Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

У листопаді 2021 року КП «Харківські теплові мережі» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 42587 грн 66 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що КП «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідач [PERSON] був власником квартири за адресою: [ADDRESS] , до 06 березня 2021 року, та разом з [PERSON] були зареєстровані в квартирі та відповідно були споживачами послуг. Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за комунальні послуги з теплопостачання не здійснюють, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість: за надані послуги з теплопостачання за період з 01 серпня 2016 року до 30 вересня 2021 року у розмірі 39958 грн 77 коп. У зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховані інфляційні витрати та 3% річних. Відповідачі відзиву на позовну заяву не надали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Також зазначив, у разі неявки в судове засідання відповідачів на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин. Таким чином, суд вважає, що відповідачі не з`явилися в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином відповідно до положень п. 4 ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідачі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачів та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був власником квартири [ADDRESS] , та подарував її [PERSON] 26 березня 2021 року, що підтверджується копією Договору дарування від 26 березня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-242, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори Верещакою Г.Л. Окрім того, [PERSON] з 16 грудня 1996 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї) від 03 листопада 2021 року, та є споживачем послуг з опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» за вказаною адресою. [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , до 11 квітня 2019 року. Та відповідно був споживачем вказаних вище комунальних послуг. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Згідно ст. 67 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК Української РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договорів найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями. Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 30, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги в установлені договором строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії, або до затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідно до п.1 ч. 1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Згідно ст. 162 ЖК Української РСР плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. У відповідності до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31 березня 2015 року №1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню КП «Харківські теплові мережі». Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01 серпня 2016 року до 30 вересня 2021 року у розмірі 39958 грн 77 коп. Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у розрахунку (додається), де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачем оплати. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим суд не вбачає підстав для солідарної відповідальності [PERSON] за весь період заборгованості, оскільки з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що останній знятий з реєстрації за вказаною адресою 11 квітня 2019 року, і з цього часу не споживав житлово-комунальні послуги, на нього не здійснювалися нарахування, що відображено у Відомості про нарахування та оплату за послуги теплопостачання з урахуванням періоду платежу за адресою: [ADDRESS] , а не зобов`язаний нести солідарну відповідальність разом з [PERSON] за невиконання зобов`язання з оплати послуг з теплопостачання за період з травня 2019 року до 30 вересня 2021 року. Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, на підставі наявної у справі Відомості про нарахування та оплату за послуги теплопостачання з урахуванням періоду платежу за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь позивача заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 серпня 2016 року до 30 червня 2021 року у розмірі 37415 грн 45 коп є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 травня 2019 року до 30 червня 2021 року у розмірі 2543 грн 32 коп суд задовольняє частково, стягуючи вказану заборгованість з [PERSON] . Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг позивачем нараховано 1761 грн 40 коп. - індексу інфляції за час прострочення та 867 грн 49 коп. - 3% річних від простроченої суми. Наведені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме: розрахунком заборгованості, розрахунком 3 % річних та індексу інфляції. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що під час розрахунку заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання позивачем застосовані нормативно-правові акти, які підлягають застосуванню. Позивачем також правильно застосовані приписи ст. 625 ЦК України щодо зобов`язання боржника сплатити інфляційні втрати та 3% річних в разі прострочення виконання грошового зобов`язання. Разом з тим суд зазначає, що з підстав зазначених вище, з [PERSON] підлягають стягненню інфляційні втрати та 3% річних лише за період з листопада 2018 року до квітня 2019 року, у зв`язку з чим суд стягує з відповідачів солідарно заборгованість за вказаний період, а за період з травня 2019 року до вересня 2021 року суд стягує інфляційні втрати та 3% річних лише з [PERSON] . Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення солідарно з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованості у розмірі 39893 грн 26 коп, з яких: заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01 серпня 2016 року до 30 квітня 2019 року у розмірі 37415 грн 45 коп; три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 829 грн 11 коп, а також інфляційні витрати - 1648 грн 70 коп, а також стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01 травня 2019 року до 30 вересня 2021 року у розмірі 2543 грн 32 коп, три відсотки річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 38 грн 38 коп, а також інфляційні витрати - 112 грн 70 коп. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати в розмірі 2270 грн підлягають стягненню з відповідачів пропорційно розміру задоволених вимог щодо кожного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved