Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

І.\~Виклад позиції\~заявника та\~заінтересованих осіб. [PERSON] 02 вересня 2022 року звернувся до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Заява мотивована тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка на випадок своєї смерті залишила заповіт на ім?я спадкоємця - [PERSON] . З метою оформлення спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Слаєвої Р.К. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, де нотаріусом йому видано відмову у прийнятті заяви про прийняття спадщини через пропуск строку для подачі заяви про прийняття спадщини і рекомендовано звернутись до суду за продовженням строку. Несвоєчасне звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини пов`язано з рядом об`єктивних, непереборних, істотних причин, які він вважає поважними, а саме починаючи з 04 квітня 2020 року у позивача помер вітчим, [PERSON] , у матері значно погіршився стан здоров`я і вона потребувала постійного догляду до дня своєї смерті. [INFO] померла мати дружини - [PERSON] , позивач захворів на інфекційне захворювання COVID 19, внаслідок чого загострились і інші хвороби через, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини. У позивача відсутня можливість отримати спадщину після смерті матері, в зв`язку з чим він змушений звертатись до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач відзиву (пояснень) не надав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання заявник не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, свою позовну заяву підтримав і просив її задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовної заяви не заперечував. ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст правовідносини. Судом встановлено, [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 20.02.2021 (а.с.5). Спадкодавець на випадок свої смерті залишила заповіт на ім`я позивача, що підтверджується копією заповіту від 29.10.2013 (а.с.8). Після її смерті, з метою прийняття спадщини у встановленому законом порядку, позивач звернувся до органів нотаріату, де нотаріусом йому надано лист від 02.09.2022 №139/01-16, в якому зазначається, що оскільки спадкоємцем пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини, роз?яснено про необхість звернутись до суду за продовженням строку (а.с.15). Спадкодавцю на день її смерті належало майно, а саме земельна ділянка загальною площею 1,4416 га розташована за адресою: масив № [NUMBER] , ділянка № [NUMBER] , Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області (за межами населеного пункту), кадастровий номер 5123755800:01:001:0313, що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯК №448307 від 05.04.2010 (а.с.7). Із наданих позивачем до суду доказів слідує, що позивач є особою пенсійного віку і має захворювання, що перешкоджали своєчасному зверненню до нотаріуса, що підтверджується призначенням по лікуванню від 26.07.2021, протоколом комп`ютерної томографії 03.11.2021, випискою з картки хворого [PERSON] від 25.10.2021, магнітно-резонансної томографії від 13.06.2021, КТ поясного відділу від 30.05.2022, пенсійним посвідчення серія [NUMBER] від 02.02.2016 (а.с.18, 19, 20, 21, 22). Позивач не може іншим способом поновити строк для прийняття спадщини. V. Оцінка Суду. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити. Згідно йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положеньст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини протягом два місяці з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява №26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін. Згідно зі ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для надання оцінки решті доводів, наведених сторонами по справі в обґрунтування власних правових позицій, оскільки їх дослідження судом у будь-якому випадку не матиме наслідком спростування висновків, до яких суд дійшов по тексту рішення вище щодо суті позовних вимог.

Outcome: approved