Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

25.07.2022 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд скасувати обтяження (архівний запис) на житловий будинок з приналежними до нього господарськими спорудами, що належить [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), розташований за адресою: [ADDRESS] , накладене Старосамбірською державною нотаріальною конторою Львівської області від 23.11.2006 за реєстраційним номером обтяження №4101326 на підставі повідомлення б/н від 26.06.1991 Старосамбірської філії Держбанку. В обґрунтування вимог покликається на те, що його мати [PERSON] померла [INFO] у віці 88 років та до дня смерті була зареєстрована та фактично проживала в [ADDRESS] . 09.04.2002 державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області Кульчицькою О.І. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка складається з житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0516 га, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.06.2022 позивачу стало відомо, що на будинковолодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] Старосамбірською державною нотаріальною конторою Львівської області від 23.11.2006 за №4101326 було зареєстровано обтяження у вигляді заборони. Об`єкт обтяження: за адресою: [ADDRESS] . Власник [PERSON] . Таким чином, враховуючи, що [PERSON] жодного відношення до будинку [ADDRESS] не мала, Старосамбірською державною нотаріальною конторою помилково було накладено 23.11.2006 заборону на будинок, який належав на той час [PERSON] . Враховуючи, що Старосамбірська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за його заявою заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, а він, як позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як власник майна в інший спосіб, крім судового захисту, просить суд скасувати обтяження на належний йому житловий будинок з приналежними до нього надвірними та господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2022 справа визначена для розгляду судді Клімченку М.І. Ухвалою судді від 27.07.2022 відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання. 09.08.2022 від Старосамбірської міської ради надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечують. Ухвалою суду від 16.08.2022 закрито підготовче провадження в справі. Справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися, проте до суду від представника позивача поступила заява, в якій просить суд справу розглядати у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся, проте до суду від міського голови міста Старий Самбір Самбірського району Львівської області І.Трухима поступила заява, в якій просить справу розглядати за їх відсутності, проти позову не заперечує. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до таких висновків. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть від 11.10.2000, виданого Старосамбірським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Львівської області, [PERSON] померла у віці 88 років (а.с.9). Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області Кульчицькою О.І. серії АЕР №148232 від 09.04.2002, спадкоємцем майна, а саме: житлового будинку з приналежними до нього надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] є її син [PERSON] , мешканець [ADDRESS] . Згідно реєстраційного посвідчення від 13.09.2002 записаного в реєстрову книгу №5 за реєстровим номером 569, виданого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації Львівської області, власником житлового будинку в [ADDRESS] є [PERSON] . Разом із цим, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 09.06.2022 вбачається, що на будинковолодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] Старосамбірською державною нотаріальною конторою Львівської області від 23.11.2006 за №4101326 було зареєстровано обтяження у вигляді заборони. Підстава обтяження: повідомлення б/н від 26.06.1991, Старосамбірська філія Держбанку. Об`єкт обтяження: за адресою [ADDRESS] . Власник [PERSON] . Додаткові дані: Архівний номер: 2560009LVOV171, архівна дата: 29.12.2000. [PERSON] померла [INFO] у віці 81 рік, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.03.2009, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області. Довідкою Старосамбірського відділу державної виконавчої служби у Самбірському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 19.07.2022 №11521, встановлено відсутність виконавчих проваджень про стягнення із [PERSON] на користь держави, фізичних та юридичних осіб (а.с.13). З листа Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області від 01.07.2022 за № 585/01-16 вбачається, що Старосамбірська державна нотаріальна контора Львівської області не вправі зняти заборону на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] та пропонують звернутися до суду за захистом своїх прав. Відповідно до положень ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» та ст.321 ЦК України, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Наявність заборони відчуження накладеної на майно позивача, порушує його право вільно розпоряджатися своєю власністю, а відтак, захистити своє право він може лише у судовому порядку. Згідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положенням ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до\~ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з постановою Верховного Суду України від 15.05.2013 в справі № 6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст.73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. У відповідності до п.п.74,75 Порядку державної реєстрації правна нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових правна нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. Згідно з п.п.5.1. п.5 гл.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір; про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст. 311\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІV зі змінами,\~державний реєстратор, що перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, за місцезнаходженням відповідного майна у день надходження відповідного судового рішення формує та реєструє необхідну заяву або реєструє судове рішення про заборону вчинення дій, пов`язаних з державною реєстрацією прав, чи судове рішення про скасування відповідного судового рішення. Згідно з абзацом 2 пункту 7 Порядку використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек та Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.12.2012 № 1844/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 18.12.2012 за №2102/22414, у разі коли при розгляді заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до якої державній реєстрації підлягає припинення обтяження речового права на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в Державному реєстрі прав, встановлено наявність запису про таке обтяження в Реєстрах, державний реєстратор переносить відомості запису про таке обтяження до спеціального розділу Державного реєстру прав, після чого на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію припинення обтяження речового права на нерухоме майно вносить запис про припинення такого обтяження до Державного реєстру прав. З системного аналізу зазначених норм права випливає, що відновлення порушеного права позивача, не можливе без виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження нерухомого майна і саме на державного реєстратора покладено обов`язок вносити відомості щодо обтяжень до зазначеного реєстру. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово посилався на те, що «ефективний засіб правового захисту» повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі №82614016/16, від 11 лютого 2019 року у справі №2а-204/1). Зазначена норма матеріального права визначає правовласника, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому немає значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-709цс16). Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи та те, що наявність заборони у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює розпорядження даним майном, а Старосамбірська державна нотаріальна контора, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права як власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved