Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16 листопада 2005 року Боршевицькою сільською радою Старосамбірського району Львівської області, посилаючись на те, що протягом останніх років сімейного життя відносини між сторонами стали суттєво погіршуватись, відповідач почала вживати наркотичні засоби, від чого її поведінка стала неконтрольовано, між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, що в результаті призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин; вони втратили почуття любові та взаємоповаги. Від шлюбу в сторін народилося троє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , котрі на даний час є неповнолітніми, проживають із сторонами; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити та наполягав на цьому, оскільки за наданий судом строк для примирення він із дружиною не примирилися і, на його переконання, це є цілком неможливим, оскільки відповідач не змінила своєї поведінки і продовжує вживати наркотичні засоби; представник-адвокат у режимі відеоконференції підтримала позицію свого довірителя. Відповідач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності та погоджувалася на розірвання шлюбу. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Згідно ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Тому до ухвалення судового рішення судом роз`яснено стороні позивача наслідки відповідної процесуальної дії. Також судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 листопада 2005 року в Боршевицькій сільській раді Старосамбірського району Львівської області; від цього шлюбу в сторін народилося троє дітей: дочки [PERSON] та [PERSON] , син [PERSON] , котрі на даний час є неповнолітніми; спільне життя між ними не склалося через вживання дружиною наркотичних засобів, через що виникали постійні конфлікти та непорозуміння, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин. Сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть, проживають на даний час в одній квартирі в окремих кімнатах. Судом уживались заходи для збереження сім`ї та сторонам надавався строк для примирення, однак вони не примирились; позивач наполягав на питанні розірвання шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що він із дружиною вже не повернуться до нормального їх подружнього життя, оскільки це суперечить його інтересам. З`ясувавши обставини справи під час її розгляду, суд приходить до висновку про зайве надалі вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із пояснень позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить його інтересам; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються біля одного року. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких дійсних обставинах, що ґрунтуються на наведених нормах закону суд дійшов висновку, що примирення між сторонами неможливе, оскільки їм надавався строк для примирення, і після його спливу вони наполягали на розірванні шлюбу; їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача; визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а також їх неповнолітніх дітей.

Outcome: approved