Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої вказала, що з 05 квітня 2022 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період фактичних шлюбних відносин у них народився син - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Як зазначає позивач, останнім часом сторони не знаходили спільної мови та взаємопорозуміння, у зв`язку із чим з її боку повністю втрачена взаємоповага до відповідача та з вини відповідача сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим, у зв`язку із чим позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15 квітня 2022 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 325. Позивач просила суд не застосовувати строк для примирення подружжя, вказуючи, що це порушуватиме її права. Ухвалою судді від 28 вересня 2022 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач, будучи повідомленою про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася. Від представника позивача на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшла заява в якій остання просить суд справу розглядати за її відсутності та відсутності позивача, позов підтримує та наполягає на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування своїх вимог, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 квітня 2022 року Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 325, під час державної реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.11). В період фактичних шлюбних відносин у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , батьками якого в свідоцтві про народження записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.13). Позивач стверджує, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем на час подання позову до суду припинені. Відповідач у судове засідання не з`явився, в заяві про визнання позову факти викладені в ньому не заперечував. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, вони проживають окремо, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, в своїх заявах суду, жоден з них не висловив бажання збереження шлюбу. Позивач просила суд не надавати строк для примирення. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. \~Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Беручи до уваги викладене, те що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав і це не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами підлягає розірванню. Судом встановлено, що позивач при укладенні шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », в позовній заяві своєї позиції щодо визначення їй прізвища після розірвання шлюбу не висловила, у зв`язку із чим суд вважає за можливе після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити « [PERSON] », що не позбавляє позивача права в подальшому змінити прізвище в порядку визначеному законом. Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого нею судового збору, в розмірі 496,20 гривень, а інша частина в розмірі 496,20 гривень, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved