Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

[PERSON] 10.08.2022 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.09.2015 між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що протягом останніх років відношення з відповідачем поступово погіршувалися, в результаті чого між ними зникло взаєморозуміння. Будь які спроби в свій час примиритися не дали бажаних результатів, оскільки у них з відповідачем різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Також відповідач перестав опікуватися та цікавитися сім`єю, забезпечувати її матеріально та виконувати інші сімейні обов`язки. Також позивач зазначає, що з відповідачем більше року не проживає та не веде спільного побуту. Відповідач не піклується про побудову сімейних відносин, проявляє агресію відносно неї та доньки. Місце проживання відповідача та місце його роботи не відомо. Також відповідач не приймає участі у вихованні доньки та її утриманні у грошовій або натуральній формі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15.08.2022 відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (а.с. 17-18). В судове засідання позивач не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Позивачем до суду подано заяву в якій просить провести судове засідання без її участі. В заяві вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Процесуальні документи надсилалися відповідачу за вказаною у позовній заяві адресою, при цьому поштовий конверт було повернуто до суду з довідкою Укрпошти про відмову адресата в отриманні поштової кореспонденції. Відзив на позов відповідач не подавав. З матеріалів справи убачається, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Положеннями ч. 1 ст. 280 ЦПК України визначено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 20.10.2022 постановлена ухвала про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно частини 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, сторони уклали шлюб 05.09.2015, про що в Книзі реєстрації актів про одруження Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області зроблено актовий запис № 516 (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на задоволенні позову є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, позивач наполягає на розлученні і вважає, що збереження шлюбу бути не може, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення, або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, у зв`язку з чим позов в частині вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В частині вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що дитина сторін по справі проживає з позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. За повідомленням позивача, відповідач більше року не приймає участі у вихованні доньки та її утриманні у грошовій або натуральній формі. На неодноразові звернення із проханням виконувати свої батьківські обов`язки та брати участь в утриманні доньки відповідач не реагував та відмовлявся брати участь у забезпеченні дитини. Відповідачем у спростування наведених позивачем доводів будь яких доказів суду не надано. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Отже, беручи до уваги, що дитина сторін по справі на яку стягуються аліменти проживає з позивачем та перебуває на її забезпеченні, за повідомленням позивача відповідач добровільно участі в утриманні доньки не приймає, суд вважає, що наведені обставини є підставою для задоволення позову в частині стягнення на користь позивача з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , а саме з відповідача слід стягнути аліменти, згідно вимог ст. 183 СК України, у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) останнього щомісячно, починаючи з дня подання позову - з 10.08.2022 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір в дохід держави у розмірі 992 грн. 40 коп. за подачу до суду позовної заяви в частині вимог про розірвання шлюбу та стягненню з відповідача на користь держави судового збору у розмірі 992,40 грн. за подачу до суду позовної заяви в частині стягнення аліментів. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved