Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа - Орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Золотопотіцької селищної ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] , який рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області розірвано. У шлюбі в сторін народилася діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .Діти проживають разом з позивачем та повністю знаходяться на її утриманні. Відповідач самоусунувся від участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, не підтримує контактів з ними. З урахуванням викладеного, позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 26 травня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Золотопотіцької селищної ради, про позбавлення батьківських прав. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Бучацького районного суду Тернопільської області від 26 липня 2022 року закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Золотопотіцької селищної ради, про позбавлення батьківських прав, справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Також зазначила, що після реєстрації шлюбу 10 червня 2022 року вона змінила прізвище на « [PERSON] », про що долучила до матеріалів справи копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справ повідомлявся, відзиву на позовну заяву до суду не подав. Представник третьої особи - Орган опіки і піклування при виконавчому комітеті Золотопотіцької селищної ради в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просить справу слухати без її участі. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 20 грудня 2018 року (справа № 595/829/18) розірвано. У шлюбі в сторін народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 11 серпня 2009 року Миколаївською сільською радою Бучацького району Тернопільської області; син [PERSON] , [INFO] , як слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 вересня 2010 року Миколаївською сільською радою Бучацького району Тернопільської області; син [PERSON] , [INFO] , як слідує із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14 вересня 2010 року Миколаївською сільською радою Бучацького району Тернопільської області; син [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 03 вересня 2013 року Миколаївською сільською радою Бучацького району Тернопільської області. Згідно судового наказу Бучацького районного суду Тернопільської області від 23 січня 2019 року (справа № 595/145/19), [PERSON] зобов`язаний сплачувати в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 22 січня 2019 року до досягнення дітьми повноліття. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів № 2562 від 06 травня 2022 року, виданого заступником начальника Бучацького відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), слідує, що боржнику [PERSON] станом на 06 травня 2022 року стягнення аліментів нараховано 180 523 грн. За період часу з січня 2019 року по квітень 2022 року боржником було сплачено аліменти на утримання дітей на загальну суму 16 949,50 грн, а саме: березень 2019 року - 5 096,00 грн, квітень 2019 року - 3 853,50 грн, серпень 2019 року - 4 000,00 грн, квітень 2020 року - 4 000,00 грн, борг [PERSON] по сплаті аліментів станом на 06 травня 2022 року становить 163 573,50 грн. Згідно довідки про склад сім`ї № 99 від 02 травня 2022 року, виданої Миколаївським старостинським округом Золотопотіцької селищної ради Чортківського району Тернопільської області, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Як слідує з характеристик, виданих Миколаївською загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , діти навчаються у Миколаївській ЗОШ, виховуються у неповній сім`ї, батько не бере участь у їх вихованні. Із висновку органу опіки та піклування Золотопотіцької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Золотопотіцької селищної ради від 08 липня 2022 року № 101, вбачається, що органом опіки та піклування при розгляді матеріалів про позбавлення батьківських прав [PERSON] встановлено, що шлюб між подружжям розірвано, діти залишені на вихованні матері. Батько не проявляє цікавості щодо дітей, їхнього розвитку та стану здоров`я, фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей, не навідується до них, не бере участі у їхньому вихованні, не піклується про їхнє здоров`я та не надає матеріальної допомоги. Згідно довідок дирекції Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів від 14 червня 2022 року, [PERSON] протягом навчання синів в школі зовсім не цікавився їх успішністю та поведінкою. Відповідно до акту обстеження житлових умов від 13 червня 2022 року, № 2, умови проживання малолітніх дітей відповідають вимогам та санітарно-гігієнічним нормам. Враховуючи вищевикладене, а також рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Золотопотіцької селищної ради від 01 липня 2022 року № 5, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , по відношенню до його малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 10 червня 2022 року після реєстрації шлюбу із [PERSON] позивач [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 10 червня 2022 року Бучацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чортківському районі Тернопільської області південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). До виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми права. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України, суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Як роз`яснено у пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітніх дітей, протягом тривалого часу не відвідував дітей, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, доказів того, що йому чинилися перешкоди належним чином виконувати свої батьківські обов`язки, або що [PERSON] не виконував і не виконує батьківські обов`язки з поважних причин, суду не надано та такі в судовому засіданні не здобуті, а тому, з огляду на вищевказане, суд вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Рішення про стягнення аліментів на дітей суд не приймає, оскільки у відповідності до судового наказу Бучацького районного суду Тернопільської області від 23 січня 2019 року (справа № 595/145/19), з [PERSON] стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 4 зазначеної статті суд при поновленні батьківських прав перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved