Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з указаною заявою 20.09.2022 та просив встановити факт його постійного проживання з [PERSON] , померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 2006 року і до дня смерті останньої. В обґрунтування заяви вказував, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, у вигляді домоволодіння [ADDRESS] , а також земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,7435 га, кадастровий номер 1221885900-01-035-0009, розташованої на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Заповіту мати не складала. [PERSON] постійно проживав разом із [PERSON] до дня смерті останньої за адресою: [ADDRESS] . При зверненні до нотаріальної контори постановою від 13.09.2022 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини та у зв`язку з відсутністю доказів постійного проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини, через що заявник вимушений звернутися до суду. Представник заявника [PERSON] правом на участь у судовому засіданні не скористалася, надала до суду заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності та заяву задовольнити (а.с.42). Представник відповідача Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області правом на участь у судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду (а.с.31). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Встановивши відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи по суті, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Як слідує зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане виконкомом Орджонікідзенської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області 16.04.2012, [PERSON] померла [INFO] (а.с.7). Статтями 1216, 1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Заявник [PERSON] є сином [PERSON] , про що надано копію свідоцтва про народження від 13.05.1966 (а.с. 8), отже являється спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у вигляді домоволодіння [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 4,7435 га, кадастровий номер 12-218-859-00-01-035-0009, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Глеюватської (Орджонікідзенської) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.10,11). Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При зверненні 13.09.2022 [PERSON] до нотаріальної контори, постановою від 13.09.2022 нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , оскільки ним пропущено шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини та не надано доказів постійного проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини (а.с.14). Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Матеріалами спадкової справи № 315/2022 встановлено, що до нотаріальної контори після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , окрім заявника ніхто не звертався, заповіти не посвідчувалися, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.35-41). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] за життя проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.39). У той же час, з 28.01.1998 зареєстрованим місцем проживання заявника [PERSON] є [ADDRESS] . Згідно з акта від 06.09.2022, [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] ,яка проживає за адресою: [ADDRESS] , справжність підпису яких засвідчено керуючою справами виконкому Глеюватської сільської ради І.В. Місик, підтвердили факт, що [PERSON] , 1966 року народження, з 2006 року проживав однією сім`єю зі своєю матір`ю [PERSON] до дня її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця. Тобто, доведенню та встановленню підлягає саме факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а не місце їх реєстрації (постанова Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02.11.2021, у справі № 572/1551/20). Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України (у редакції станом на 20.09.2022), місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Таким чином, положення ст. 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від зареєстрованого місця її проживання. Право на вибір місця проживання закріплено у ст. 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо). Отже, ч. 3 ст. 1268 ЦК України вимагає наявності фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. Апеляційний суд правильно вказав, що місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, перебування фізичної особи на утриманні, каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки заявником доведено, що він, маючи зареєстроване місце проживання за іншою адресою, фактично проживав без реєстрації з 2006 року зі своєю матір`ю, [PERSON] , до дня її смерті, [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , від встановлення даного факту залежить виникнення у [PERSON] права на прийняття спадщини, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити.

Outcome: approved