та інші необхідні документи, проте права на виплату допомоги на дітей одиноким матерям не мала відповідно до п. 35-2 Порядку, оскільки у складі сім`ї є працездатна особа, що не здійснювала догляд та не працювала протягом трьох місяців в період, за який враховується дохід. Позивач вказує, що відповідно до п. 22 Змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 № 1035, пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 р. № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» доповнено абзацом такого змісту: «Не підлягають поверненню кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, виплачені отримувачам під час карантину до 1 липня 2020 р., якщо не було підтверджено право на отримання допомоги або її розмір внаслідок перерахунку зменшився. Якщо отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям повернув суми надміру виплачених коштів, орган соціального захисту населення повертає такі кошти отримувачу допомоги. Враховуючи те, що відповідачу було виплачено допомогу на дітей одиноким матерям до 31 липня 2020 року, [PERSON] зобов`язана повернути управлінню надмірно виплачені кошти допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2020 по 31.07.2020 року в сумі 1 599, 41 грн, у зв`язку з тим, що її право на отримання допомоги у цей період не підтверджено. Позивачем було надіслано повідомлення відповідачу про повернення надміру виплачених коштів, однак відповідач кошти управлінню не повернула, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить суд стягнути з відповідача кошти в сумі 1 599, 41 гривень як такі, що виплачені з Державного бюджету у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 19.08.2022 було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у даній справі, відкрито провадження в справі, справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 32 - 33). В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, однак попередньо подав суду заяву, якою вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, розгляд справи просить проводити за його відсутності. У разі неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про дату, час та місце судового засідання належним чином, згідно положень п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи без її участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений судом строк до суду не подано. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. [PERSON] звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації із заявою від 14.01.2020 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, згідно якої просила призначити їй допомогу на дітей одиноким матерям, що підтверджується копією відповідної заяви (а.с. 5 - 6). Також 14.01.2020 разом з поданою заявою відповідач подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги; довідку про склад сім`ї від 13.01.2020 вих. № 84, згідно якої до складу сім`ї [PERSON] входить донька [PERSON] ; довідку виконавчого комітету Стрижавської селищної ради, згідно якої відомості про батька дитини [PERSON] записані за заявою матері; копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] ; та копію свідоцтва про народження дитини [PERSON] , згідно якого [PERSON] є матір`ю [PERSON] (а.с. 7 - 13). На підставі поданих відповідачкою заяви та декларації їй призначено допомогу на дітей одиноким матерям з 01.11.2020 по 30.06.2020, що підтверджується відповідним рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 21.01.2020 (а.с. 14). Відповідно до копії Довідки про розмір виплаченої допомоги одиноким матерям за період з 01.01.2020 по 31.07.2020, надміру виплачені кошти, що підлягають поверненню, а саме за липень 2020 року, визначено у розмірі 1 599, 41 грн (а.с. 15). [PERSON] повторно звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації із заявою від 10.08.2020 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, згідно якої просила призначити їй допомогу на дітей одиноким матерям, що підтверджується копією відповідної заяви (а.с. 16 - 17). Також 10.08.2020 разом з поданою заявою відповідач подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги; довідку про склад сім`ї від 03.08.2020 вих. № 1908, згідно якої до складу сім`ї [PERSON] входить донька [PERSON] (а.с. 18 - 20). Рішенням про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 07.10.2020 визначено, що [PERSON] не має права на допомогу одиноким матерям, тому що у складі сім`ї є працездатний, що не здійснює догляду, який не працював 3 місяці, що передують зверненню (а.с. 21). Про необхідність повернення надміру виплачених коштів Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації повідомляло відповідача шляхом направлення Повідомлення про повернення надміру виплачених коштів за адресою місця проживання відповідача: [ADDRESS] (а.с. 22-23). Відомості про добровільне повернення відповідачем отриманих сум державної допомоги відсутні. Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», Громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, а також особи, яких визнано в Україні біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, мають право на державну допомогу нарівні з громадянами України на умовах, передбачених цим Законом, іншими законами або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», допомога на дітей одиноким матерям є одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми, що призначається і виплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника). Положеннями ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначено категорії осіб, які мають право на допомогу на дітей одиноким матерям. Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми»). Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 (в редакції, яка діяла на момент призначення і виплати допомоги позивачем відповідачу) визначає умови призначення і виплати такого виду державної допомоги сім`ям з дітьми, передбаченого Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» як, зокрема, допомоги на дітей одиноким матерям. Відповідно до абз. 1 п. 34 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми (надалі - Порядок), допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Допомога виплачується протягом шести календарних місяців (п. 36 Порядку). Згідно з п. 43 Порядку (в редакції, яка діяла на момент призначення і виплати допомоги позивачем відповідачу), документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, особисто. Відповідно до п. 46 Порядку (в редакції, яка діяла на момент призначення і виплати допомоги позивачем відповідачу), особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, у разі виникнення обставин, які призводять до припинення виплати допомоги, зобов`язані у десятиденний строк повідомити про це органи соціального захисту населення. Виплата допомоги припиняється за рішенням органу, що призначає та виплачує цю допомогу з місяця, що настає після місяця, у якому виникли такі обставини. Згідно з пп.1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 08.04.2020 року №264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги», установлено, що на період карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2020 р. № 255 (далі - карантин): строк виплати, зокрема, допомоги на дітей одиноким матерям, яку було призначено раніше, продовжується на період карантину та на один місяць після дати його відміни і державна соціальна допомога виплачується за повний місяць без звернення особи до структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - орган соціального захисту населення). Відповідно до п. 22 Змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 року № 1035, пункт 2 постанови Кабінету Міністрів України від 8 квітня 2020 р. № 264 «Деякі питання надання державної соціальної допомоги» доповнено абзацом такого змісту: «Не підлягають поверненню кошти державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та допомоги на дітей одиноким матерям, виплачені отримувачам під час карантину до 1 липня 2020 р., якщо не було підтверджено право на отримання допомоги або її розмір внаслідок перерахунку зменшився. Якщо отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги на дітей одиноким матерям повернув суми надміру виплачених коштів, орган соціального захисту населення повертає такі кошти отримувачу допомоги». Отже, судом встановлено, що відповідач, повторно звернувшись до управління за призначенням державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з оновленим пакетом документів на виплату допомоги, права на виплату допомоги на дітей одиноким матерям не мала, оскільки у складі сім`ї є працездатна особа, що не здійснювала догляд та не працювала протягом трьох місяців в період, за який враховується дохід, таким чином відповідач не підтвердила своє право на отримання такої допомоги після 01.07.2020. Згідно зі ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1213 ЦПК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідач повторно звернувшись до управління за призначенням державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям з оновленим пакетом документів на виплату допомоги, права на виплату допомоги на дітей одиноким матерям не мала, оскільки у складі сім`ї є працездатна особа, що не здійснювала догляд та не працювала протягом трьох місяців в період, за який враховується дохід, тобто відповідач не підтвердила своє право на отримання такої допомоги після 01.07.2020, внаслідок чого їй було надмірно виплачено відповідну суму державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям, яка розрахована позивачем та відповідачем не спростована, а тому вказана сума підлягає поверненню, в зв`язку з чим позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача, зважаючи, що відповідно до ухвали суду від 19.08.2022 судом відстрочено сплату судового збору у даній справі до ухвалення рішення у справі, тому згідно вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 481 гривні слід стягнути з відповідача на користь держави. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: approved