Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з даним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Шлюб між нею та [PERSON] було укладено 11 травня 2019 р., який зареєстрований Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №519. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що сторони мають різні та несумісні характери, різні погляди на спільне життя та шлюб. Оскільки, шлюб носить формальний характер та його збереження не відповідає інтересам сторін, позивач просить суд розірвати шлюб укладений з [PERSON] . На виконання вимог ст. 31 ЦПК України, суддею Голосіївського районного суду м. Києва матеріали позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд до Шевченківського районного суду м. Києва за підсудністю. Провадження у справі відкрито 07.10.2022 р., відповідно до положень ст. ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю [PERSON] . Зазначив, що вимоги позову підтримує, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відзив на позов у встановленому законом порядку [PERSON] подано не було. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень сторони позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Встановлено, що 11 травня 2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було укладено шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 519, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого долучена до матеріалів справи. Як свідчать матеріали справи, сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує, що сторони мають різні та несумісні характери, різні погляди на спільне життя та шлюб. Шлюб існує формально і не може бути збережений. Відповідач [PERSON] не спростував викладеного позивачем. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про можливість примирення подружжя та збереження шлюбу. Відповідно до приписів ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За обставин встановлених судом, суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання шлюбу, оскільки його збереження не відповідає інтересам сторін. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дошлюбне прізвище [PERSON] - «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Разом з тим, питання щодо залишення [PERSON] прізвища отриманого при реєстрації шлюбу чи відновлення дошлюбного прізвища не вирішувалось, у зв`язку із розглядом справи за відсутності позивача. Розподіляючи судові витрати, суд керується приписами ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved