Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до Богодухівського районного суду Харківської області із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Богодухів Харківської області, на її користь одноразово додаткові кошти (витрати) у розмірі 3839 грн. 73 коп., витрачені позивачкою у зв`язку з лікуванням малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову зазначено, що позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2008, який було розірвано, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач є платником аліментів. Їх спільний син [PERSON] хворіє на ювенальний ревматоїдний артрит з ураженням органів зору (іридоцикліт лівого ока), І ступеня, ПФС 1 ст., Rо І ст., а також декілька супутніх діагнозів, є інвалідом дитинства, потребує постійного лікування та медичного нагляду, періодичного спостереження у лікувальних закладах. Позивачка неодноразово лікувала сина за власні кошти у різних медичних установах м. Харкова, зокрема, з 19.11.2019 по 29.11.2019 та з 11.01.2022 по 26.01.2022 [PERSON] знаходився на стаціонарному обстеженні та лікуванні у відділенні кардіоревматології Державної установи «Інститут охорони здоров`я дітей та підлітків Національної Академії Медичних Наук України» м. Харків, а з 16.06.2022 по 17.06.2022 на лікуванні у КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня». Частину медичних препаратів їх син приймав між курсами стаціонарного лікування, а деякі препарати, внаслідок вищевказаних захворювань, змушений приймати постійно. За період з листопада 2019 року по червень 2022 року позивачкою здійснено витрати на лікування сина в розмірі 6347,06 грн., транспортні витрати 614,00 грн., що підтверджується відповідними чеками, квитанціями, розрахунками. Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з проханням брати участь в оплаті витрат на лікування сина, однак, він відмовляється це робити. Відповідач з власної волі не бажає брати участь у додаткових витратах, які періодично виникають у зв`язку з медичними профілактичними заходами, обстеженнями та лікуванням їх сина. Позивачка змушена самостійно нести вказані витрати, однак, це робити самостійно їй складно, оскільки у зв`язку з необхідністю догляду за дитиною вона офіційно не працює та грошей на утримання сина та його лікування не вистачає. Враховуючи викладене, вказує, що відповідач в рівних частинах із позивачкою повинен брати участь у додаткових витратах на дитину, які виникли у зв`язку з лікуванням сина в період з листопада 2019 року по липень 2022 року, та з посиланням на ст. 185 Сімейного кодексу України стверджує про наявність підстав для стягнення з [PERSON] половини додаткових витрат на дитину, які були понесені позивачкою (3839,73 грн.). Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 22.08.2022 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат з батька неповнолітньої дитини прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Заходи забезпечення позову не вживались. Позивач в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у поданій до суду письмовій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності та повідомила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неприбуття суду не повідомив, відзиву на позов не подав. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Беручи до уваги викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.08.2008 (а.с.5). Згідно з довідкою відділу «ЦНАП» виконавчого комітету Богодухівської міської ради від 18.07.2022 № 1029 [PERSON] зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] від 02.01.2018, виданим Управлінням соціального захисту Богодухівської районної державної адміністрації, [PERSON] є дитиною з інвалідністю до 18 років (а.с.7). Як вбачається з корінця медичного висновку про дитину-інваліда віком до 18 років № 1 від 10.02.2022, лікарями КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Богодухівської міської ради Харківської області» встановлено дитині [PERSON] діагноз: ювенільний ідіоматичний (ревматоїдний) артрит з ураженням органів зору, активність І ступеня, ПФС ІІ ступеня, Rо ІІ ст. (м 08-8) (а.с.8). Згідно з консультативним висновком Державної установи «Інститут охорони здоров`я дітей та підлітків НАМН України» [PERSON] знаходиться на спостереженні в кардіоревматологічному відділенні вказаної установи з грудня 2015 року з діагнозом: ювенільний ідіоматичний (ревматоїдний) артрит з ураженням органу зору (правого ока), активність І ступеня, НФС І ступеня, Rо І ст. (а.с.21). Відповідно до виписок з історії хвороби [PERSON] № 4009 та № 84, виданих Державною установою «Інститут охорони здоров`я дітей та підлітків Національної академії медичних наук України» (відділення кардіоревматології), [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у вказаній установі з 19.11.2019 по 29.11.2019 з діагнозом: ювенільний ідіоматичний (ревматоїдний) артрит з ураженням органу зору (ірідіоцикліт правого ока, період ремісії), активність І ступеня, ПФС І ст., Rо І стадія (М08.8), а також супутніми діагнозами. З 11.01.2022 по 26.01.2022 дитина знаходилась на стаціонарному лікуванні у вказаній установі з діагнозом : ювенільний ідіоматичний (ревматоїдний) артрит з ураженням органу зору (ірідіоцикліт правого ока, період ремісії), активність І ступеня, ПФС ІІ ст., Rо ІІ стадія (М08.8), а також супутніми діагнозами. Виходячи зі змісту вказаних виписок, дитині [PERSON] в період лікування призначалися лабораторно-інструментальні дослідження, а за результатами лікування були надані медикаментозні рекомендації (а.с. 9-12). Відповідно до виписок із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] № 1986 та 1692, оформлених у КНП ХОР «Обласна дитяча клінічна лікарня», в період з 16.06.2022 по 17.06.2022 та з 12.07.2022 по 14.07.2022 [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні у вказаній установі з діагнозом: ювенільний ідіоматичний артрит з ураженням органу зору (ірідіоцикліт лівого ока, період ремісії), активність І ступеня, ПФС І ст., Rо І стадія. Депресивний стан, емоційно-лабільний розлад астенічного круга, синдром лікворної гіпертензії, специфічний розлад сну. Функціональний розлад міліарного тракту. Панкреатопатія. Дифузний нетоксичний зоб ІІ ст.. Хронічний некомпенсований тонзиліт, кіста правої гайморової пазухи (а.с.12-13). Як вбачається зі змісту вказаних виписок, дитині [PERSON] під час лікування було призначено проходження лабораторних досліджень, та надано рекомендації щодо подальшого лікування. Крім того, з вказаних вище виписок з історії хвороби та з медичних карт стаціонарного хворого вбачається, що дитина [PERSON] вважається хворою з вересня 2015 року. Наявними в матеріалах справи копіями замовлень на проведення лабораторних досліджень від 20.11.2019, 26.11.2019, 13.01.2022, 18.01.2022, квитанції та чеків до них підтверджується проходження дитиною [PERSON] лабораторних досліджень, вартість яких у загальній сумі склала 4270,00 грн. (а.с. 14-17). Копіями чеків від 12.01.2022, 13.01.2022, 14.01.2022, 19.01.2022, 25.01.2022, наданих позивачкою [PERSON] , підтверджується факт купівлі ліків та виробів медичного призначення в аптечному пункті ПП «Аптека Славутич» (м. Харків, просп. Ювілейний, 52-А) на загальну суму 2188,26 грн. (а.с. 18). Наданими позивачкою копіями квитків на автобус за маршрутом «Богодухів-Харків» та у зворотному напрямку від 17.06.2022 та 14.07.2022 підтверджується факт понесення [PERSON] транспортних витрат на проїзд її та дитини на загальну суму 1222,00 грн. (дата проїзду відповідає даті закінчення лікування дитини у ДУ КНП ХОР «Обласна клінічна дитяча лікарня») (а.с. 19-20). Загальна сума витрат на лабораторні дослідження дитини, ліки та вироби медичного призначення, проїзд, згідно з наданими позивачкою доказами складає 7680,26 грн. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Стаття 18 Конвенції ООН про права дитини декларує, що Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст. 27 Конвенції ООН про права дитини). Статтею 51\~Конституції України та статті 180\~Сімейного кодексу\~України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно із частиною першою статті 185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу положень статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 СК Українирозмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз вищенаведених норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Згідно з ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявними в матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджено факт понесення позивачкою [PERSON] додаткових витрат на дитину [PERSON] , пов`язані з лікуванням дитини, а саме: витрат на ліки та вироби медичного призначення, лабораторні дослідження, проїзд автобусом з м. Богодухова до м. Харкова (де знаходяться державні та комунальні заклади охорони здоров`я, в яких проходив лікування [PERSON] ) на загальну суму 7680,26 грн. Судом з`ясовано, що відповідач [PERSON] працює, утриманців не має, не має інших стягнень за виконавчими листами. Беручи до уваги зазначені витрати, які були здійсненні позивачкою у зв`язку з хворобою спільної з відповідачем дитини, враховуючи, що дані витрати підтверджені належними та допустимими доказами, виходячи із принципу першочерговості інтересів дітей та обов`язку обох батьків утримувати дитину, принципів розумності та справедливості, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] про стягнення із відповідача [PERSON] на користь позивача додаткових витрат на дитину в розмірі 3839,73 грн. (в межах заявлених позовних вимог). Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позивач відповідно положень п. 3 ч. 1 ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» звільнена від сплати судового збору, беручи до уваги, що позовні вимоги судом задовольняються в повному обсязі, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved