Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська района державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за нею [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] , який померла [INFO] , а саме на: земельну ділянку площею 2,0913 га, кадастровий номер 7422487000:03:000:0104 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 0,5997 га, кадастровий номер 7422487000:04:000:0010 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті свого чоловіка позивач прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно. Ухвалою суду від 19.08.202 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому засіданні 27.09.2022. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від відповідача 19.09.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Корюківська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог, та зазначає, що вимоги заявника є обґрунтованими та на їх підтвердження подано достатньо доказів, які відповідають вимогам цивільного процесуального законодавства. Отже, відповідач визнав позовні вимоги [PERSON] . Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач у підготовче засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача Корюківської міської ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за його відсутності. Третя особа, Корюківська районна державна нотаріальна контора в підготовче засідання не з`явився, повідомлений належним чином про розгляд справи. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Линовиця, Прилуцького району, Чернігівської області, на даний час проживає в с. Прибинь Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом [NUMBER] виданий Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 21.10.1996 року. (а.с. 4). Позивач 09 липня 1974 вийшла заміж за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] видане Прибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, актовий запис за № 2. (а.с. 7). [PERSON] , чоловік позивача, помер [INFO] у віці 43 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане Прибинською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, актовий запис за № 11. (а.с. 6). За життя [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Червона Зірка» Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та був включений в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). [PERSON] реалізував своє право та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 782040 від 12.08.2008 року, до якого увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва: земельна ділянка 7422487000:03:000:0104 площею 2,0913 га, рілля; земельна ділянка 7422487000:04:000:0010 площею 0,5997 га, кормові угіддя. Саме на дане майно після смерті чоловіка позивача відкрилась спадщина. Чоловік позивача за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Відповідно до довідки виконавчого комітету Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області від 03.09.2018 № 02-26/384 [PERSON] на день смерті [INFO] проживав разом з дружиною [PERSON] в [ADDRESS] . (а.с. 8). Згідно листів Відділу № 1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.06.2022 № 31-25-0.381-392/23-22 вказано, що на [PERSON] отримав 13.11.2008 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 782040 на загальну площу 2,69 га ( з них 2,09 га, кадастровий номер 7422487000:03:000:0104 та 0,60 га, кадастровий номер 7422487000:04:000:0010) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Прибинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, зареєстрований у Книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку 12.08.2008 року за № 010884100088. (а.с. 9). Судом, встановлено, що державний акт на право власності на земельні ділянки КСП «Червона Зірка» серії ЯЕ № 782040 від 12.08.2008 виданий на ім`я [PERSON] , було втрачено, про що в Корюківській районні газеті «Маяк» опубліковано оголошення (а.с. 12). Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру № 70009313 від 13.09.2022 у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] . Окрім позивача на спадщину, померлого [PERSON] ніхто не претендує. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Частинами 1,\~2\~статті 1220\~ЦК України\~встановлено,\~що спадщина\~відкривається внаслідок\~смерті особи\~або оголошення\~її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1. ст. 1221 ЦК України) Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 статті 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, той з подружжя, який його пережив ( ч.1 ст.1261 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.\~ Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, виходячи із змісту наведених норм, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину за [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини, [INFO] , проживала разом із померлим, та в разі втрати правовстановлюючого документу має право пред`явити позов про визнання за нею права на спадкове майно. Позивач звернулась до державного нотаріуса Корюківської районної державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу державний акт на право власності на земельну ділянку. Враховуючи те, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину за [PERSON] , інші спадкоємці відсутні, однак за умови втрати правовстановлюючого документу немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог при визнання за позивачем права власності на спадкове майно та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони, своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 496,20 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved