Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернувся до Олевського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] , в якому на підставі статей 105,110-112 СК України просить розірвати шлюб. В обґрунтування позову зазначив, що він перебуває у шлюбі з відповідачкою з 24.10.2003 року. Від шлюбу мають дитину дочку: [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду є погіршення стосунків через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть більше 15 років. Подружні відносини не підтримують з 2006 року. Також позивач просить після розірвання шлюбу відповідачки залишити дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. 14.09.2022 року було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилася, але на адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Сновидовицької сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, 24.10.2003 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис №10, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: " [PERSON] ". Згідно зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Виконавчим комітетом Рудне-Бистрянською сільською радою Олевського району Житомирської області 01.04.2004 року, сторони мають дитину: дочку [PERSON] , [INFO] . Мотиви суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Суд вважає встановленою наявність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги позивача про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Як встановлено судом, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинились, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Щодо позовної вимоги позивача про залишення відповідачці прізвища « [PERSON] » суд зазначає, що відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, право вибору прізвища після розірвання шлюбу належить відповідачці, яка не повідомила про те, яким прізвищем вона бажає іменуватися, то у цій позовній вимозі слід відмовити. Враховуючи викладене та

Outcome: partial