Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів. Позов мотивований тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 30.09.2020 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем і всі обов`язки стосовно батьківства, ведення господарства виконує позивач. У свою чергу, відповідач участь у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її життям, навчанням, фінансово не допомагає. Відповідач фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків щодо утримання неповнолітньої дочки. Позивач [PERSON] має у приватній власності двокімнатну квартиру у якій створені всі належні умови для проживання, навчання, розвитку та відпочинку дитини. Сам позивач працевлаштований, має стабільний дохід, якого в повній мірі вистачає щоб задовольнити власні потреби та потреби дитини. Оскільки на сьогоднішній день між позивачем і відповідачем не досягнуто згоди з приводу визначення місця проживання їх неповнолітньої дочки, позивач просить суд визначити місце проживання дитини з ним. Також, враховуючи, що відповідач вже більше 5 років ухиляється від покладення на неї обов`язку утримувати та виховувати свою дочку, позивач просить суд стягнути з неї аліменти на його користь на утримання дочки у розмірі 2 500 гривень. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують та просять суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача [PERSON] , у задоволенні позовних вимог просять суд відмовити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору органу опіки та піклування виконавчого комітету Мукачівської міської ради - Степанова О.Р. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Вивчивши заяву, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст.55), Цивільному кодексі України (ст.16), Цивільному процесуальному кодексі України (ст.4). Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.05.2012 року батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] і [PERSON] (а.с. 14). Із Довідки №01496 від 05.07.2022 року виданої ТОВ «Управляюча компанія «Навібуд» вбачається, що [PERSON] , 04.05.2012 року проживає та зареєстрована в [ADDRESS] (а.с. 16). Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 30.09.2020 року шлюб між подружжям [PERSON] і [PERSON] було розірвано (а.с. 18). Із Акту №38 від 13.07.2022 року слідує, що [PERSON] за адресою: [ADDRESS] починаючи з 2018 року не проживає (а.с. 19). Відповідно до довідки №333 від 27.06.2022 року [PERSON] з 11.06.2021 року працює в Виробничому структурному підрозділі «Локомотивне депо Мукачево» і займає посаду майстера локомотивного депо у відділі цеху поточного ремонту (а.с. 20). Із Довідки №177 ППД від 24.06.2022 року [PERSON] проходить військову службу в в/ч [NUMBER] (а.с. 21). Згідно Довідки №281 ППД від 13.07.2022 року [PERSON] проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині [NUMBER] МОУ і загальна сума доходу за період з 01.03.2022 року по 30.06.2022 року становить 184 001,59 гривень (а.с. 23). Відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 13.02.2013 року та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №461607 квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (а.с. 26). Із Висновку органу опіки та піклування Мукачівської міської ради №3067/01-32/42-22 від 29.08.2022 року вбачається, що орган опіки та піклування Мукачівської міської ради вважає доцільним місце проживання дитини [PERSON] визначити разом з батьком [PERSON] в квартирі [ADDRESS] (а.с. 35). Із письмової заяви [PERSON] слідує, що вона проживає з своїм батьком [PERSON] і надалі бажає проживати із ним. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до частини першої статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 2 ст. 155 СК України). За положеннями частини першої та другої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч. 1 ст. 161 СК України). Згідно з частиною четвертою статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місце знаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. В силу приписів частини другої статті 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями частин другої, восьмої, дев`ятої, десятої статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Hunt v. Ukraine, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Mamchur v. Ukraine, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). На переконання суду, проживання спільної дитини сторін з батьком відповідатиме принципу «найкращих інтересів дитини» та є пріоритетним при вирішенні цієї справи. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] разом з позивачем, тобто з батьком [PERSON] . Що стосується іншої частини позову, а саме стягнення аліментів, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 рокуі набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції). У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, норми Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», суд приходить до висновку, що заявлений розмір аліментів у розмірі 2 500 гривень є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Outcome: approved