Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги позивач мотивує наступним. [INFO] помер брат позивача [PERSON] , [INFO], який до дня смерті проживав у [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, яке складається із 1/8 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належної померлому [PERSON] на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2001 року та 1/16 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належних померлому [PERSON] на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2001 року. Своє право власності на підставі рішення суду, [PERSON] в БТІ не реєстрував. [PERSON] є сестрою померлого, тому є спадкоємицею другої черги за законом, відповідно до ст.1262 ЦК України. Померлий [PERSON] на випадок своєї смерті заповіт не залишив. Крім позивача спадкоємцями за законом, відповідно є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] на частку їх померлого відповідно чоловіка та батька [PERSON] , який помер [INFO] . Їх відповідно чоловік та батько [PERSON] був рідним братом спадкодавцю [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину, так як був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та був спадкоємцем другої черги. Відповідач [PERSON] - син спадкодавця був зареєстрований разом з ним в житловому будинку [ADDRESS] , але ніколи з ним не проживав. Його мати [PERSON] ( дружина [PERSON] ) розірвала шлюб з [PERSON] та виїхала на постійне місце проживання в Крим. На той час дитині [PERSON] , [INFO] було років три. Ні вона ні син ніколи більше сюди не приїжджали і на даний час про них нічого не відомо. Даний факт підтверджується Актом депутата Вишневої міської ради Юнчиц А.П. складений 29.06.2021 року за № 1/04-570 в присутності свідків. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла в установлений законом строк шляхом подачі відповідної заяви до Вишневої міської державної нотаріальної контори Київської області та постійним проживанням зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Для оформлення спадщини позивач звернулась до державного нотаріуса даної державної нотаріальної контори. Державний нотаріус розглянула її документи та відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові частки житлових будинків, про що видала відповідну постанову від 29.04.2021 року за № 536/02-14/02-31. Свою відмову вона мотивувала тим, що видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, оскільки із наданих документів не можливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] , а саме, що [PERSON] є рідною сестрою померлого. Крім того, син померлого [PERSON] , [INFO] , згідно довідки виконкому Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, виданої 03.03.2021 року за № 281, був зареєстрований разом з померлим [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] , по день його смерті. А син [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Стосовно встановлення факту родинних відносин [PERSON] з [PERSON] позивач пояснила наступне. Дівоче прізвище, позивача як вказано у свідоцтві про її народження серії [NUMBER] виданого 12.11.1951 року - « [PERSON] ». Батьки вказано: батько- [PERSON] та мати [PERSON] . У свідоцтві про народження померлого брата [PERSON] , серії [NUMBER] виданого 16.07.1997 року вказано прізвище « [PERSON] », а батьки : батько- [PERSON] , мати [PERSON] . То б то розбіжності у написанні прізвищ позивача та брата [PERSON] та батьків, а саме у одній букві. У позивача « [PERSON] » з буквою « і», а у брата « [PERSON] » з буквою « и». Позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Шлюб між ними було розірвано, але вона залишилась на прізвищі чоловіка « [PERSON] ». Даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища та свідоцтвом про розірвання шлюбу від 10.04.1992 року. У наданому витягу з Державного реєстру актів цивільного стану вказано відомості про дружину : прізвище до шлюбу « [PERSON] » з буквою « и». Таким чином це вказує просто про помилку в написанні прізвища « [PERSON] », « [PERSON] ». Те, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] брат та сестра вбачається і з того, що вони народились в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області та їхніми батьками були [PERSON] та [PERSON] . Крім того, після смерті батька [PERSON] , позивач, згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2001 року, отримала в порядку спадкування разом з братом [PERSON] право власності на частини житлового будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] . Стосовно не прийняття спадщини сином спадкодавця [PERSON] позивач пояснила наступне. Спадкодавець [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] , але шлюб було розірвано дуже давно десь приблизно у 1979-1980 роках). Після розірвання шлюбу [PERSON] , разом із дитиною [PERSON] , [INFO] виїхали у Крим. Більше вони сюди не приїжджали. Син ніколи не приїзжав до батька та не спілкувався з ним, він ніколи з того часу по час смерті батька разом з ним не проживав. Позивачу нічого про нього не відомо та не відомо місце проживання та перебування. Він фактично ніколи не проживав зі спадкодавцем, тому вона вважає, що він спадщину не прийняв відповідно до п.3 ст. 1268 ЦК України. Даною нормою передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Сама по собі реєстрація у житловому будинку разом зі спадкодавцем не є фактом прийняття спадщини, так як спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Даний факт підтверджується Актом депутата Вишневої міської ради V111 скликання [PERSON] ,від 29.06.2021 року за № 1/04-570 у присутності свідків. Ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців першої черги, усунення від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. [PERSON] спадщину не прийняв, тому позивач, як спадкоємиця другої черги ( 1262 ЦК України) має право на отримання належної їй частки спадкового майна після смерті брата [PERSON] . Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2001 року за [PERSON] було визнано право власності на 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS] та на 1/16 частину житлового будинку [ADDRESS] . Також було частково в Ѕ ч. визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS] , видане виконкомом Вишнівської міської ради 1998 року на ім`я [PERSON] , батька позивача та померлого [PERSON] .. Своє право власності відповідно до рішення суду [PERSON] не реєстрував в БТІ, про що свідчать інформаційна довідка КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 19.07.2021 року за № 361. Відповідно до довідки КП « Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» за № 361 від 19.07.2021 року та матеріалів інвентаризації від 09.06.1997 року загальна площа житлового будинку [ADDRESS] згідно результатів технічної інвентаризації від 07.09.1999 року складає - загальна площа 154,4 кв.м., житлова - 104,0 кв.м.. Не зважаючи на те, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності в установленому законом порядку, але він це право не втратив, так як за ним рішенням Києво-Святошинського районного суду було визнано право власності на частини житлових будинків. Тому це майно входить до складу спадкового майна, яке спадкується спадкоємцями. Ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Ст.ст. 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права чи інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права. Частка позивача у праві власності на спадкове майно буде складати в житловому будинку [ADDRESS] - 1/16 частину ( 1/8 : 2) , а житловому будинку [ADDRESS] буде складати 1/32 частину ( 1/16:2). На іншу 1/16 частину житлового будинку [ADDRESS] та на 1/32 частину житлового будинку [ADDRESS] мають права спадкоємці, відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] , відповідно вдова та дочка покійного [PERSON] брата [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину після смерті брата, але не оформив так як помер [INFO] . Його частку спадкують його спадкоємці. Тому, щоб захистити своє порушене право позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.11.2021 року було відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Відповідачам [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у прийнятті зустрічного позову, у зв`язку з пропуском встановленого судом строку для подачі зустрічного позову. Ухвалою суду від 09.06.2022 року було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання 13.10.2022 року позивач та представник не з`явилися. Позивач подала через канцелярію суду заяву, в якій просила суд, проводити розгляд справи у відсутності позивача. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, представників не направили. Подали через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їхньої участі. Проти позову не заперечували, просили позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки невідомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши норми діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, [INFO] помер брат позивача [PERSON] , [INFO], який до дня смерті проживав у [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, яке складається із 1/8 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належної померлому [PERSON] на підставі рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2001 року та 1/16 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , належних померлому [PERSON] на підставі рішення Києво-Святошинского районного суду Київської області від 28.12.2001 року. Своє право власності на підставі рішення суду, [PERSON] в БТІ не реєстрував. [PERSON] є сестрою померлого, тому є спадкоємицею другої черги за законом, відповідно до ст.1262 ЦК України. Померлий [PERSON] на випадок своєї смерті заповіт не залишив. Крім позивача спадкоємцями за законом, відповідно є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] на частку їх померлого відповідно чоловіка та батька [PERSON] , який помер [INFO] . Їх відповідно чоловік та батько [PERSON] був рідним братом спадкодавцю [PERSON] . [PERSON] прийняв спадщину, так як проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та був спадкоємцем другої черги. Відповідач [PERSON] - син спадкодавця був зареєстрований разом з ним в житловому будинку [ADDRESS] , але ніколи з ним не проживав. Його мати [PERSON] (дружина [PERSON] ) розірвала шлюб з [PERSON] та виїхала на постійне місце проживання в Крим. Місце проживання чи перебування його не відомо. Даний факт підтверджується Актом депутата Вишневої міської ради Юнчиц А.П. складений 29.06.2021 року за № 1/04-570 за участю свідків. Спадщину після смерті [PERSON] позивач прийняла в установлений законом строк, як передбачає ст.1268 та 1269 ЦК України, що підтверджується копіями документів спадкової справи та постановою державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори від 29 квітня 2021 року. Для оформлення спадщини позивач звернулась до державного нотаріуса даної державної нотаріальної контори. Державний нотаріус розглянула її документи та відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкові частки житлових будинків, про що видала відповідну постанову від 29.04.2021 р. за № 536/02-14/02-31. Свою відмову вона мотивувала тим, що видати свідоцтво про право на спадщину не можливо, оскільки із наданих документів не можливо встановити факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] , а саме , що [PERSON] є рідною сестрою померлого. Крім того, син померлого [PERSON] , [INFO] , згідно довідки виконкому Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, виданої 03.03.2021 року за № 281, був зареєстрований разом з померлим [PERSON] за однією адресом: [ADDRESS] , по день його смерті. А син [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом. Із наданих суду документів має місце підтвердження родинних відносин [PERSON] з [PERSON] . Дівоче прізвище, позивача як вказано у свідоцтві про її народження серії [NUMBER] виданого 12.11.1951 року - « [PERSON] ». Батьки вказано: батько- [PERSON] та мати [PERSON] . У свідоцтві про народження померлого брата [PERSON] , серії [NUMBER] виданого 16.07.1997 року вказано прізвище « [PERSON] », а батьки: батько- [PERSON] , мати [PERSON] . То б то розбіжності у написанні прізвищ позивача та брата [PERSON] та батьків, а саме у одній букві. У позивача « [PERSON] » з буквою «і», а у брата « [PERSON] » з буквою « и». Судом встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Шлюб між ними було розірвано, але позивач залишилась на прізвищі чоловіка « [PERSON] ». Даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища та свідоцтвом про розірвання шлюбу від 10.04.1992 року. У наданому витягу з Державного реєстру актів цивільного стану вказано відомості про дружину : прізвище до шлюбу « [PERSON] » з буквою «и». Таким чином це вказує просто про помилку в написанні прізвища « [PERSON] », « [PERSON] ». Судом встановлено, що позивач [PERSON] та померлий [PERSON] брат та сестра, так як вони народились в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області та їхніми батьками були [PERSON] та [PERSON] . Крім того, після смерті батька [PERSON] , позивач, згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2001 року, отримала в порядку спадкування разом з братом [PERSON] право власності на частини житлового будинку [ADDRESS] та [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не прийняв спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідач [PERSON] не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк, до нотаріальної контори не подавав. Тому вважається таким, що спадщину не прийняв. Відповідно до п. 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Сама по собі реєстрація у житловому будинку разом зі спадкодавцем не є фактом прийняття спадщини, так як спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Даний факт було підтверджено Актом депутата Вишневої міської ради V111 скликання [PERSON] ,від 29.06.2021 року за № 1/04-570 у присутності свідків. Ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців першої черги, усунення від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. [PERSON] спадщину не прийняв, тому позивач, як спадкоємиця другої черги ( 1262 ЦК України) має право на отримання належної їй частки спадкового майна після смерті брата [PERSON] . Відповідно до рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2001 року за [PERSON] було визнано право власності на 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS] та на 1/16 частину житлового будинку [ADDRESS] . Також було частково в Ѕ ч. визнано недійсним свідоцтво про право власності на будинок [ADDRESS] , видане виконкомом Вишнівської міської ради 1998 року на ім`я [PERSON] , батька позивача та померлого [PERSON] .. Своє право власності відповідно до рішення суду [PERSON] не реєстрував в БТІ, про що свідчать інформаційна довідка КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 19.07.2021 року за № 361. Відповідно до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» за № 361 від 19.07.2021 року та матеріалів інвентаризації від 09.06.1997 року загальна площа житлового будинку [ADDRESS] згідно результатів технічної інвентаризації від 07.09.1999 року складає - загальна площа 154,4 кв.м., житлова - 104,0 кв.м.. Не зважаючи на те, що спадкодавець не зареєстрував своє право власності в установленому законом порядку, але він це право не втратив, так як за ним рішенням Києво-Святошинського районного суду було визнано право власності на частини житлових будинків. Тому це майно входить до складу спадкового майна, яке спадкується спадкоємцями. Частка позивача у праві власності на спадкове майно буде складати в житловому будинку [ADDRESS] - 1/16 частину (1/8 : 2) , а житловому будинку [ADDRESS] буде складати 1/32 частину (1/16 : 2). Ст. 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що право на майно, що виникло до набрання чинності цим Законом визнається дійсним, якщо на момент виникнення такого права проведена реєстрація відповідно до діючих норм або чинне законодавство не передбачало обов`язкової реєстрації такого права. В п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/04-13 « Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» детально роз`яснено , що право спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268-1270 ЦК України. Ст. ст. 15,16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 15,16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1223, 1262, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved