Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У червні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 25 грудня 1990 року йому було видано ордер №482 на право заняття двох кімнат у квартирі [ADDRESS] . В цьому об`єкті нерухомого майна зареєстровано місце проживання його дружини [PERSON] . Відповідач понад один рік не проживає у квартирі, за комунальні послуги не сплачує, зібрала свої особисті речі та перейшла жити в інше невідоме позивачу місце. Тому [PERSON] просить суд визнати [PERSON] , такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] . 2. Інформація про рух цивільної справи. Ставлення учасників судового процесу до пред`явленого позову. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 6 липня 2022 року (а.с.15) було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2022 року (а.с.24) було замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Бориспільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління юстиції у Київській області на реєстраційний відділ виконавчого комітету Бориспільської міської ради. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду від 22 серпня 2022 року (а.с.28) було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 6 жовтня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. У судовому засіданні позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Повідомив, що у квартирі [ADDRESS] проживав разом з дружиною та сином. У 2019 році відповідач забрала речі і пішла в невідомому напрямку. З того року вона не поверталась у квартиру, перешкод у користуванні квартирою він не вчиняв, замки не змінював. [INFO] помер син сторін, і відповідач прийшла на похорони сина, однак у квартиру не заходила. Надав згоду на проведення заочного розгляду справи. [PERSON] повторно не з`явилась у судове засідання, відзив на позов не надала. Вона у встановленому порядку повідомлялась про час та місце розгляду цивільної справи, про що свідчить судова кореспонденція (а.с.33,42). Представник відділу\~реєстрації місця\~проживання виконавчого\~комітетуБориспільської міської ради направив на адресу суду заяву, в якій просив слухати справу без участі представника, рішення прийняти за наявними матеріалами справи (а.с.35). 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. З ордеру №482 виданого виконавчим комітетом Бориспільської міської ради депутатів від 25 грудня 1990 року (а.с.5) вбачається, що [PERSON] з сім`єю з 2 чоловік надано право на зайняття жилого приміщення з двох кімнат у квартирі [ADDRESS] . Склад сім`ї: [PERSON] , дружина. Відповідно до довідки КП ЖРЕУ №113/01-08 від 15 червня 2022 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] . Зі змісту акта обстеження житлово-побутових умов від 9 червня 2022 року (а.с.10) вбачається, що у квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON] , 1961 р.н. Ці обставини свідчать про те, що спірні правовідносини регулюються главою 2 «Користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду» ЖК України. 4. Норми матеріального права та стала судова практика, якою керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.1, 2 ст.61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з ч.1, 2 ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого не проживання. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Процесуальний закон покладає обов`язок на позивача довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у жилому приміщенні без поважних причин. Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності. Подібні висновки висловлено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 490/12384/16-ц (провадження № 61-37646св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 760/13113/14-ц (провадження № 61-30912св18), від 26 лютого 2020 року у справі № 333/6160/17 (провадження №61-7317св19), від 18 березня 2020 року у справі № 182/6536/13-ц (провадження № 61-23089св19), від 12 травня 2021 року у справі № 301/288/20 (провадження № 61-2566св21). Відповідно до ч.2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з житлового приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що є сусідкою позивача, знає його та [PERSON] з 2016 року. Пам`ятає, що коли вирішувалось питання про від`єднання будинків від ЖЕКу у 2019 році, відповідач вже не проживала у квартирі з позивачем, і більше з того часу вона її не бачила. Син позивача, який помер рік тому, також розповідав свідку, що мати більше не проживає з ними. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є сусідкою позивача, живе у будинку по [ADDRESS] і знає сторін більше 21 року. [PERSON] не проживає у спірній квартирі приблизно 5 років. [PERSON] після смерті сина проживає сам. Встановлено,\~що відповідач\~більше шести\~місяців не\~проживає у\~квартирі [ADDRESS] і\~в матеріалах\~цивільної справи\~відсутні докази\~на підтвердження\~поважності причин\~відсутності відповідача\~ [PERSON] у цьому житловому приміщенні. З огляду на це суд вважає допустимим визнати відповідача члена сім`ї наймача [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] . 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст.141\~та п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує питання, пов`язане з розподілом між сторонами судових витрат. Зокрема, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Встановлено,\~що [PERSON] \~сплатив судовий\~збір в\~розмірі 992\~гривні 40\~копійок.\~Ця обставина\~підтверджується квитанцією\~від 24\~червня 2022\~року (а.с.3а).\~Пред`явлений\~позов задоволений\~в повному\~обсязі.\~З огляду\~на це\~суд вважає,\~що з\~ [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути понесені позивачем витрати.

Outcome: approved