Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

10 жовтня 2022 року [PERSON] (далі - заявник, [PERSON] ), звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті свого сина [PERSON] [INFO] , (далі - померла особа, [PERSON] ). В обґрунтування вказаної вище заяви зазначає наступне. Так, [INFO] у віці 38 років помер син заявника [PERSON] , в м. Токмак Запорізька область, від інші уточнені травми з задійсненням деяких ділянок тіла, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 05.09.2022 № 638, видане Обласним бюро судово - медичної експертизи, м. Мелітополь, довідкою про причину смерті від 05.09.2022 № 638. На час смерті [PERSON] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де настала смерть померлої особи. Зазначене місце смерті [PERSON] - м. Токмак, Запорізької області є тимчасово окупованою територією України, відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25 квітня 2022 року, де зазначено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 14 червня 2022 року. В переліку зазначене і м. Токмак Запорізької області. На даний час, внаслідок окупації міста іноземними військами, в м. Токмак не працюють органи державної реєстрації актів цивільного стану, а тому заявник позбавлена можливості зареєструвати факт смерті свого сина [PERSON] . Отже, заявник не може отримати свідоцтво про смерть свого сина, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Заявник позбавлена можливості зареєструвати факт смерті свого померлого сина [PERSON] . Посилаючись на зазначені вище обставини, з метою державної реєстрації смерті сина, заявник просить суд встановити факт смерті [PERSON] , який помер [INFO] , знаходячись за місцем своєї реєстрації від інші уточнені травми з задісненням деяких ділянок тіла. Ухвалою суду від 10.10.2022 відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження, розгляд заяви призначено на 14.00. В судове засідання заявни к, заінтересована особа не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що вимоги, викладені в заяві, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. За змістом статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до копії паспорта на ім`я [PERSON] від 18.12.1997 серії [NUMBER] , виданий Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області, остання зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії паспорта серії [NUMBER] , який виданий Токмацьким МРВ УМВС України в Запорізькій області від 21.06.2001 на ім`я [PERSON] , де місце реєстрації зазначено: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.09.1984, яке видано на ім`я [PERSON] , де в графі мати вказано - [PERSON] . Так, судом встановлено, що заявник [PERSON] , дійсно є матір`ю [PERSON] , та в розумінні ч. 1 ст. 317 ЦПК України є особою, якій надано право звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це. Відповідно до статті 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до частин 3, 4 статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України),державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово - експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Судом встановлено, що у м. Токмак, Запорізька область, Україна на території якого органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, помер син заявника [PERSON] . Так, [INFO] у віці 38 років помер син заявника [PERSON] , в м. Токмак Запорізька область, Україна, від інші уточнені травми з задійсненням деяких ділянок тіла, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть від 05.09.2022 № 638, видане Обласним бюро судово - медичної експертизи, м. Мелітополь, довідкою про причину смерті від 05.09.2022 № 638. Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Згідно п.п. 1 п. 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 545 від 08.08.2006 року, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таким чином, законодавством визначено процедуру державної реєстрації смерті особи, у випадку неможливості надання документів, які б за формою та змістом відповідали встановленим законодавством України вимогам, шляхом звернення до суду. Заявником доведено, що встановлення юридичного факту необхідне для проведення державної реєстрації смерті свого сина. Правова норма статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» передбачає, що тимчасова окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Оскільки досліджені докази по справі свідчать про те, що [PERSON] , [INFO] , помер у м. Токмак, Запорізька область, від інші уточнені травми з задійсненням деяких ділянок тіла, тобто на тимчасово окупованій території України, суд вважає, що для проведення державної реєстрації смерті особи, є об`єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, для забезпечення проведення державної реєстрації смерті особи у відповідності до законів України, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, так як законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати свідоцтво про смерть особи в державному органі України, що виконує функції державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з п. 8. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішень.

Outcome: approved