Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

[PERSON] , через свого представника [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, вказавши що [PERSON] , 20.07.2019 року приблизно о 16 год.30 хв. керував автомобілем\~Mercedes Benz Sprinter\~д.н. [NUMBER] . Рухався по проїжджій частині дороги по\~вулиці\~Проспект Миру в напрямку Площі Горького у місті\~Кривому Розі, в крайньому правому ряду проїжджої частини, зі швидкістю 50 км/год. Ліворуч попереду від автомобіля Mercedes Benz Sprinter\~д.н. [NUMBER] - у середній смузі для руху рухався автомобіль Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] \~.\~ Попереду автомобіля Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] \~ в його ж смузі для руху рухався автомобіль Renault\~Logan\~д.н. [NUMBER] , який почав гальмувати і автомобіль Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] \~,\~щоб уникнути удару з задньою частиною автомобіля Renault\~Logan\~д.н. [NUMBER] \~\~різко прийняв праворуч\~ - у смугу для руху автомобіля Mercedes Benz Sprinter\~д.н. [NUMBER] , і тим самим створив йому небезпеку для руху. Коли автомобіль Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] \~ різко почав зміщатися на смугу для руху [PERSON] автомобіль Mercedes Benz Sprinter\~д.н. [NUMBER] знаходився на відстані 15 метрів. [PERSON] одразу застосував екстрене гальмування, але бачив, що не зможе уникнути зіткнення з автомобілем Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] \~ і тому,\~крім гальмування, застосував відворот керма праворуч, але зіткнення уникнути не вдалося. Автомобіль\~Mercedes Benz Sprinter\~д.н. [NUMBER] \~контактував із передньою правою частиною автомобіля Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] , а саме:\~ передньою правою фарою, правою частиною бампера та правим переднім крилом автомобіля Peugeot 407\~. Постановою\~від 28.01.2020 року по справі № 216/4719/19 суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу дійшла до висновку, що [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП не винен правил дорожнього руху [PERSON] не порушував. Постанова набрала законної сили. Відносно водія [PERSON] адміністративні матеріали не складалися, вина останнього у скоєні вищенаведеного ДТП не встановлена, тому він як розпорядник пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz\~312\~D\~д.н\~ [NUMBER] не може отримати страхове відшкодування за завдану шкоду у ДТП. Транспортний засіб\~ [PERSON] - Peugeot 407\~д.н.з. [NUMBER] був забезпечений полісом ПрАТ «СК«Брокбізнес» серія/номер АМ 6647782. \~ Те що він на момент дтп був фактичним розпорядником автомобіля\~Mercedes-Benz\~д.н.з. [NUMBER] ., підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу\~\~ [NUMBER] та нотаріально посвідченою довіреністю від 17.10.2015 року, зареєстрованою в реєстрі за № 1258, якою власник\~ [PERSON] наддав йому повноваження представляти його інтереси\~з усіх питань, які стосуватимуться експлуатації та розпорядження транспортного засобу\~Mercedes-Benz\~д.н.з. [NUMBER] , модель 312\~D, тип Т.З. АВТОБУС\~D, номер шасі (кузова, рами)\~VIN-WDB [NUMBER] , WDB [NUMBER] \~у тому числі\~одержувати будь-які відшкодування за заподіяну шкоду. Так в наслідок вказаного ДТП автомобіль, Mercedes-Benz\~312\~D\~д.н\~ [NUMBER] , дістав наступні пошкодження:\~дверь\~передня ліва;\~рама двері передньої лівої; боковий лівий покажчик повороту; крило переднє ліве; панель\~боковини\~передньої лівої зовнішньої;\~ панель\~боковини\~задньої лівої зовнішньої;\~ панель\~боковини\~кутової лівої; кришка люку баку.\~\~ Згідно до висновку експерта авто\~товарознавця Чивчиша О.П. № Д43/09/19 від 27.09.2019 року, проведеного на його замовлення, матеріальний збиток, завданий пошкодженням автомобіля \~Mercedes-Benz\~д.н.з. [NUMBER] , становить 38467,75 грн.\~ У звязку із вказаним він поніс витрати на проведення авто товарознавчого дослідження № Д43/09/19 у розмірі 2500,00 гривень. Відповідно до страхового полісу АМ 6647782 ліміт цивільно-правової відповідальності страхової компанії відповідача (ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО СТРАХОВА КОМПАНІЯ БРОКБІЗНЕС), за шкоду заподіяну майну, складає 100 000,00 грн, франшиза 510,00 грн. Просить встановити \~винуватість \~ \~відповідача \~ [PERSON] \~ \~у вчиненні\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~яка сталася\~ \~20\~липня \~2019\~року в\~місті \~ Кривому\~ \~ Розі\~ \~по \~ пр.\~ Миру; Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 37957,75 грн, 2500,00 грн. - витрат на проведення авто товарознавчого дослідження; 5000,00 грн., витрат за надані юридичні послуги фахівцем у галузі прав; Стягнути з [PERSON] на свою користь франшизу у розмірі 510,00 грн., а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору. Представником відповідача ПАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС» було подав до суду відзив на позов, яким просив у задоволенні позову відмовити, вважаючи позовні вимоги недоведеними та необґрунтованими. В обґрунтування вказали, що в довіреності від 17.10.2015 року, яка була винадана власником транспортного засобу Mercedes Benz Sprinter\~д.н. [NUMBER] [PERSON] представнику [PERSON] чітко вказано: « цією довіреністю уповноважую Тарасова Володимира Михайловича …. представляти мої інтереси в …. судових органах … від мого імені та в моїх інтересах », проте [PERSON] подав позов від свого імені та в своїх інтересах. Позовну заяву підписав [PERSON] , який є представником виключно [PERSON] і діє виключно в його інтересах, при цьому [PERSON] не представляє інтереси власника автомобіля [PERSON] , і не діє від його імені або в його інтересах. Отже повідомлення стахової компанії, що немає підстав для виплати стархового відшкодування жодним чином не порушує прав представника [PERSON] . Позов [PERSON] , який підписаний [PERSON] не є представництвом інтересів власника автомобіля Mercedes Benz Sprinter\~д.н. [NUMBER] [PERSON] . Крім того судом при винесенні постанови у справі № 216/4719/19 судом не встановлено відсутність вини [PERSON] у вчиненні ДТП та пошкодженні автомобіля Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] \~ та справу закрито у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, що за правовою позицією Верховного суду можливо лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи у скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припинення через відсутність події та складу адміністративного правопорушення. Отримання автомобілем Mercedes Benz Sprinter\~д.н. [NUMBER] пошкоджень в наслідок ДТП з вини водія цього ж автомобіля [PERSON] , але не з вини водія автомобіля Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] \~ [PERSON] не є страховим випадком. Крім того до страхової компанії представник [PERSON] у перше звернувся 18.02.2020 року, тобто через сім місяців після ДТП, при цьому страхову компанію було повідомлено, про те, що автомобіль Mercedes Benz Sprinter\~д.н. [NUMBER] продано, що також було встановлено страховою компанією. У звязку з вказаним автомобіль на огляд страховій компанії надано не було, що унеможливило встановлення факту ДТП, причин та обставин її настання, а також визначення розміру збитків, що є правом страхової компанії. Вказані обставини є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування. Вимога що стосується витрат на юридичну допомогу є необґрунтованою, оскільки представник [PERSON] не є адвокатом, такі витрати не є витратами на професійну правничу допомогу. Позивачем та його представником відповідь на відзив не надавалась. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] до суду не з`явилися, представник [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС » Голяр І.С. до суду не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника страхової компанії Відповідач [PERSON] та його представники [PERSON] та [PERSON] до суду не з`явилися, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені, [PERSON] та [PERSON] про причини неявки суд не повідомили. [PERSON] надав заяву про відкладення слухання справи через хворобу, однак доказів в підтвердження перебування на лікарняному він не надав. Неодноразове не зв"явлення відповідача та його представників до суду суд розцінює як затягування строків розгляду справи, враховуючи, що позов перебуває у провадженні суду з 2020 року, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] до суду не з`явилися, про місце, дату та час судового розгляду справи були сповіщені, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що\~ 20.07.2019 року, приблизно о 16 год. 30 хв., в м. Кривому Розі по пр. Миру сталася дорожньо-транспортна пригода за участю водія [PERSON] , який керував автомобілем Mercedes Benz Sprinter\~д.н. [NUMBER] та відповідача [PERSON] , який керував автомобілем Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] . Автомобіль Mercedes Benz Sprinter\~д.н. [NUMBER] яким керував водій [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить третій особі [PERSON] , який на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 17.10.2015 року, зареєстрованої в реєстрі за № 1258, надав позивачу [PERSON] повноваження представляти його інтереси\~з усіх питань, які стосуватимуться експлуатації та розпорядження транспортного засобу\~Mercedes-Benz\~д.н.з. [NUMBER] , модель 312\~D, тип Т.З. АВТОБУС\~D, номер шасі (кузова, рами)\~VIN-WDB [NUMBER] , WDB [NUMBER] \~ (а.с 7-8). Згідно пункту 2.2\~Правил дорожнього руху\~України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Таким чином, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником, то саме ця особа є володільцем транспортного засобу і буде нести відповідальність за завдання шкоди. Такий висновок зробив Верховний Суд у справі № 606/435/16-ц від 08 квітня 2020 року. У відповідності до п. 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»: «враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. При розгляді таких спорів суд має вирішити питання про залучення до участі у справі власника майна як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача у порядку, передбаченому статтями 35, 36 ЦПК, оскільки рішення у справі може вплинути на його права та обов`язки щодо однієї зі сторін». Відносно водія [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена\~ст.\~124\~КУпАП та направлено на розгляд до Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області. Постановою Центрально Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.01.2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, зкрито в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, при цьому судом було встановлено, що відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 32/10.1/346 від 09.12.2019 року при заданих вихідних даних, в діях водія [PERSON] по керуванню автомобілем Mercedes-Benz Sprinter 312 D невідповідностей вимогамПравил дорожнього руху, які з точки зору знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, не вбачається. Пояснення [PERSON] , який не визнав своєї вини, матеріалами справи не спростовані. Зокрема, не доведено недотримання [PERSON] вимог\~Правил дорожнього руху\~України, порушення яких йому ставиться у вину. Факт вчинення [PERSON] правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП, не знайшов свого підтвердження. Тож враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, як передбачено ч. 3\~ст. 62 Конституції України, суд дійшов до висновку про відсутність у діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст.124 КУпАП. За таких обставин, в ході розгляду даної справи на виконання вимог\~ст. 1188 ЦК України, необхідно встановити ступінь вини кожного із володільців джерела підвищеної небезпеки перед іншим із них, та, виходячи з встановленого, застосувати правила відшкодування шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. При цьому, не притягнення водіїв до адміністративної відповідальності за порушення\~правил дорожнього руху\~не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, висновком судової експертизи тощо. Згідно зі\~ст. 12 ЦПК України\~та відповідно до ч. ч. 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В ході розгляду справи 25.06.2021 року ухвалою суду по справі було призначено авто-технічну експертизу. Оплата за проведення експертизи була покладена на позивача та вартість експертизи становить 675, 36 гривень (а.с. 144, 146). 18.01.2022 року до суду надійшов висновок експерта № СЕ-19/104-21/35473-ІТ від 28.12.2021 року, відповідно до якого: «В діях водія [PERSON] , по керуванню автомобілем Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] , вбачається невідповідність вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку із ДТП від 20.07.2019 року». В ході дослідження, експертом було встановлено, що автомобіль Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] рухався в другій смузі для руху, після чого різко змінив напрямок руху вправо без увімкненого правого покажчику повороту, виїхав у першу смугу для руху, чим створив небезпеку для руху водію [PERSON] . Отже водій [PERSON] перед зміною напрямку свого руху повинен був переконатись, що це буде безпечним і що він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що передбачено вимогами п. 10.1 ПДР України. Водій [PERSON] здійснював рух на технічно справному транспортному засобі, видимість та оглядовість з робочого місця водіїв не обмежена, тому на момент проведення експертизи експертові не відомі причини технічного характеру, які б, не дозволили цьому водієві виконати вимоги п. 10.1. ПДР України. Так як водій [PERSON] перед зміною напрямку свого руху не переконався в безпеці виконуваного маневру, що привело до даної дорожньо- транспортної події, то в його діях, по керуванню автомобілем автомобіль Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] вбачається невідповідність вимог п. 10.1 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП. Згідно\~ст. 102 ч.2, ч.3 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує спеціальних знань. Вказаний висновок судового експерта є письмовим доказом, на спростування якого відповідачем [PERSON] не надано належних та допустимих доказів. За таких\~обставин,\~суд дійшов\~висновку,\~що дії\~відповідача [PERSON] \~ \~та його\~вина в\~скоєнні ДТПяке сталося 20.07.2019 року, а також причинний зв`язок між наявною шкодою і протиправними діями заподіювача є доведеними. Відповідно до ст. ст.\~76,\~81 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1, 5\~ст. 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Статтею\~\~1192 ЦК України\~\~визначено, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вже встановлено, що винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, у результаті якої був пошкоджений автомобіль Mercedes-Benz\~д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] , який на момент ДТП керував автомобілем Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] . Як було встановлено судом та не оспорюється сторонами, цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземних транспортних засобів власника транспортного засобу Peugeot 407\~\~д.н. [NUMBER] , була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС», згідно полісу АМ/6647782, з лімітом відповідальності в 100 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим позивач має право на відшкодування завданих йому збитків: в межах лімітів відповідальності страховика за рахунок ПАТ «Страхова компанія «БРОКБІЗНЕС», тобто у розмірі 99000,00 грн., а саме: 100 000 грн. (ліміт відповідальності страховика згідно Полісу №АМ/6647782) - 510 грн. (франшиза згідно Полісу №АМ/6647782). Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (ч. 1\~ст. 102 ЦПК України). Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз (ч.1,2\~ст. 106 ЦПК України). Для визначення\~розміру матеріальної\~шкоди,\~що була\~завдана позивачу, він звернувся до судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз [PERSON] та отримав Висновок експертного авто товарознавчого дослідження № Д43/09/19 від 27.09.2019 року, який позивач долучив до матеріалів справи. Згідно вказаного висновку (а.с. 36-50) вартість матеріальної шкоди, причиненої з технічної точки зору власнику пошкодженого автобуса Mercedes-Benz\~ Sprinter 312 D, д.н.з. [NUMBER] , ідентифікаційний номер (\~VIN) [NUMBER] у цінах на дату 04.09.2019 року становить 38467,75 грн.\~ За проведення експертного дослідження судовому експерту Чивчиш О.П., Тарасовим В.М. було сплачено позивачем 2500,00 гривень. Згідно з частиною третьою статті 3\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи. Частиною 1 ст.\~1166\~ЦК України\~передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з чч.1, 2 ст.1187\~ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1ст.1188 ЦК). Також відповідно до п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»: Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187\~ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166\~ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Відповідно дост.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Необхідною підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є наявність складу правопорушення, що включає в себе певні елементи, а саме: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи; шкідливого результату такої поведінки (шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою. Наявність цих елементів правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності і відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченоїст.1187 ЦК України. Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року N 6: при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій\~заподіювача\~шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну.\~ Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). Відповідно до ст.979,\~981 ЦК України\~за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката). Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (ст.980 ЦК України). Зі змісту п. 3 ч. 1\~ст. 988 ЦК України\~випливає, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Статтею 25 Закону України «Про страхування»\~передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком. Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (ст.5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої\~статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша\~статті 999 ЦК України). Види обов`язкового страхування в Україні визначені у\~статті 7 Закону України «Про страхування». До них пунктом 9 частини першої цієї статті віднесено страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, за яким обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст.6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно ст. 5 Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу . Статтею 9 цього ж Закону встановлено, що страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Пунктом 22.1ст. 22 Закону України № 1961-IVвизначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цимЗакономпорядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 29 Закону України №1961-IV встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Пунктом 33.3 ст. 33 Закону передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбаченихстаттею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно п.п. 34.2, 34.3, 34.4 ст. 34 цього Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст.36 Закону України №1961-IVвстановлено, що страховик,

Outcome: partial