Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

В серпні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою [PERSON] . На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 жовтня 2003 року, від якого мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у сторін не склалось через різні характери та погляди на життя, із-за чого в сім`ї часто виникають сварки та непорозуміння, що призвело до втрати почуттів один до одного. Подружні стосунки сторони припинили, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Ухвалою судді від 16 серпня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про день слухання справи повідомлені належним чином, до канцелярії суду сторони подали письмові заяви в яких просили розглянути справу в їх відсутністі, позивач позов про розірвання шлюбу підтримав, просила шлюб розірвати, відповідач позов визнала, прізвище просила не змінювати. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 жовтня 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Фастівського міського управління юстиції Київської області, про що зроблено актовий запис №392, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.12). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про їх народження (а.с.13-14). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач заперечує проти подальшого збереження шлюбу, відповідачка визнає позов. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач просила залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved