Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за догово-ром позики до відповідача [PERSON] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.03.2021 року відповідач отримала від нього позику - грошові кошти у сумі 33000 грн., які відповідач зобов`язався повернути йому до 22.04.2021 року. Вказує, що відповідач на порушення своїх зобов`язань позику не повернув, при цьому боржник ігнорує будь-яку можливість врегулювання спору в позасудовому по-рядку. На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] борг у сумі 33000 грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.07.2022 року від-крито провадження по справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судове засідання та надано відповідачу строк для подан-ня заяви із запереченнями на позовну заяву. Позивач в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву про роз-гляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задо-вольнити. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча неодноразово повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи судом, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у вста-новлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними мате-ріалами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відпо-відачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.3 та п.4 ч.1 ст.280 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті об-ставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випад-ків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність дока-зів для вирішення справи, наданих до суду. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч.2 ст.247, ст.280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задово-ленню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно оригіналу боргової розписки від 22.03.2021 року (а.с.11) [PERSON] , у присутності двох свідків: [PERSON] та [PERSON] підтвердила боргове зобов`язання перед [PERSON] в сумі 33 000,00 грн., зобов`язувалась повернути позивачу борг в сумі 33000,00 грн. до 22.04.2021 року. В розписці зазначено, що дана розписка написана відповідачем влас-норучно 22.03.2021 року та яку вона засвідчила власним підписом. 01.01.2022 року [PERSON] звернувся з письмовою вимогою до [PERSON] про усунення порушення за договором позики від 22.03.2021 року, в якій просив в тридцятиденний термін повернути йому 33000,00 грн. У даній вимозі є відмітка про те, що [PERSON] отримала її власноручно 01.01.2022 року, що засвідчила власним підписом (а.с.2). Згідно ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути по-зикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до частини першої статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли по-зикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною другою статті 1047 ЦК України визначено, що на підтвердження ук-ладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошо-вої суми або визначеної кількості речей. З аналізу статей 510, 545, 1046, 1047 ЦК України вбачається, що розписка є бор-говим документом та може бути надана позикодавцем для підтвердження перед ним не-виконаного зобов`язання за договором позики. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути по-зикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими оз-наками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були пе-редані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Верховний Суд України у постанові від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13 зазна-чив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є дока-зом не лише факту укладення договору, але і факту передачі грошової суми позичаль-нику. Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами існують договірні зобов`язання позики в сумі 33000,00 гривень. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, враховуючи той факт, що згідно умов договору позики грошові кошти відповідач по справі зобов`язувався повернути позивачу до 22.04.2021 року, від-повідач [PERSON] в порушення вимог ст.ст.530, 629, 1049 ЦК України не виконала покладений на неї обов`язок повернути грошові кошти отримані за договором позики у повному обсязі в строк, передбачений умовами договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаче-них цим Кодексом випадках. Статями 12, 13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна до-вести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих дока-зів. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 22.03.2021 року в сумі 33000,00 грн. А також, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved