Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

13 липня 2022 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 18 жовтня 2013 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 347. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує на те, що сімейне життя не склалося, відносини між подружжям поступово почали погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з грудня 2021 року. Спільне господарство вони не ведуть. Сім`я розпалася остаточно і існує лише формально. Вони прийшли до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить їхнім інтересам. Просить розірвати шлюб. 16 вересня 2022 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Суд, відповідно до ст.ст. 223, 247 ЦПК України, ухвалив розглянути справу за відсутності позивача і відповідача, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положенням ч.ч.3,4 ст.56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позов про розірвання шлюбу, згідно із ч.1 ст. 110 СК України, може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 жовтня 2013 року. Шлюб зареєстрований Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №347. Подружжя має спільних дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 17.01.2014 року та серії [NUMBER] від 03.03.2016 року відповідно. Також судом\~встановлено,\~що сімейні стосунки подружжям фактично припинено у грудні 2021 року, спільно вони не проживають, спільне господарство не ведуть. Зважаючи на те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі фактично припинені, обоє наполягають на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам\~ подружжя, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved