Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

ТОВ «Закарпаттяенергозбут» звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію на суму 43679 грн. 26 коп., та судові витрати по справі в розмірі 2481 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що в силу ст. ст. 6, 11, 526, 714 ЦК України, глави 52 та 53 ЦК України, на підставі положень Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 (станом на сьогодні вже втратили чинність), 01.01.2019 року між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та [PERSON] укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідач у свою чергу, споживав поставлену йому позивачем електричну енергію. Оплату за договором відповідач не проводив, що підтверджується довідкою про заборгованість споживача. У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язків щодо сплати спожитих послуг у позивача виникла заборгованість на загальну суму 43679 грн.26 коп. Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.10.2022 року, клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відео конференції. Представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву, якою просив задовольнити заявлені позовні вимоги, розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що стверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених вище обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. 01.01.2019 року між ТОВ «Закарпаттяенергозбут» та [PERSON] укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідач у свою чергу, споживав поставлену йому позивачем електричну енергію. Оплату за договором відповідач не проводив, що підтверджується довідкою про заборгованість споживача. У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язків щодо сплати спожитих послуг у позивача виникла заборгованість на загальну суму 43679 грн.26 коп. За умовами договору споживач визнає та підтверджує свої боргові зобов`язання перед позивачем та зобов`язується розрахуватись згідно з графіком погашення заборгованості за спожиту електричну енергію. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 11 ЦК Україницивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. За приписами ст. ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст.714 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за №312 (далі Правила, редакція яких чинна на момент виникнення спірних правовідносин), та іншими актами цивільного законодавства. Згідно звимогами ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві,абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водо відведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Внаслідок прийняття ЗУ «Про ринок електричної енергії», з 01.01.2019 року постачальник електричної енергії ПрАТ «Закарпаттяобленерго» припинив діяльність з постачання електроенергії у зв`язку з анулюванням його ліцензії на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та здійснює виключно діяльність з розподілу електричної енергії власними мережами на підставі ліцензії на право провадження діяльності з розподілу електричної енергії. Отже договори про користування електричною енергією та про постачання електричної енергії, укладені споживачами з ПрАТ «Закарпаттяобленерго», припинили свою дію з 01.01.2019 року, крім окремих положень. Із відомостей які стали відомі ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Фізична особа підприємець [PERSON] здійснював господарську діяльність в період з 23.09.2013р. по 15.07.2014року, що підтверджується\~ безкоштовним запит з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. З чого слідує, що в період коли здійснювалось постачання електричної енергії попереднім постачальником (ПрАТ«Закарпаттяобленерго») даний споживач обліковувався в них як фізична особа підприємець, під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу (ПрАТ «Закарпаттяобленерго»), Товариству у 2019 році було передано дані про [PERSON] як фізичної особи-підприємця, хоча станом на 2019 рік такий вже не був ФОП. Вказане і стало причиною формування такому автоматизованою базою Постачальника заяви-приєднання на ім`я [PERSON] як фізичної особи-підприємця, яку [PERSON] , підписав, не надавши будь-яких зауважень. Також, [PERSON] отримував та сплачував рахунки які виставлялися на нього як на фізичну особу підприємця, та жодного разу не звернувся до ТОВ «Закарпаттяенергозбут» із заявою про оновлення свої облікових даних. Відповідно до п.6 Постанови КМУ від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. Згідно з п.1.1.2. ПРРЕЕ споживач електричної енергії - фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання; побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Частиною 2 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Зі змісту п. 4.1 ПРРЕЕ вбачається, що розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК Україниз обов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. 12.10.2021року відповідачем [PERSON] було здійснено платежів в розмірі 1000,00 грн. 706,01 грн. з яких було зараховано в часткову оплату заборгованості за березень 2021 року. В подальшому відповідачем [PERSON] \~ було здійснено два платежі один з яких було здійснено 18.10.2021р. в розмірі 1000,00 грн. та 25.01.2022р. в розмірі 2000,00 грн. зазначені платежі були зараховані в погашення заборгованості за спожиту електричну енергію в березні 2021 року. Таким чином, загальна сума здійснених оплат по рахунках, що були виставлені за розрахункові періоди березень 2021 року липень 2022 року складала 3 706,01 грн. водночас, за вказані періоди Споживачем було спожито активну електричну енергію на загальну суму 47 385,27 грн. Тобто, у відповідача [PERSON] \~ наявна заборгованість з оплати спожитої електроенергії на суму 43 679,26\~ грн. за розрахункові періоди березень 2021 року\~ - червень 2022 року. Вартість спожитої активної електричної енергії на об`єкті «122164.01 Ферма», [ADDRESS] ,\~ на суму 43 679,26 грн., що включає заборгованість за розрахункові періоди березень 2021 року в розмірі 1 912,21 грн.; за квітень 2021 року в розмірі 87,36 грн.;\~ за травень 2021 року в розмірі 4 982,44 грн.; за червень 2021 року в розмірі 1 352,11 грн.; за липень 2021 року в розмірі 1 320,97 грн.; за серпень 2021 року 1 503,31 грн.; за вересень 2021 року 2 574,36 грн.; за жовтень 2021 року 0,00 грн.; за листопад 2021 року 2 945,32 грн.; за грудень 2021 року 1 281,42 грн.; за січень 2022 року 9 208,97 грн.; за лютий 2022 року 1 933,32 грн.; за березень 2022 року 7 421,47 грн.; за квітень 2022 року 987,97 грн.; за травень 2022 року\~ 3 353,59 грн.; за червень\~ 2022 року 2 814,44 грн.; залишається не сплаченою. Судом встановлено, що заборгованість за спожиту електричну енергію відповідачем не погашено, така підлягає стягненню у примусовому порядку. З огляду на зазначену норму закону, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вказані вимоги підлягають задоволенню. У відповідності дост. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 2481 грн.

Outcome: approved