Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

19 серпня 2022 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору орган опіки та піклування Білгород - Дністровської міської ради, про розірвання шлюбу і визначення місця проживання дітей, просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] , зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 25 лютого 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 33, свідоцтво серія [NUMBER] ; визначити місце проживання дітей, сина [PERSON] [INFO] з нею [PERSON] за адресою [ADDRESS] , доньки [PERSON] [INFO] з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Стислий виклад позиції позивача Позивач свої вимоги мотивує тим, що 25 лютого 2012 року між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 25 лютого 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 33, свідоцтво серія [NUMBER] . Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що складено відповідний актовий запис № 1075; [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 322. Шлюб первинний. Спільне життя з відповідачем не склалося з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя та сім`ю. При даних обставинах сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. Шлюбні відносини вони припинили з серпня 2021 року. Фактично родина розпалася та носить формальний характер. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить її з відповідачем інтересам, та інтересам дітей. Продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає. З серпня 2021 вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Вона з сином, [PERSON] [INFO] переїхала жити окремо за адресою [ADDRESS] . Відповідач, [PERSON] з донькою, [PERSON] [INFO] проживають за адресою [ADDRESS] . Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. В теперішній час виникла необхідність щодо визначення місця проживання дітей, тому вона і звернулася з вказаним позовом до суду. Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі. 24 серпня 2022 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження по справі з призначенням її підготовчого розгляду. 29 вересня 2022 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав наведених у позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вказуючи що дійсно шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя є неможливим, зазначив що вони дійшли згоди щодо проживання неповнолітніх дітей, просить визначити місце проживання доньки з ним, за його адресою. Представник третьої особи надав до суду заяву, відповідно до якої просить суд розглядати справу за його відсутність на підставі наданого суду висновку про розв`язання спору. Зі згоди представника позивача та відповідача, суд розглядає справу за відсутність представника третьої особи, відповідно наданого висновку, за наявними матеріалами справи. Фактичні обставини, встановлені судом. Вислухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що дійсно між позивачем та відповідачем 25 лютого 2012 року зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 25 лютого 2012 року зроблено відповідний актовий запис № 33. (а.с. 7) Від спільного шлюбу позивач та відповідач мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, про що складено відповідний актовий запис № 1075; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 322. ( а.с. 15) Як вказує позивач в своїх позовних вимогах, спільне життя не склалося, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливе, разом не проживають з з серпня 2021 року. Відповідач не заперечує щодо вказаних стверджень позивача. Як встановлено матеріалами справи, [PERSON] з сином, [PERSON] [INFO] переїхала проживати за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 3 від 21 липня 2022 року, виданою головою ОСМД «Чайка», про відомості щодо реєстрації місця проживання/перебування особи та додатком до неї, посвідченим мешканцями вказаного будинку, відповідно до якої [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю. (а.с. 17 - 18) Відповідач, [PERSON] з донькою, [PERSON] [INFO] проживають за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою від 18 липня 2022 року наданою головою ОСМД «Олімп», про відомості щодо реєстрації місця проживання/перебування особи та додатком до неї, посвідченим мешканцями вказаного будинку, відповідно до якої [PERSON] зареєстрований та проживає за вказаною адресою; донька, [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком. (а.с. 19-20). Відповідно до статті 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Таким чином, для всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом згідно ухвали від 24.08.2022 року було витребувано з органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Білгород - Дністровський Одеської області по вул. Михайлівська, 56 висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дітей. (а.с.37-38) 29.09.2022 року від виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради на адресу суду надійшов Висновок про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого виходячи з інтересів дітей, служба у справах дітей вважає можливо визначити місце проживання: малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з батьком, [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; малолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Висновок служби у справах дітей виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради від 29 вересня 2022 року обґрунтований тим, що відповідно до акту обстеження умов проживання від 14 вересня 2022 року складений головним спеціалістом служби у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради та фахівцем із соціальної роботи Білгород - Дністровського міського центру соціальних служб встановлено, що малолітній [PERSON] , [INFO] проживає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Житло за вказаною адресою належить [PERSON] та [PERSON] - батькам [PERSON] складається з трьох житлових кімнат. В квартирі облаштована дитяча кімната, в який є дитяче ліжко, місце для дозвілля сина. [PERSON] забезпечений сезонним одягом, взуттям, має іграшки та розвиваючі ігри. В іншій кімнаті проживає мати, кімната облаштована усіма необхідними меблями. Продукти харчування в достатній кількості. Кухня обладнана усією необхідною побутовою технікою, матір`ю створено усі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Відповідно до акту оцінки потреб сім`ї /особи [PERSON] від 19 вересня 2022 року № 85, складеного фахівцем із соціальної роботи міського центру соціальних служб Білгород - Дністровської міської ради, встановлено, що історія та функціонування сім`ї, сімейне оточення, житлово - побутові умови, зайнятість та доходи сім`ї позитивно впливають на задоволення потреб дитини. За інформацією адміністрації ЗДО (ясла-садок) № 4 «Веселка» м. Білгород - Дністровського, вихованець ввіреного їм дошкільного навчального закладу, [PERSON] , [INFO] , систематично відвідує заклад з 2022 року. Першу адаптацію пройшов успішно, не хворів, швидко звик до дітей та вихователів. Батьки приділяють належну увагу до виховання сина. Дитина доглянута, завжди охайно вдягнена. Згідно довідки № 35 від 15 вересня 2022 року [PERSON] працює у КЗ «Білгород - Дністровський педагогічній фаховий коледж» на посаді викладача ритміки і хореографії з 02 вересня 2019 року по теперішній час. З 13 липня 2020 року по 23 травня 2023 року [PERSON] надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею 3- х років. Малолітня донька [PERSON] , [INFO] залишилася проживати з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14 вересня 2022 року, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради та фахівцем із соціальної роботи Білгород - Дністровського міського центру соціальних служб Білгород - Дністровської міської ради встановлено, що малолітня [PERSON] , [INFO] проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Житло за вказаною адресою належить [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право на спадщину та складається з двох житлових кімнат, одна з яких розділена на кухню - студію, ванної кімнати та туалету. В квартирі облаштована дитяча кімната, в який є дитяче ліжко, місце навчання та місце дозвілля доньки. [PERSON] забезпечена сезонним одягом, взуттям, шкільною канцелярією та засобами он-лайн навчання. В іншій кімнаті проживає батько, кімната облаштована усіма необхідними меблями. Продукти харчування в достатній кількості. Кузня обладнана усією необхідною технікою. Батьком створено усі необхідні умови для проживання та розвитку дитини. Батько в повній міри спроможний виховувати доньку та забезпечити її потреби. Нормативне обґрунтування. Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом статті 31 ЦК України, малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. У відповідності до ч.2 ст 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього. При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. У відповідності до ч.2 ст. 161 СК України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України», Європейський суд з прав людини наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Оцінка аргументів сторін, висновки суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім`ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги в частині розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, прийнявши до уваги висновок органу служби у справах дітей виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, вік малолітніх дітей, того що неповнолітня [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , який створив всі необхідні умови для проживання та виховання дитини; неповнолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , яка створила всі необхідні умови для проживання та виховання дитини, виходячи з якнайкращих інтересах малолітніх дітей, суд вважає за можливе визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , а отже позовні вимоги і в цій частині є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved