Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: позивачка звернулась\~до суду\~із позовом,\~в якому\~просить:\~змінити спосіб\~стягнення аліментів,\~що стягуються\~з відповідача на підставі рішення Долинського районного суду Івано - Франківської області від 13.09.2021 у твердій грошовій сумі на її користь, на утримання малолітніх дітей - дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1 400 грн, сина [PERSON] та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1 200 грн на кожну дитину щомісячно, на стягнення їх в розмірі 1/2 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, які стягувати з часу набрання рішення законної сили і до досягнення дітьми повноліття та стягнути з відповідача на її користь вартість оплачених послуг адвоката. Свої вимоги мотивує тим, що між нею та відповідачем 18.09.2010 було укладено шлюб. Від даного шлюбу у них народилось троє дітей дочка [PERSON] , [INFO] та двійнята - син [PERSON] і дочка [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне життя у них не склалось, рішенням суду їхній шлюб було розірвано, дітей залишено проживати разом з нею, а також відновлено її дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Після розірвання шлюбу, через погані стосунки із відповідачем вона разом із дітьми переїхала до своїх батьків, де на даний час і проживає. Рішенням Долинського районного суду Івано Франківської області від 13.09.2021 з відповідача, на її користь, на утримання малолітніх дітей стягуються аліменти в розмірі: на дочку [PERSON] 1\~400 грн, на двійнят сина [PERSON] та дочку [PERSON] по 1\~200 грн щомісячно. Проте, починаючи з кінця листопада 2021 року дочка [PERSON] хворіла з 23.11.2021 по 03.12.2021 та неодноразово (з 09.12.2021 по 15.12.2021; з 24.12.2021 по 29.12.2021) у зв`язку із косоокістю обох очей перебувала на стаціонарному лікуванні в лікарні. Зараз дочка знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом «Альтеруюча збіжна косокість обох очей Н 50.0, гіперметропія слабої степені обох очей Н 52.0». Окрім цього, дитині потрібно постійно носити окуляри, змінювати лінзи кожних шість місяців та стаціонарно лікуватись двічі на рік в обласній лікарні для відновлення зору. Крім того, син [PERSON] з 09.12.2021 по 15.12.2021 перебував на стаціонарному лікуванні з неврозоподібним порушенням сну через гострий формальгіт. Згідно із результатами лабораторних досліджень від 26.03.2022 йому необхідне спеціальне безлактозне харчування. Враховуючи те, що на її утриманні перебувають малолітні діти, вона на даний час не має змоги працювати, у зв`язку із захворюваннями дітей вона понесла значні витрати, розмір яких в майбутньому буде тільки зростати, просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] адвокат Дуткевич М.В. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Кажук В.Б. просив відмовити у задоволенні позову, оскільки зміна способу стягнення аліментів проводиться коли змінились певні обставини. У його довірителя на утриманні перебуває батько, який є особою з інвалідністю 2 групи. Обставин, які б слугували для зміни способу аліментів - немає. Хвороба дітей є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на їх утримання. Спір між сторонами не вирішений. ІІ. Процесуальні дії у справі: ухвалою суду відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для надання відзиву. 26 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: у сторін по справі народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] та двійнята [PERSON] і [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 05.05.2015, серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 14.08.2020 (а.с. 5-7). На підставі рішення Долинського районного суду Івано Франківської області від 13.09.2021 (а.с. 9-10) з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі на утримання їх малолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1\~400 грн, сина [PERSON] та дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 1\~200 грн, щомісячно, з 16.07.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження доошлюбного прізвища від 12.01.2022 (а.с. 8) вбачається, що між сторонами шлюб розірвано. Дошлюбне прізвище позивачки - " [PERSON] ". З довідки Долинської міської дитячої поліклініки від 03.12.2021 №8 (а.с. 12) вбачається, що [PERSON] , [INFO] , хворіла з 23.11.2021 по 03.12.2021. Згідно із виписками з історії хвороби №1542 та №1612 (а.с. 13-14) [PERSON] , [INFO] , знаходилась на стаціонарному лікуванні в Долинській дитячій лікарні з 09.12.2021 по 15.12.2021 та з 24.12.2021 по 29.12.2021. Як вбачається із виписки з історії хвороби №1541 (а.с. 15) [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні в Долинській дитячій лікарні з 09.12.2021 по 15.12.2021. З відповіді лікаря педіатра [PERSON] від 08.12.2021 (а.с. 16) встановлено, що [PERSON] , [INFO] , знаходиться на диспансерному нагляді в КНП «ДБЛ» ДМР ІФО ДКДВ з діагнозом: альтернуюча збіжна косоокість обох очей Н 50.0. Гіперметропія слабої степені обох очей Н 52.0. Дитина потребує проходження курсу лікування із застосуванням необхідних медичних ліків і процедур для покращення (відновлення) зору два рази в рік. Також потребує постійного носіння окулярів, заміни лінз кожних шість місяців, стаціонарного лікування двічі в рік в обласній дитячій лікарні. Відповідно до результатів лабораторних досліджень (а.с. 17) в [PERSON] виявлено гомозиготну форму гену, що пов`язана з непереносимістю лактози. Таким чином, між сторонами виник спір щодо підстав для зміни способу стягнення аліментів на малолітніх дітей з твердої грошової суми на частку від заробітку (доходу) відповідача. ІV. Оцінка суду: вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з такого. Згідно із ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 2 статті 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст. 150, 180 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Як вбачається з ч. 1, 2 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Право вимагати зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). До такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13, Верховний Суд у постанові від 16 червня 2021 року у справі №643/11949/19. В судовому засіданні встановлено, що за рішенням суду від 13.09.2021 з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі: на дочку [PERSON] 1\~400 грн, на сина [PERSON] та дочку [PERSON] по 1\~200 грн щомісячно. Суд погоджується з доводами представника позивачки, що даний розмір аліментів є недостатній для утримання трьох дітей, оскільки з кожним роком діти потребують більше коштів для забезпечення їх гармонійного розвитку, а також збільшився і законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Судом також беруться до уваги інфляційні процеси, які відбуваються в державі останнім часом. Крім того, оскільки діти хворіють, розмір аліментів визначений в твердій грошовій сумі не дозволяє позивачці забезпечити належне матеріальне утримання дітей та їх нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Доводи представника відповідача - адвоката Кажука В.Б. суд вважає неспроможними, оскільки жодних доказів на підтвердження того, що на утриманні відповідача перебуває батько, який є особою з інвалідністю, суду не надано. Наявні у справі докази в сукупності із законодавчим збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та зростаючими потребами дітей , встановленими обставинами дають підстави для зміни способу стягнення аліментів, оскільки забезпечить адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації та сприятиме кращому захисту інтересів дітей. Враховуючи те, що заявлені позивачкою вимоги ґрунтуються на положеннях СК України, відповідають інтересам дітей, покращують їх матеріальне становище, тому суд приходить висновку про наявність достатньо підстав для зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів з твердої грошової суми до 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття та задоволення позову. Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. V. Розподіл судових витрат між сторонами: оскільки позов задоволено повністю, позивачка від сплати судового збору у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена, згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути 992,40 грн. Стосовно понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за потрібне зазначити таке. Основні положення про витрати на професійну правничу допомогу містяться у ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Отже, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Позивачка на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу надала такі документи: - договір №32 про надання правової допомоги від 12.07.2022, укладений між адвокатом Дуткевичем М.В. та [PERSON] , відповідно до п. 2.4. якого, клієнт, серед іншого, зобов`язаний сплатити гонорар в розмірі та на умовах, визначених договором згідно з касовим ордером адвоката по факту виконаних робіт (а.с. 18); - ордер серії ІФ №012460 від 12.07.2022 на надання правової допомоги [PERSON] адвокатом Дуткевичем М.В. (а.с. 19); - розрахунок (акт) вартості за надані послуги по договору від 13.07.2022, у якому визначено найменування послуг правової допомоги та їх вартість: консультація (40 хв) 400 грн, складення позовної заяви (90 хв) 1\~600 грн, представництво інтересів в суді з виїздом адвоката 1\~000 грн. Всього 3\~000 грн (а.с. 20); - квитанцію до прибуткового касового ордера №32 від 13.07.2022, згідно із якою, [PERSON] сплатила адвокату Дуткевичу М.В. 3\~000 грн (а.с. 21). На підставі викладеного вище, суд приходить висновку, що розмір витрат, понесених позивачкою на правничу допомогу, тобто на оплату послуг адвоката, є доведеним, обґрунтованим та співмірним, зокрема, зі складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання, часом судових засідань. При цьому, стороною відповідача не було ні подано, ні заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені також і обставини, за яких, як на їх думку, такі не підлягають задоволенню. Таким чином, сума, яку належить стягнути з відповідача в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу складає 3 000 гривень і на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено повністю, підлягає стягненню з нього на користь позивачки в повному розмірі. На підставі викладеного, ст. 3, 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995, ратифікованої постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991, ст. 51 Конституції України, ст. 150, 180, 182-184, 192 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved