Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини та просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 24.09.2021 [PERSON] та [PERSON] Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб. Позивач та відповідач мають доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано, але з лютого 2022 року позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. Дочка проживає разом із позивачем та знаходиться на повному утриманні позивача, оскільки відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, разом з сім`єю не проживає з лютого 2022 року. Позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, будь-яких доходів крім допомоги при народженні дитини не отримує, тому звернулася до суду із даним позовом. У судове засідання представник позивача та позивачка не з`явилися просили справу слухати у їх відсутність та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, відзив на позов не подав. На адресу зареєстрованого місця проживання відповідача надсилався судовий виклик, який не вручений з причин «Адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомлені відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що судове поштове відправлення направлялося за адресою за місцем реєстрації відповідача (згідно адресної довідки), а згідно позначки працівника вручити поштове відправлення не представляється можливим, тому у суду є підстави розцінювати, що відповідач повідомлений про порядок розгляду справи. Крім того відповідачу відомо що в провадженні суду перебуває справа з позовом до нього, що підтверджується особистим підписом про повідомлення про дату та час судового засідання. Положеннями ч. 1ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( п. 1 ч. 3ст. 223 ЦПК України). Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно з ч. 8ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі відповідача на підставі наявних матеріалів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі та мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Шлюб між позивачем та відповідачем не розірвано, але з лютого 2022 року позивач та відповідач проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. Дочка проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом обстеження умов проживання №04.07-01-16/474 від 10.06.2022, виданим Службою у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради. Дочка знаходиться на повному утриманні позивача, оскільки відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, разом з сім`єю не проживає з лютого 2022 року. Позивач на даний час не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, будь-яких доходів крім допомоги при народженні дитини не отримує, що підтверджується довідкою Управління соціальних виплат і компенсацій Інгульського району Департамент праці та соцзахисту населення Миколаївської міської ради №524 від 06.06.2022. Відповідно до ст.84 ч.4 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.4 ст.75 Сімейного кодексу України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 2481 грн. З матеріалів справи вбачається, що доходи позивачки не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, а отже вона є такою, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач є особою працездатного віку, на жодне судове засідання для надання своїх пояснень не з`явився, доказів не можливості надавати матеріальну допомогу позивачці суду не надав, що на переконання суду свідчить про його спроможність надавати позивачці утримання у визначеному нею розмірі до досягнення молодшою дитиною трьох років. За змістом ч.ч. 1, 2ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги зазначені позивачкою підстави позовних вимог, та те, що відповідач не надав відзиву на позовну заяву, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю, стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки, з якою проживає їх малолітня дочка 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дочкою [PERSON] . Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Позивачка звернулася до суду з позовом 15.06.2022, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК.

Outcome: approved