Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] \~\~та просить суд стягнути з відповідачки на її користь 20257,50 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У позові зазначається, що вироком Карлівського районного суду від 20.01.2022 у справі №531/2389/21, [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.190 КК України та призначено покарання. Позивачка є потерпілою від даного злочину. Згідно вироку суду, [PERSON] в період часу з кінця травня по червень 2021 року, точна дата досудовим та судовим слідством не встановлена, діючи з єдиним злочинним умислом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою, перебуваючи за своїм колишнім місцем роботи, а саме в приміщенні кабінету завідувача господарством Попівського НВК №1, що розташований за адресою: вул. Поповича, 11, с. Попівка, Полтавського (Карлівського) району, Полтавської області, шляхом обману, який виразився у повідомленні завідомо неправдивих відомостей інформації з приводу того, що вона здійснить перерахування в банківській установі на депозитний рахунок навчального закладу грошові кошти, а саме грошей, що зібрані батьківським колективом Попівського НВК №1 (з першого по одинадцятий класи включно) на оздоровлення та харчування дітей, зловживаючи довірою батьківського та педагогічного колективу Попівського НВК №1, маючи доступ до сейфу, в якому зберігалися вказані грошові кошти в загальній сумі 20257,50 грн., усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, завідомо знаючи, що обумовлені грошові кошти вона не перерахує на депозитний рахунок навчального закладу, заволоділа грошовими коштами в сумі 20257,50 грн., які в подальшому витратила на власні потреби, чим спричинила матеріальної шкоди батьківському колективу Попівського НВК №1 на вище вказану суму. Своїми діями [PERSON] завдала матеріальні збитки у розмірі 20257,50 грн., які позивачка просить стягнути. Позивачка у судове засідання не з`явилася, мається письмова заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач була повідомлена у встановленому законом порядку, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За вказаних\~обставин,\~відповідно до\~положень ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд ухвалює\~заочне рішення\~на підставі\~наявних у\~справі доказів. Відповідно до ч.3\~ст.247 ЦПК України\~у\~разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом установлено, що Вироком Карлівського районного суду від 20.01.2022 (а.с.6-7) [PERSON] \~визнано винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 190 КК України, та призначено їй покарання: за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 210 (двохсот десяти) годин громадських робіт; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено [PERSON] покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді двох років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Згідно обставин справи, [PERSON] в період часу з кінця травня по червень 2021 року, точна дата досудовим та судовим слідством не встановлена, діючи з єдиним злочинним умислом, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою, перебуваючи за своїм колишнім місцем роботи, а саме в приміщенні кабінету завідувача господарством Попівського НВК №1, що розташований за адресою: вул. Поповича, 11, с. Попівка, Полтавського (Карлівського) району, Полтавської області, шляхом обману, який виразився у повідомленні завідомо неправдивих відомостей інформації з приводу того, що вона здійснить перерахування в банківській установі на депозитний рахунок навчального закладу грошові кошти, а саме грошей, що зібрані батьківським колективом Попівського НВК №1 (з першого по одинадцятий класи включно) на оздоровлення та харчування дітей, зловживаючи довірою батьківського та педагогічного колективу Попівського НВК №1, маючи доступ до сейфу, в якому зберігалися вказані грошові кошти в загальній сумі 20257,50 грн., усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, завідомо знаючи, що обумовлені грошові кошти вона не перерахує на депозитний рахунок навчального закладу, заволоділа грошовими коштами в сумі 20257,50 грн., які в подальшому витратила на власні потреби, чим спричинила матеріальної шкоди батьківському колективу Попівського НВК №1 на вище вказану суму. Своїми діями [PERSON] завдала матеріальні збитки у розмірі 20257,50 грн. Даний вирок набрав законної сили 22.02.2022. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) дохід, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ч.1 ст.1177 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомiрними рiшеннями, дiями чи бездiяльнiстю особистим немайновим правам фiзичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фiзичної або юридичної особини, вiдшкодовується в повному обсязi особою, яка її завдала. Як роз`яснено у п.п.2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивiльних справ за позовами про вiдшкодування шкоди», шкода, заподiяна особi й майну громадянина або заподiяна майну юридичної особи, пiдлягає вiдшкодуванню в повному обсязi особою, яка її заподiяла, за умови, що дiї останньої були неправомiрними, мiж ними й шкодою є безпосереднiй причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи у зв`язку з неправомірними діями відповідача, позивачу була спричинена шкода, та між неправомірними діями та завданою шкодою є причинний зв`язок, окрім того встановлена його вина. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов в частині відшкодування майнової шкоди підлягає до задоволення і з відповідача слід стягнути на користь позивача суму завданої шкоди в розмірі 20257,50 грн. Вимога позивача про стягнення на її користь судових витрат не підлягає задоволенню, оскільки відсутнє документальне підтвердження оплати таких витрат. Тому, відповідно до положення\~ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн. на користь держави. Враховуючи наведене та

Outcome: partial