Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Субота М.І., звернулася в суд з позовною заявою до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Іванова Ю.О. та [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що Доша Ганна, українське прізвище, ім`я, по батькові за народженням [PERSON] , [INFO] , звертається до суду з цим позовом про надання додаткового строку на прийняття спадщини за її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , та просить задовольнити. Зазначає, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до складу якої входять, зокрема, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач є громадянкою Угорщини та постійно проживаю в [ADDRESS] , та є спадкоємицею першої черги після померлої у відповідності до статті 1261 ЦК України. Вказує, що у позивача склалися неприязні стосунки з її сестрою. У неї не було відомостей, чи сестрою подавалася заява про прийняття спадщини та до якого нотаріуса. Через пандемію COVID-19 вона не в змозі була приїхати та отримати свідоцтво про смерть матері та звернутися із заявою про прийняття спадщини за померлою матір`ю. 08.05.2021 позивач уклала договір про надання правової допомоги. На адвокатський запит до державної нотаріальної контори щодо інформації про спадкову справу за померлою матір`ю було відмовлено. У подальшому позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Іванової Ю.О, яка листом від 23.07.2021 за № 24/01-16 нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви по прийняття спадщини за її матір`ю з підстав пропущення строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Вважає, що строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. На підставі наведеного, просить суд надати [PERSON] додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Ухвалою судді від 15.10.2021 вказану позовну заяву залишено без руху. 26.10.2021 недоліки позовної заяви усунуто, про що подано відповідну заяву, в якій представник позивача зазначив, що позивачем зазначено в позовній заяві про реальні перешкоди звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через пандемію коронавірусу. Її матір померла [INFO] . Строк для прийняття спадщини становить шість місяців з моменту смерті спадкодавця. На той час почалася пандемія коронавірусу. Позивач є пенсіонером, їй на той час було 68 років. Особи пенсійного віку є найбільш вразливою верствою населення для зараження коронавірусорм. 11.03.2020 Україною були введені жорсткі карантинні заходи, які обмежили пересування по території України, введено заборону роботи установ та закладів, постановою Кабінету Міністрів України затверджено порядок проведення обов`язкової госпіталізації осіб, які здійснюють перетин державного кордону до обсерваторів. Також було введено жорсткі обмеження щодо в`їзду на територію України іноземців та заборона на в`їзд (постанова № 641 від 22.07.2020). Позивач не має на території України місця, де могла б перебувати на карантині. Аналогічні жорсткі заходи щодо пересування були введені й на території Угорщини. На той час не було винайдено вакцини, а тому недотримання самоізоляції загрожувало зараженням коронавірусом та смертю. Позивач перебуває у неприязних стосунках із своєю сестрою, яка їй не повідомляла, чи звернулася із заявою про прийняття спадщини, чи ні. У позивача не було в наявності свідоцтва про смерть матері, а тому вона не могла подати письмової заяви про прийняття спадщини. Як з`ясував адвокат, сестра позивача не зверталася із заявою про прийняття спадщини, а відтак, без отримання відповідних документів вона не могла звернутися із заявою про прийняття спадщини. Всі ці обставини об`єктивно унеможливили позивачу звернутися у визначений законом строк для прийняття спадщини. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.12.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 05.07.2022 від представника відповідача адвоката Андращук П.А. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що позивач у позові сама підтверджу той факт, що з часу смерті спадкодавця (22.02.2020) матері [PERSON] до 08.06.2021 (часу подання заяви про прийняття спадщини) фактично пройшло один рік і чотири місяця. Остання доказів, того що хворіла на COVID-19 або іншу хворобу не надає. Доказів про намагання перетнути кордон Угорщини з Україною в цей період та доказів мотивованої відмови в наданні їй такої можливості не надає. Відповідні дії свідчать про усвідомлене, байдуже ставлення [PERSON] до строків прийняття спадщини, встановлених українським законодавством і не можуть бути визнані судом такими як поважні. Крім того, позивач знала про день смерті спадкодавця, була обізнана про цю трагічну подію, що знехтувала, без жодної поважної причини своєю можливістю отримати спадщину законним шляхом. Тому, вважає, що абсолютно законно приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Закарпатської області Іванова Ю.О. відмовила позивачу та не визнала її спадкоємцем першої черги. Крім іншого, позивач зазначає, що на її думку той факт, що вона не знала до якого з нотаріусів подавала заяву про прийняття спадщини її сестра, є поважною причиною для поновлення строків на прийняття спадщини. В контексті цього вважає, що взагалі немає що заперечувати або наводити аргументації на захист інтересів відповідача. Також просить врахувати, що позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою лише 11.10.2021, а лист про відмову нотаріуса отримала 23.07.2021, послугами адвоката почала користуватися ще 08.05.2021, що доводиться відповідним договором, наявним в матеріалах справи. Таким чином, вважає, що позивач затягнула час майже на місяці, хоча вже й користувалася правничою допомогою і відповідно не могла не знати як із тексту самої відмови нотаріуса, так і з консультацій свого адвоката, про визначення строку для прийняття спадщини, наслідки його пропуску та приписи статті 1273 ЦК України. Просить приєднати до матеріалів справи заповіт від 20.11.2018 померлої [PERSON] , яким вона належну їй на праві приватної власності квартиру, розташовану в [ADDRESS] , заповідала [PERSON] та онучці [PERSON] в рівних частинах кожній по 1/2. Разом із заповітом надає витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Ухвалою суду від 10.10.2022 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу за даною позовною заявою до судового розгляду по суті. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, при останній подав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу Іванова Ю.О. у судове засідання не з`явилася, при цьому надіслала до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без її участі. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] (українське прізвище, ім`я, по батькові за народженням [PERSON] ), [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] . Позивач є громадянкою Угорщини та проживає в Угорщині. Вказані обставин не оспорюються сторонами та підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] від 12.10.1959, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу позивача, а також посвідченням, що підтверджує ідентифікаційний номер особи [NUMBER] , та посвідченням особи/ідентифікаційною картою [NUMBER] , виданими уповноваженими органами Угорщини, переклад яких виконано з угорської мови на українську мову перекладачем, справжність підпису якого засвідчено нотаріусом. [INFO] [PERSON] померла в м. Ужгород Закарпатської області, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 24.02.2020. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно із заповітом від 20.11.2018, посвідченим державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори Бучацькою Л.В., зареєстрований в реєстрі за № 1-279, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого належну їй на праві приватної власності квартиру, розташовану в [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожній по 1/2. Вказаний заповіт зареєстровано у Спадковому реєстрі, що стверджується відповідним витягом. Позивач подала приватному нотаріусу Ужгородського міського нотаріального округу Івановій Ю.О. заяву від 08.06.2021 про визнання її спадкоємцем та включення до числа спадкоємців після померлої матері [PERSON] . Листом приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Іванової Ю.О. від 23.07.2021 № 24/01-16 позивачу на її звернення від 19.07.2021 щодо прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , та до дня смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , з посиланнями на положення статей 1217, 1223, 1268, 1270 ЦК України, повідомлено, що під час розгляду її звернення нотаріусом встановлено, що нею не подано заяву про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] у встановлені строки та вона постійно не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Запропоновано звернутися до суду для встановлення додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У частині першій статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У частині третій цієї статті зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на наведене, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналіз положень частини третьої статті 1272 ЦК України свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця об`єктивних перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15, від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16, від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд враховує наведені правові висновки Верховного Суду України та Верховного Суду, та беру до уваги, що позивач є громадянкою Угорщини та проживає в Угорщині, є особою похилого віку (68 років на моменті смерті матері), що свідчать про велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємця і місцем знаходження спадкового майна. Також суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами) з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень обмежувалося пересування громадян та вводилися певні обмеження для осіб. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Суд бере до уваги обмеження, які діяли з 12 березня 2020 року у зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було зупинено рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, що вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері. Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у тому числі створили позивачу перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Подібних висновків щодо впливу карантинних обмежень на своєчасне прийняття спадкоємцем спадщини дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 206/3473/20 (провадження № 61-10735св21). На думку суду, що запроваджені в Україні карантинні обмеження, що підлягають врахуванню разом з віком позивача (є особою похилого віку), перебування її за межами України на момент смерті спадкодавця, свідчать про наявність об`єктивних істотних труднощів у позивача для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Виходячи з наведеного, суд вважає причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, наведені у позові, поважними, а тому приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визначає позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини строком у два місяці з дня набрання даним рішенням суду законної сили, який буде достатнім для подання відповідної заяви.

Outcome: approved