Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

У січні 2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що між ним та відповідачем 04 вересня 2019 року був укладений договір купівлі-продажу деривативу за №87345-А/4. Відповідно до п. 3.1. Договору на дату укладення Договору Сторони визначили Ціну Договору у розмірі: 140953,75 грн. без ПДВ, що є еквівалентом 5624,00 доларів США. Згідно з п. 3.4. Договору, сторони погодили, що Ціна Договору, вказана в п. 3.1., сплачується покупцем наступним чином: \~ \~ \~ \~ по 06.09.2019 - 944,00 дол. США; по 03.10.2019 -780,00 дол. США; по 03.11.2019 - \~ \~ \~ \~780,00 дол. США; по 03.12.2019 - \~ \~ \~ \~780,00 дол. США; по 03.01.2020- 780,00 дол. США; по 03.02.2020 - 780,00 дол. США; по 03.03.2020 - 780,00 дол. США. На виконання п. 3.4. Договору Позивач на банківський рахунок Відповідача перерахував необхідну суму коштів, а саме: - \~ \~ \~ \~09.09.2019 року 23681,18 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1458595638.1 від 09.09.2019 року; - \~ \~ \~ \~23.09.2019 року 19057,43 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1474394061.1 від 23.09.2019 року; - \~ \~ \~ \~28.10.2019 року 19635,80 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1507490904.1 від 28.10.2019 року; - \~ \~ \~ \~08.11.2019 року 19122,33 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1516715958.1 від 08.11.2019 року; - \~ \~ \~ \~26.11.2019 року 18761,96 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1536004967.1 від 26.11.2019 року; - \~ \~ \~ \~24.12.2019 року 18155,12 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1565132497.1 від 24.12.2019 року; - 28.01.2020 \~ \~ \~ \~року 19186,75 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1598356126.1 від 28.01.2020 року. Всього Позивач на виконання п. 3.4. Договору перерахував Відповідачу суму коштів в розмірі 137600,57 грн. 28.01.2020 \~ \~ \~ \~року за Актом прийому-передачі Деривативу № 87345-А/4 від 28.01.2020 року до Договору купівлі-продажу деривативу № 87345-А/4 від 04.09.2019 року Продавець Відповідач) передав, а Покупець (Позивач) прийняв Дериватив з наступними характеристиками: Як вбачається з п. 2 та п. 3 даного Акту прийому-передачі Деривативу № 87345-А/4 від 25.01.2020 року, Покупець повністю сплатив Продавцю ціну Деривативу у розмірі 137600,57 грн. без ПДВ. Усі зобов`язання кожної зі Сторін за Договором купівлі-продажу деривативу №87345-А/4 від 04.09.2019 року є виконаними. 15 червня 2021 року між Відповідачем ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген» та Позивачем [PERSON] була укладена Додаткова угода до Договору купівлі-продажу деривативу №87345-А/4 від 04.09.2019 року відповідно до якої Сторони (Позивач та Відповідач) дійшли згоди розірвати Договір купівлі-продажу деривативу № 87345-А/4 від 04.09.2019 року з 15.06.2021 року. Згідно Акту прийому-передачі (повернення) деривативу № 87345-А/4 від 15.06.2021 року, на виконання Додаткової угоди № \~ \~ \~ \~1 від 15.06.2021 року до Договору купівлі-продажу деривативу № 87345-А/4 від 04.09.2019 року про розірвання договору, Покупець (Позивач) передав (повернув) Продавцю (Відповідачу), а Продавець прийняв від Покупця Дериватив з наступними характеристиками: Назва - Форвардний контракт № 87345-А/4 від 04.09.2019 року. Вид деривативу - 3 поставкою базового активу. Форма існування Документарна. Продавець за Форвардним контрактом, код ЄДРПОУ \~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки». Код ЄДРПОУ: 40832467. Дата укладення: 04.09.2019 року. Базовий актив деривативу: майнові права на квартиру [ADDRESS] . Строк дії Форвардного контракту \~ \~ \~ \~До виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав. Кількість, штук - 1 (один). Також, згідно з п. 2 Додаткової угоди Відповідач (Продавець), після утримання премії в розмірі 10 % у відповідності до п. 8.3. Договору, зобов`язується повернути грошові кошти Позивачу (Покупцю) в розмірі 123840,51 грн., без ПДВ, на рахунок: 29241849000003 ІІЛ4.963 006140000029241849000003), Банк одержувача: АТ «Креді Агріколь банк», отримувач: [PERSON] , призначення платежу: «Повернення коштів згідно договору: купівлі-продажу деривативу № 87345-А/4 від 04.09.2019 р.». Пунктом 3 вказаної Додаткової угоди передбачено, що термін повернення грошових коштів становить 180 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди. Тобто, Відповідач зобов`язаний був повернути Позивачу грошові кошти в розмірі 123840,51 грн. на поточний рахунок Позивача за вказаними вище банківськими реквізитами у строк до 12.12.2021 року включно. Окрім того, при підписанні Додаткової угоди Позивач надав Відповідачу Реквізити для безготівкового поповнення карткового рахунку фізичної особи, відкритого в АТ «Креді Агріколь Танк». Так, в зазначених Реквізитах розписаний алгоритм переказу коштів в з іншого банку України на картковий рахунок фізичної особи в гривні: Банк одержувача: АТ «Креді Агріколь Банк». Код ЄДРПОУ: 14361575. Код Банку (МФО): 300614. Номер рахунку для зарахування: [NUMBER] . Одержувач: АТ «Креді Агріколь Банк»/ Для осіб, які мають ІПН/ Призначення коштів: #2914811194# [NUMBER] # [PERSON] . Однак, Відповідач, всупереч норм п. 2 та п. 3 Додаткової угоди, до теперішнього часу не повернув Позивачу грошові кошти в розмірі 123840,51 грн., тобто Відповідач порушив договірні зобов`язання перед Позивачем, а саме не дотримався взятих на себе договірних зобов`язань щодо повернення Позивачу коштів в сумі 123840,51 грн. в строк до 12.12.2021 року включно. Даний факт підтверджується банківською випискою по рахунку Позивача №140000-2021/1222 від 22.12.2021 року за розрахунковий період з 15.06.2021 по 22.12.2021 року. Як вбачається із вказаної банківської виписки, Позивач станом на 22.12.2021 року не отримував на свій банківський рахунок від Відповідача суми коштів в розмірі 123840,51 грн. Отже, враховуючи викладене вище, позивач вважає, що Відповідач порушив умови Додаткової угоди, у зв`язку з чим Позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх майнових інтересів. На підставі викладеного вище позивач просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Лидере Ріхтінген» (код ЄДРПОУ: 36003268) на користь [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] ) суму заборгованості в розмірі 123840,51 грн. Судові витрати покласти на відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов у повному обсязі. У судове засідання представник ТОВ «Компанія з\~управління активами\~«АНДЕРЕ РІХТІНГЕН» не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Ухвалу про відкриття, позовну заяву з додатками отримали 16 травня 2022 року. Письмовий відзив до суду не надходив, причини неможливості його подати або заявити інші клопотання суду не повідомили. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України). Відповідно до вимог ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ста. 628 ЦК України). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 655, 657 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Встановлено, що 04 вересня 2019 року між позивачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АНДЕРЕ РІХТІНГЕН» був укладений договір купівлі-продажу деривативу за №87345-А/4. Відповідно до п. 3.1. Договору на дату укладення Договору Сторони визначили Ціну Договору у розмірі: 140953,75 грн. без ПДВ, що є еквівалентом 5624,00 доларів США. Згідно з п. 3.4. Договору, сторони погодили, що Ціна Договору, вказана в п. 3.1., сплачується покупцем наступним чином: \~ \~ \~ \~ по 06.09.2019 - 944,00 дол. США; по 03.10.2019 -780,00 дол. США; по 03.11.2019 - \~ \~ \~ \~780,00 дол. США; по 03.12.2019 - \~ \~ \~ \~780,00 дол. США; по 03.01.2020- 780,00 дол. США; по 03.02.2020 - 780,00 дол. США; по 03.03.2020 - 780,00 дол. США. На виконання п. 3.4. Договору Позивач на банківський рахунок Відповідача перерахував необхідну суму коштів, а саме: - \~ \~ \~ \~09.09.2019 року 23681,18 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1458595638.1 від 09.09.2019 року; - \~ \~ \~ \~23.09.2019 року 19057,43 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1474394061.1 від 23.09.2019 року; - \~ \~ \~ \~28.10.2019 року 19635,80 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1507490904.1 від 28.10.2019 року; - \~ \~ \~ \~08.11.2019 року 19122,33 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1516715958.1 від 08.11.2019 року; - \~ \~ \~ \~26.11.2019 року 18761,96 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1536004967.1 від 26.11.2019 року; - \~ \~ \~ \~24.12.2019 року 18155,12 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1565132497.1 від 24.12.2019 року; - 28.01.2020 \~ \~ \~ \~року 19186,75 гривень, що підтверджується Квитанцією № 0.0.1598356126.1 від 28.01.2020 року. Всього Позивач на виконання п. 3.4. Договору перерахував Відповідачу суму коштів в розмірі 137600,57 грн. 28.01.2020 \~ \~ \~ \~року за Актом прийому-передачі Деривативу № 87345-А/4 від 28.01.2020 року до Договору купівлі-продажу деривативу № 87345-А/4 від 04.09.2019 року Продавець Відповідач) передав, а Покупець (Позивач) прийняв Дериватив. Як вбачається з п. 2 та п. 3 даного Акту прийому-передачі Деривативу № 87345-А/4 від 25.01.2020 року, Покупець повністю сплатив Продавцю ціну Деривативу у розмірі 137600,57 грн. без ПДВ. Усі зобов`язання кожної зі Сторін за Договором купівлі-продажу деривативу №87345-А/4 від 04.09.2019 року є виконаними. Відповідно до положень ст. ст. 626,628,629,638-640 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає і суті договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Так, п.8 договору купівлі-продажу деривативу передбачено, що відмова покупця від виконання цього договору, вчинена покупцем письмово та надіслана продавцеві у будь-який момент строку дії договору, реалізується через підписання сторонами додаткової угоди про розірвання договору та зазначення суми, що підлягає поверненню. 15 червня 2021 року між Відповідачем ТОВ «КУА «Андере Ріхтінген» та Позивачем [PERSON] була укладена Додаткова угода до Договору купівлі-продажу деривативу №87345-А/4 від 04.09.2019 року відповідно до якої Сторони (Позивач та Відповідач) дійшли згоди розірвати Договір купівлі-продажу деривативу № 87345-А/4 від 04.09.2019 року з 15.06.2021 року. Згідно Акту прийому-передачі (повернення) деривативу № 87345-А/4 від 15.06.2021 року, на виконання Додаткової угоди № \~ \~ \~ \~1 від 15.06.2021 року до Договору купівлі-продажу деривативу № 87345-А/4 від 04.09.2019 року про розірвання договору, Покупець (Позивач) передав (повернув) Продавцю (Відповідачу), а Продавець прийняв від Покупця Дериватив з наступними характеристиками: Назва - Форвардний контракт № 87345-А/4 від 04.09.2019 року. Вид деривативу - 3 поставкою базового активу. Форма існування Документарна. Продавець за Форвардним контрактом, код ЄДРПОУ \~ \~ \~ \~Товариство з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс «Нові Теремки». Код ЄДРПОУ: 40832467. Дата укладення: 04.09.2019 року. Базовий актив деривативу: майнові права на квартиру [ADDRESS] . Строк дії Форвардного контракту \~ \~ \~ \~До виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав. Кількість, штук - 1 (один). Також, згідно з п. 2 Додаткової угоди Відповідач (Продавець), після утримання премії в розмірі 10 % у відповідності до п. 8.3. Договору, зобов`язується повернути грошові кошти Позивачу (Покупцю) в розмірі 123840,51 грн., без ПДВ, на рахунок: 29241849000003 ІІЛ4.963 006140000029241849000003), Банк одержувача: АТ «Креді Агріколь банк», отримувач: [PERSON] , призначення платежу: «Повернення коштів згідно договору: купівлі-продажу деривативу № 87345-А/4 від 04.09.2019 р.». Пунктом 3 вказаної Додаткової угоди передбачено, що термін повернення грошових коштів становить 180 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди. Тобто, Відповідач зобов`язаний був повернути Позивачу грошові кошти в розмірі 123840,51 грн. на поточний рахунок Позивача за вказаними вище банківськими реквізитами у строк до 12.12.2021 року включно. Отже, враховуючи викладене вище, позивач вважає, що Відповідач порушив умови Додаткової угоди, у зв`язку з чим Позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх майнових інтересів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно із ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства (ст.526 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «АНДЕРЕ РІХТІНГЕН» всупереч норм п. 2 та п. 3 Додаткової угоди, до теперішнього часу не повернув Позивачу грошові кошти в розмірі 123840,51 грн., тобто Відповідач порушив договірні зобов`язання перед Позивачем, а саме не дотримався взятих на себе договірних зобов`язань щодо повернення Позивачу коштів в сумі 123840,51 грн. в строк до 12.12.2021 року включно. Даний факт підтверджується банківською випискою по рахунку Позивача №140000-2021/1222 від 22.12.2021 року за розрахунковий період з 15.06.2021 по 22.12.2021 року. Як вбачається із вказаної банківської виписки, Позивач станом на 22.12.2021 року не отримував на свій банківський рахунок від Відповідача суми коштів в розмірі 123840,51 грн. Відповідачем позовна заява отримувалась, жодних заперечень, пояснень не надали, причин неможливості виконання умов договору щодо сплати коштів не повідомили. Тому позовні вимоги про стягнення заборгованості в розмірі 123\~840,51 грн. підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Згідно з ч. 2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Outcome: approved