Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Позивач ПАТ Дельта Банк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.09.2006р. між АКІБ «Укрсиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ\~«Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11046683000, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 6405,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 24.09.2011р. та з оплатою 11,00 % річних за користування кредитом. За умовами кредитного договору, позичальник зобов`язувався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості, шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Однак, як зазначено, позичальник умови договору не виконав, суму заборгованості та проценти за користування кредитом банку не повернув. Оскільки відповідач постійно порушував умови укладеного договору про надання споживчого кредиту № 11046683000, щодо зобов`язання своєчасно сплачувати на користь банку відсотки за користування кредитом протягом всього строку фактичного користування кредитом, ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду, як результат - заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-1955/08 від 03 червня 2008р., яким позовні вимоги банку були задоволені в повному обсязі, а саме, - стягнуто з відповідача на користь ПАТ\~«Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 11046683000 від 27 09.2006р., у розмірі - 26007,35 грн. 08 грудня 2011р. між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного договору до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Згідно розрахунку заборгованості, станом на 11.07.2014р. заборгованість відповідача перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 11046683000 від 27.09.2006р. склала\~- 45855,18\~грн. Розрахунок заборгованості здійснено після моменту переуступки боргу ПАТ\~«Укрсиббанк» - ПАТ «Дельта Банк»: з 19.12.2011р. по 11.07.2014р., а тому з метою недопущення подвійного стягнення боргу, позивач просить про стягнення різниці суми боргу, що залишилася не стягнутою. Так, сума заборгованості згідно розрахунку за кредитним договором №11046683000 від 27.09.2006р. станом на 11.07.2014р. склала - 45855,18грн., яка включає [25042,54 грн. (тіло кредиту) + 20812,65 грн. (прострочені відсотки)]. Від неї відраховано суму заборгованості, стягнутої за рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі № 2-1955/08 від 03\~червня 2008р., що склала 25454,63 грн., (26007,35 грн. - загальна сума боргу, стягнута за рішенням суду за відрахуванням 45,15 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 7,58 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 500,00 грн. - неустойки), яка включає [24749,70 грн. (тіло кредиту) та 704,93 грн. (прострочені відсотки)]. Таким чином, сума боргу, яка підлягає до стягнення на момент подачі позову, складає\~- 20400.56\~грн., яка включає [292,84 грн. (заборгованість за тілом кредиту, отримана, шляхом математичних розрахунків, як різниця між заборгованістю за тілом кредиту згідно розрахунку заборгованості та заборгованістю за тілом кредиту, стягнутої за рішенням суду) + 20107,72\~грн. (заборгованість за відсотками, розрахована, як різниця між заборгованістю за відсотками, що нараховані згідно розрахунку заборгованості та відсотками, стягнутими за рішенням суду)]. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 20400,56 грн. - заборгованість за кредитним зобов`язанням та судовий збір у розмірі 243,60\~грн. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02.12.2014р. позовні вимоги задоволені повністю. Ухвалою суду від 17.02.2021р. замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №711/9074/14 з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Ухвалою суду від 29.11.2021р. заочне рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 02.12.2014р., з врахуванням ухвали суду від 12.01.2022р. про виправлення описки в судовому рішенні, скасоване і призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 03.05.2022р., яка занесена до протоколу судового засідання, замінено позивача по даній справі з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». В судове засідання позивач не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Представником позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за довіреністю Кочерга І.Л. подано до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника ТОВ; позовні вимоги первісного позивача підтримує повністю та просить задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Хатковий А.В. позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що дійсно відповідачем був отриманий кредит на підставі укладеного кредитного договору з банківською установою. З його боку мали місце порушення умов договору щодо повернення кредитних коштів, але заочним рішенням від 03.06.2008р. з нього на користь банку було достроково стягнуто заборгованість 26007,35\~грн. Згодом [PERSON] сплатив заборгованість, шляхом звернення стягнення на транспортний засіб у розмірі 21560грн., що еквівалентно 2800 доларів США. Вважає, що відсутні підстави для стягнення з нього процентів за користування кредитними коштами, т.я. припинилися нарахування відсотків, оскільки борг стягнуто за рішенням суду достроково. Позивач здійснив нарахування заборгованості за договором вже після закінчення строку дії договору, що не є допустимим. Отже, відповідач повністю не визнає нарахування відсотків, але визнає заборгованість по тілу кредиту 292,84грн., яка ним не сплачена. Крім того, відповідачем через представника подано відзив на позовну заяву з викладенням аналогічних аргументів та заперечень. Представником позивача подано відповідь на відзив та письмові пояснення, за якими просить позовні вимоги первісного позивача задовольнити, враховуючи викладені доводи. Заслухавши пояснення представника відповідача, враховуючи доводи сторони позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що 27.09.2006р. між АКІБ «Укрсиббанк», який у подальшому змінив назву на ПАТ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №11046683000, згідно якого відповідачу надано кредит у розмірі 6405,00 доларів США з кінцевим терміном повернення 24.09.2011р. та з оплатою 11,00 % річних за користування кредитом. За умовами кредитного договору, позичальник зобов`язувався своєчасно сплачувати на користь банку проценти за користування кредитом за весь строк фактичного користування кредитом, здійснювати погашення заборгованості за кредитом згідно графіку погашення заборгованості, шляхом внесення коштів щомісяця на рахунок, вказаний у договорі, сплачувати щомісяця проценти за користування кредитом на рахунок нарахованих відсотків. Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси у справі №2-1955/08 від 03 червня 2008р. позовні вимоги АКІБ «Укрсиббанк» були задоволені в повному обсязі, а саме, - стягнуто з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» достроково заборгованість за кредитним договором №11046683000 від 27 09.2006р., у розмірі - 26007,35\~грн. 08 грудня 2011р. між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами. На підставі вказаного договору до позивача перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного договору у обсязі та на умовах, що існували у первісного кредитора. Крім того, ухвалою суду від 03.05.2022р., яка занесена до протоколу судового засідання, замінено позивача по даній справі з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», враховуючи наявність договору №2295/К від 24.07.2020р. про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, в т.ч. і щодо боржника [PERSON] (кредитний договір № 11046683000 від 27 09.2006р.). Згідно розрахунку заборгованості, що наданий разом із позовом позивачем, станом на 11.07.2014р. заборгованість відповідача перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №\~11046683000 від 27.09.2006р., склала - 45855,18 грн. Розрахунок заборгованості здійснено після моменту переуступки боргу ПАТ «Укрсиббанк» - ПАТ «Дельта Банк»: з 19.12.2011р. по 11.07.2014р., а тому, з метою недопущення подвійного стягнення боргу, позивач просить про стягнення різниці суми боргу, що залишилася не стягнутою. Як зазначено позивачем, сума заборгованості згідно розрахунку за кредитним договором №11046683000 від 27.09.2006р. станом на 11.07.2014р. склала - 45855,18грн., яка включає [25042,54 грн. (тіло кредиту) + 20812,65 грн. (прострочені відсотки)]. Від неї відраховано суму заборгованості, стягнутої за рішенням Придніпровського районного суду м.\~Черкаси у справі №\~2-1955/08 від 03 червня 2008р., що склала 25454,63\~грн., (26007,35\~грн.\~- загальна сума боргу стягнута за рішенням суду за відрахуванням 45,15\~грн.\~- пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 7,58 грн. - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 500,00 грн. - неустойки), яка включає [24749,70 грн. (тіло кредиту) та 704,93 грн. (прострочені відсотки)]. Таким чином, сума боргу, яка, як на думку позивача, підлягає до стягнення на момент подачі позову, складає - 20400,56 грн., яка включає [292,84 грн. (заборгованість за тілом кредиту, отримана, шляхом математичних розрахунків, як різниця між заборгованістю за тілом кредиту згідно розрахунку заборгованості та заборгованістю за тілом кредиту, стягнутої за рішенням суду) + 20107,72 грн. (заборгованість за відсотками, розрахована, як різниця між заборгованістю за відсотками, що нараховані згідно розрахунку заборгованості та відсотками, стягнутими за рішенням суду)]. Під час розгляду справи судом встановлено і це вбачається з відповіді АТ\~«Укрсиббанк» від 03.08.2022р., наданої на виконання ухвали суду від 25.07.2022р.,\~- [PERSON] був сплачений платіж в сумі 2800 доларів США за кредитним договором від 27.09.2006р., яка направлена на погашення основного боргу та відсотків. Крім того, також дана інформація підтверджується і квитанцією №118 від 28.01.2009р., наданої до суду відповідачем, зокрема про сплату ним коштів 2800 доларів США, що еквівалентно 21560грн. 00коп., як погашення заборгованості за вказаним кредитним договором. Відповідно до п.1.2.1 кредитного договору від 27.09.2006р., кредитні кошти надані відповідачу 27.09.2006р. Позичальник у будь-якому випадку зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток №1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 24.09.2011р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п.2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.8, 5.10,7.4, 9.2, 9.14 договору (п.1.2.2 договору). Кредит вважається повернутим в разі зарахування грошових коштів, спрямованих на погашення кредиту в повному обсязі на рахунок банку, зазначений у цьому пункті договору. Пунктом 4.6 договору передбачено, що позичальник зобов`язаний достроково повернути суму кредиту та сплатити нараховані процентим, комісії у випадках, встановлених п.п.\~2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 7.4, 9.2, 9.14 цього договору та/або порушень істотних умов договору та застосування банком процедури щодо дострокового повернення кредиту у порядку, визначеному розділом 11 цього договору. Відповідно до п.4.9 договору, зокрема позичальник зобов`язаний достроково повернути наданий банком кредит та оплатити проценти, комісії в повному обсязі у випадку невиконання позичальником вимог цього пункту договору та за умови реалізації банком права вимоги на дострокове повернення кредиту та сплати процентів, комісій згідно умов розділу 11 цього договору. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст.\~16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Як передбачено ст. 627 ЦК України (в ред., що діяла на час виниклих правовідносин), відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл. 52 Цивільного Кодексу України. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За загальною нормою цивільного права, договір вважається укладеним в належній формі, якщо сторони дійшли згоди з приводу всіх суттєвих умов договору (ст.638 ЦК України). Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл.\~52 Цивільного Кодексу України. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто, ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідно до положень ст.\~611 ЦК України, - у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625\~цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до\~статей 549-552\~цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті\~1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до\~вимог ч.1\~ ст.\~1048\~ЦК України\~позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, за результатами розгляду справи суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь процентів за користування кредитними коштами у розмірі 20107,72грн., оскільки наявність судового рішення від 03.06.2008р., за яким достроково стягнуто з [PERSON] заборгованість за порушення договірного зобов`язання, яке останній виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів, оскільки кредитором змінено строк виконання зобов`язання, про що зазначено у вказаному судовому рішенні, з врахуванням перелічених вище умов договору. При цьому, слід зазначити, що частину заборгованості у розмірі 2800 доларів США, що еквівалентно 21560грн. відповідач сплатив 28.01.2009р., тобто після постановлення рішення суду від 03.06.2008р. Отже слід вважати, що строк дії договору є зміненим і право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинені. Аналогічна позиція викладена у постанові ВП ВС від 04.07.2018р. справа №310/11534/13-ц. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів 292грн. 84коп., як заборгованості за тілом кредиту, то вони підлягають до задоволення, оскільки під час розгляду справи сторона відповідача їх визнала. При цьому, враховуючи норми ст. 206 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачем позову в цій частині, оскільки це не суперечить закону та не порушує права та інтереси будь-яких осіб. Таким чином, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, враховуючи вище викладене. При подачі позову позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 243грн. 60коп., що підтверджується платіжним дорученням від 29.07.2014р. Оскільки позовні вимоги задоволено судом на 1,45%, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 03грн. 53коп., враховуючи норми ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та,

Outcome: partial