Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

У травні 2022 року акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (далі - АТ «СК «Країна») звернулося до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі - 20 027 грн. 42 коп. та сплачений судовий збір у розмірі - 2 481 грн. 00 коп. В обґрунтування вимог зазначається, що 19 листопада 2020 року між АТ «СК «Країна» та ТОВ «Автопас-К» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4993523, яким забезпечено транспортний засіб марки «БАЗ А 079.14», реєстраційний номер [NUMBER] . За умовами вказаного договору АТ «СК «Країна» взяло на себе зобов`язання, в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка стала за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Страхувальник в свою чергу зобов`язався, дотримуватися умов договору страхування, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 19 лютого 2021 року на перехресті вулиць Гагаріна та Київської у місті Броварах Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Citroen», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та забезпеченого транспортного засобу марки «БАЗ А 079.14», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2021 року у справі № 361/2449/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 124 та 122-4 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. 07 червня 2021 року [PERSON] звернувся до АТ «СК «Країна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи. На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, позивачем здійснено страхову виплату потерпілій особі у розмірі - 20 027 грн. 42 коп. Враховуючи ту обставину, що відповідач після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, позивач після виплати страхового відшкодування набув право регресної вимоги. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач АТ «СК «Країна» представника не направив. 14 липня 2022 року до суду надійшло клопотання від представника позивача [PERSON] про розгляд справи без його участі, в якому також вказав, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлявся у встановленому цивільним процесуальному законодавством порядку. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 19 листопада 2020 року між АТ «СК «Країна» та ТОВ «Автопас-К» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/4993523, яким забезпечено автобус пасажирський марки «БАЗ А 079.14», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автобус пасажирський «БАЗ А 079.14», реєстраційний номер [NUMBER] , належить ТОВ «Автопас-К». 19 лютого 2021 року, близько 13 години 20 хвилин [PERSON] , керуючи автобусом марки «БАЗ А 079.14», реєстраційний номер [NUMBER] , на перехресті вулиць Київська та Гагаріна у місті Броварах Київської області, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Citroen», реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, водії та інші учасники дорожнього руху не постраждали. Крім цього, [PERSON] , будучи причетним до вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, своїми діями порушив пункти 13.1, 2.10 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачені статтям 124, 122-4 КУпАП. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 квітня 2021 року, що набрала законної сили 27 квітня 2021 року, у справі № 361/2449/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 124 та 122-4 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 07 червня 2021 року [PERSON] звернувся до АТ «СК «Країна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи. 08 червня 2021 року ТОВ «Автопас-К» звернулося до АТ «СК «Країна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. 25 червня 2021 року [PERSON] подав заяву до АТ «СК «Країна» щодо погодження розміру страхового відшкодування, в якій зазначив, що погоджується з розміром страхового відшкодування в сумі - 22 627 грн. 42 коп. Відповідно до страхового акту № 70-01/62843/3.2.29 та розрахунку розміру страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті становить - 20 027 грн. 42 коп. Згідно з платіжним дорученням № 24026 від 12 липня 2021 року АТ СК «Країна» перерахувало на користь [PERSON] грошові кошти у розмірі - 20 027 грн. 42 коп. 27 жовтня 2021 року [PERSON] направлено вимогу у порядку регресу про відшкодування суми виплаченого страхового відшкодування. Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із підпунктом «в» пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). У даному випадку відповідач самовільно залишив місце пригоди. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення [PERSON] вину у вчиненому визнав. Разом з тим, при розгляді справи по суті встановлено, що на час дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у трудових відносинах з ТОВ «Автопас-К». Відповідно до копії наказу по особовому складу № 43 від 16 липня 2015 року [PERSON] прийнятий на роботу водієм 3-го класу для роботи на автобусах усіх марок і місткостей з 17 липня 2015 року з оплатою праці згідно з положенням. За [PERSON] закріплено транспортний засіб «БАЗ А 079.14», реєстраційний номер [NUMBER] . Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових ) обов`язків. Отже, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника. Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків). Оскільки відповідач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Автопас-К», суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з нього матеріальної шкоди у розмірі - 20 027 грн. 42 коп., оскільки в даному випадку відповідальність за матеріальну шкоду покладається на ТОВ «Автопас-К». За встановлених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.

Outcome: dismissed