Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

20 жовтня 2022 року [PERSON] в особі представника [PERSON] , який діє на підставі договору про надання правової допомоги з реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження від 07 жовтня 2022 року (а.с.21), звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування вимог заявник зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , однак у відповідності до законодавства України їх шлюб є недійсним, так як був укладений 15.09.2017 року на тимчасово окупованій території в місті Сімферополь. Також заявник вказує, що [INFO] вона народила доньку [PERSON] . Під час народження дитини в АР Крим вже пройшов незаконний референдум про відокремлення від України і всі державні установи Автономії почали здійснювати діловодство відповідно до законодавства Російської Федерації. Посилаючись на зазначені обставини, з метою державної реєстрації народження дитини, заявник [PERSON] просить суд встановити факт народження дитини жіночої статі на ім`я: [PERSON] , [INFO] , в місті Сімферополь, Автономної Республіки Крим, Україна, від батьків: матері [PERSON] , [INFO] , громадянки України, та батька [PERSON] , [INFO] , громадянина Росії. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 20 жовтня 2022 року відкрито провадження по справі за правилами окремого провадження. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи (а.с.26), при цьому у резолютивній частині заяви міститься прохання про розгляд справи у відсутність заявника і його представника, заяву просять задовольнити у повному обсязі (з.б.а.с.3). Представник заінтересованої особи - Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи (а.с.27), до судового засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим, на підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у їх відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про встановлення факту народження дитини слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. За правилами п. 7) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до частини 1 статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Судом встановлено, що згідно копії паспорту серії [NUMBER] , який виданий Київським РВ Сімферопольського МУ ГУ МВС України в Криму від 15 липня 2005 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , місце народження місто Сімферополь, яка є громадянкою України (а.с.17-19). З копії паспорта № [NUMBER] , який виданий на ім`я (рос.) « [PERSON] », [INFO] , який є громадянином Російської Федерації (а.с.12-16). [INFO] (рос.) « [PERSON] », [INFO] , громадян Російської Федерації, та « [PERSON] », [INFO] , громадянка Російської Федерації, зареєстрували шлюб у місті Сімферополь. При укладенні шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] », про що Відділом реєстрації шлюбу у місті Сімферополь Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим видано (рос.) «Свидетельство о заключении брака» серії [NUMBER] від 15 вересня 2017 року, актовий запис № 1706 (а.с.11). Відповідно до Медичного свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 21 жовтня 2021 року ГБУЗ РК «Клінічна лікарня імені М.О. Семашко», (рос.) « [PERSON] », [INFO] , народила [INFO] о 22 годині 49 хвилин дитину дівчинку вагою 3674 г. (а.с.7-8). Відповідно до «Свидетельства о рождении» серії [NUMBER] , виданого 23 жовтня 2021 року Відділом реєстрації народження міста Сімферополя Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, [INFO] народилася дитина « [PERSON] » в місті Сімферополь, Республіка Крим, Російська Федерація, актовий запис про народження № 110219910000604381006, батьками зазначені: батько - (рос.) « [PERSON] », [INFO] , громадян Російської Федерації, мати - (рос.) « [PERSON] », [INFO] , громадянка Російської Федерації (а.с.9). Суд приходить до висновку, що вказані вище документи підтверджують факт реєстрації та присвоєння новонародженій [PERSON] , [INFO] , громадянства Російської Федерації. Окремо слід зазначити, що, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини у місті Сімферополі Автономної Республіки Крим, Україна, [PERSON] в особі представника [PERSON] , зазначала, що в неї відсутній документ про народження дитини, який виданий компетентною установою України, у зв`язку з чим відсутня можливість зареєструвати народження дитини компетентними органами держави Україна. Статтею 7 Закону України\~«Про громадянство\~України» передбачено, що особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 3 ст. 317 ЦПК України,\~у рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Суд звертає увагу на те, що згідно доданої до заяви ксерокопії паспорту, заявник [PERSON] є громадянкою України. В той же час, із змісту ксерокопії свідоцтва про реєстрацію шлюбу та ксерокопії свідоцтва про народження дитини вбачається, що вона є громадянкою Російської Федерації. З урахуванням вищезазначеного, у суду виникають обґрунтовані сумніви щодо відповідності наданих суду ксерокопій документів їх оригіналам та відповідно їх дійсності. Також суд\~повинен враховувати\~положення Закону\~України «Про\~громадянство України»,\~а саме\~статтю 19, де вказано, що підставами для втрати громадянства України є ,\~зокрема,\~добровільне набуття\~громадянином України\~громадянства іншої\~держави,\~якщо на\~момент такого\~набуття він\~досяг повноліття. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто. Судом встановлено, що відомості про громадянство матері, які зазначені у заяві про встановлення факту народження дитини, не співпадають з відомостями, зазначеними у свідоцтві про народження дитини та у свідоцтві про реєстрацію шлюбу. А отже, у суду є всі підстави вважати, що заявник, на момент народження дитини, втратила громадянство України, шляхом добровільного набуття громадянства Російської Федерації, що виключає встановлення факту народження дитини від громадянки України. Однак, аналізуючи вище зазначене, суд вважає доведеним факт народження дитини на тимчасово окупованій території, проте, суд позбавлений можливості встановити даний факт, оскільки відомості, які зазначені в заяві, не співпадають з відомостями, зазначеними в документах, доданих до заяви. Окремо необхідно\~також зауважити,\~що у\~відповідності до\~статті 4\~Конституції України,\~в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. Отже,\~враховуючи що\~дитина [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~відповідно до\~долученого заявницею\~до матеріалів\~справи свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] , виданого 23 жовтня 2021 року, являється громадянкою Російської Федерації за фактом народження, оскільки, відповідно до інформації, яка міститься у вищевказаному свідоцтві, батьки дитини також являються громадянами Російської Федерації. Таким чином, встановлення факту народження в подальшому матиме наслідок отримання другого громадянства, а саме громадянства України. Між тим, законодавство України виключає можливість наявності подвійного громадянства. Враховуючи, що досліджені докази по справі свідчать про те, що відомості про громадянство заявника, які зазначені у заяві про встановлення факту народження, не співпадають з відомостями, які зазначені в свідоцтві про народження дитини та у свідоцтві про укладення шлюбу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed