Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка послалася на те, що 29 березня 2019 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 23. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім`ї стали їхні різні погляди на подружнє життя, у зв`язку з чим сім`я розпалась остаточно. Таким чином, враховуючи, що шлюб набув формального характеру, спільне подружнє життя та примирення є неможливим, просить суд задовольнити заявлені нею позовні вимоги про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище та судовий збір залишити за нею. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, на розірвання шлюбу згоден. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 29 березня 2019 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що складено відповідний актовий запис № 23 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.11.2019 року (а.с. 8). З позову вбачається, що неповнолітня [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] . Шлюбні стосунки сторони по справі не підтримують, їх шлюб набув формального характеру, між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що подальше спільне проживання подружжя, збереження їх шлюбу неможливе та суперечило б інтересам кожного з них та інтересам їх неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved