Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

І. Ввиклад позиції позивача та відповідача. Позивачі просять визнати незаконним та скасувати Наказ директора комунального некомерційного підприємства «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради №20 від 03 червня 2022 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно із яким їх притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до [PERSON] , лікаря-ортопеда-травматолога КНП «Дубенська міська лікарня» та [PERSON] , сестри медичної операційної травмпункту відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги дисциплінарне стягнення - догану. Свої вимоги мотивують тим, 09 травня 2022 року на ім`я директора КНП «Дубенська міська лікарня» поступила службова записка медичного директора [PERSON] про інцидент між працівниками відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги [PERSON] і [PERSON] та лікарем-ортопедом-травматологом [PERSON] , що стався 06 травня 2022 року. Наказом директора комунального некомерційного підприємства «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради №88-од від 10 травня 2022 року створена тимчасова діюча комісія по розслідуванню вищевказаного факту у складі голови комісії [PERSON] , членів комісії: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Зобов`язано голову комісії подати висновок про службове розслідування по даному факту до 20 травня 2022 року. Згідно протоколу №1 від 16 травня 2022 року засідання тимчасово діючої комісії наданий висновок: в ході проведеної перевірки були встановлені факти, які не дають змоги визначити беззаперечну вину однієї із сторін конфлікту. Тому тимчасово діюча комісія рекомендує не застосовувати дисциплінарне стягнення до жодної із сторін конфлікту. Також пропонує завідувачу відділення Е(Н)МД провести навчання з медичним персоналом щодо дотримання ними своїх посадових інструкцій під час надання медичної допомоги пацієнтам та дотримання правил медичної етики та деонтології в спілкуванні між собою. Вдосконалити алгоритм взаємодії між персоналом відділення під час надання медичної допомоги пацієнтам. Завідувачам відділень попередити усіх учасників конфлікту, що у разі повторення подібних інцидентів винні особи будуть притягнуті до дисциплінарної відповідальності. Склад дисциплінарного проступку складають суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна і об`єктивна сторона. Суб`єктом дисциплінарного проступку є працівник, що перебуває у трудових відносинах із роботодавцем. Об`єктом такого правопорушення є внутрішній трудовий розпорядок підприємства, зокрема такий його елемент, як трудові обов`язки. Суб`єктивна сторона передбачає встановлення вини працівника. Як зазначає Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 р. по справі № 664/2820/15-ц, для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Об`єктивна сторона дисциплінарного про\-ступку складається з протиправної поведінки суб`єкта, шкідливих наслідків діяння і причинного зв`язку між ними. Саме їх невиконання чи неналежне виконання складають основу об`єктивної сторони складу цього правопору\-шення. Ці обов`язки визначаються трудовим договором, посадовою (робочою) інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку та іншими ло\-кальними актами роботодавця, його наказами та розпорядженнями, а також законами та іншими нормативно-правовими актами. Вважають, що наказ №20 від 3 червня 2022 року є незаконним і таким, що порушує їх законні права та винесений безпідставно, оскільки ними не було вчинено дисциплінарних проступків чи порушень трудової дисципліни, вони належним чином в повному об`ємі виконували всі свої посадові обов`язки, визначені Посадовою інструкцією, а тому даний наказ підлягає скасуванню. До такого ж висновку дійшла створена тимчасово діюча комісія для проведення службового розслідування, про що свідчить Протокол №1 від 16 травня 2022 року. Оскаржуваний наказ видано без з`ясування та встановлення обставин вини, у ньому не зазначено, які саме конкретно трудові обов`язки було порушено кожним окремо та якими нормативно правовими актами встановлено такі обов`язки, із посиланням у наказі про накладення стягнення на конкретні частини, пункти, статті нормативно-правових актів (законів, правил внутрішнього трудового розпорядку, посадової інструкції, тощо), які були порушені кожним окремо, без визначення наявності чи відсутності ступеня тяжкості вчиненого, без визначення наявності чи відсутності заподіяної діями чи бездіяльністю шкоди, без визначення усіх обставин події, яка була кваліфікована керівником саме як дисциплінарний проступок, тобто відсутнє саме формулювання проступку. В оскаржуваному наказі містяться лише загальні посилання про те, що обома було вчинено порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, трудової дисципліни без складання акту службового розслідування за результатами розслідування. 23.09.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач категорично не згідний з вимогами позивача, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 19 березня 2019 року адміністрацією закладу було розроблено посадові інструкції лікаря ортопед-травматолога травматологічного відділення, сестри медичної-операційної травматологічного пункту з якими відповідно до своїх посад були ознайомлені [PERSON] та [PERSON] . В ході проведення членами комісії аналізу доповідної сестри медичної палатної Е(Н)МД [PERSON] та пояснень сестри господині [PERSON] було встановлено, що 06 травня 2022 року приблизно о 15:00 - 15:30 до відділення декілька разів в емоційно збудженому стані заходила [PERSON] , яка на підвищених тонах та в грубій формі почала звинувачувати [PERSON] і [PERSON] у діях, які ускладнюють [PERSON] надавати медичну допомогу пацієнтам. Внаслідок чого почався конфлікт до якого долучився лікар - ортопед - травматологом [PERSON] , який в присутності інших медичних працівників принизливо висловлювався у бік сестри медичної палатної Е(Н)МД [PERSON] . Також було запропоновано надати письмові пояснення сестрі медичній - операційній травматологічного пункту [PERSON] , яка категорично відмовилася надавати їх, що підтверджує акт від 10.05.2022 року складений завідувачем відділення Е(Н)МД [PERSON] . Тільки після того, як [PERSON] дізналася про створення тимчасово діючої комісії з розслідування даного інциденту вона надала письмові пояснення (13.05.2022 року). З пояснень [PERSON] стає зрозуміло, що вона залучала молодший медичний персонал до здійснення маніпуляцій та надання медичної допомоги пацієнтам. Події, які відбувалися 06.05.2022р. у відділені Е(Н)МД на ґрунті нетерпимості за мовними ознаками, застосовує по відношенню до сестри медичної палатної Е(Н)МД [PERSON] нецензурну лексику в присутності медичного персоналу та пацієнтів відділення. Схожу позицію з [PERSON] відносно надання письмового пояснення зайняв і лікар ортопед - травматолог [PERSON] внаслідок чого голова тимчасово діючої комісії [PERSON] була вимушена запросити лікаря на засідання тимчасово діючої комісії для озвучення його версії подій. Надав [PERSON] письмове пояснення 02 червня 2022 року в яких повністю заперечував свою причетність до даного інциденту. Враховуючи те, що події розгорталися у відділені в присутності іншого медичного персоналу та пацієнтів, яким надавалася медична допомога позивач вважає не суттєвим проступком щодо порушень медичної етики та деонтології в спілкуванні з колегами-лікарями, грубих висловлюваннях при пацієнтах, зверхність по відношенню до середнього медичного персоналу, неврівноваженість при реагуванні на конфлікт не є деструктивним фактором, котрий хитає управлінську вертикаль, нівелює організаційну систему Лікарні, погіршує мікроклімат колективу та дає підстави допускати помилки при обслуговуванні пацієнтів, що звернулись за медичною допомогою. А це, в свою чергу, б`є по вибудованому роками і зусиллями багатьох лікарів іміджу Лікарні. У зв`язку з цим 3 червня 2022 року, відповідачем обґрунтовано застосоване до позивача найменш суворий вид стягнення - догана. Вважають, що факти неналежного виконання сестри медичної - операційної травматологічного пункту [PERSON] та лікаря ортопед - травматолога травматологічного відділення [PERSON] своїх посадових обов`язків підтверджені. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачів [PERSON] просили позов задовольнити, посилаючись на те, що комісія не встановила беззаперечної вини осіб, проте на них все одно наклали стягнення. Посадову інструкцію позивачі не порушували і посилань на порушення в наказі немає, не визначено розмір заподіяної шкоди, не складено акт службового розслідування за результатами розслідування, про засідання комісії [PERSON] не повідомили. [PERSON] взагалі не приймав участі в конфлікті, тому не зрозуміло чому директор вирішив, що саме позивачі винні у конфлікті. [PERSON] пояснила, що в травні 2022 з [PERSON] виникла словесна перепалка. [PERSON] не було. Він почув, як вони розмовляли на підвищених тонах і забрав її. Надала письмові пояснення з даного приводу та пояснила, що згідна з доганою щодо себе, якщо буде догана і [PERSON] , бо [PERSON] до неї кричала та виганяла грубими словами російською мовою, на що у відповідь зреагувала імпульсивно і лише послала її в напрямку російського корабля без застосування нецензурної лексики. [PERSON] взагалі не має ніякого відношення до інциденту. Все це відбулось через збіг причин: вони з різних відділень і лише вчаться працювати разом, під час допомоги пацієнтами не вистачає людей і в країні війна. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову, наполягав на тому, що всупереч посадовій інструкції, позивачі грубо порушили етику, в результаті чого постраждав авторитет лікаря та імідж лікарні, адже вона під час конфлікту виражалась нецензурною лайкою, що встановлено з пояснень учасників. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. В судовому засіданні досліджені: колективний договір КЗ «Дубенська центральна районна лікарня» Дубенської районної ради Рівненської області на 2016-2017 роки, Правила внутрішнього трудового розпорядку від 23.03.2012, посадову інструкцію лікаря ортопеда-травматолога, посадова інструкція сестри медичної-операційної травматологічного пункту реєстраційний номер 39 від 19.03.2019, затверджена в.о. директора КНП «Дубенська ЦРЛ» [PERSON] та Статут КНП «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради (а.с.52-61, 62-65, 66-71, 99-104, 105-112). Судом встановлено, що 10.05.2022 наказом №88-од директора КНП «Дубенська міська лікарня» створено тимчасово діючу комісію для проведення службового розслідування (а.с.16). Згідно з протоколом №1 засідання тимчасово діючої комісії від 16.05.2022, вирішено: в ході проведення перевірки були встановлені факти, які не дають змоги визначити беззаперечну вину однієї із сторін конфлікту. Тому тимчасово діюча комісія рекомендує не застосовувати дисциплінарних стягнень до жодної із сторін конфлікту. Також пропонує завідувачу відділення Е(Н)МД провести навчання з медичним персоналом щодо дотримання ними своїх посадових інструкцій під час надання медичної допомоги пацієнтам та дотримання правил медичної етики та деонтології в спілкуванні між собою. Вдосконалити алгоритм взаємодії між персоналом відділення під час надання медичної допомоги пацієнтам. Завідувачам відділень попередити усіх учасників конфлікту, що у разі повторення подібних інцидентів винні особи будуть притягнуті до дисциплінарної відповідальності. «За» проголосували 6 членів комісії з 7, а «1» утримався, тобто абсолютна більшість. При цьому одночасно комісією встановлено відповідно інформації, отриманої в ході проведення службового розслідування, що дана ситуація виникла у зв`язку з напруженим емоційним станом сестри медичної операційної травматологічного пункту [PERSON] , який був спровокований поганою комунікацією та взаємодією між медичним персоналом у відділенні (а.с. 17-18). Згідно наказу директора КНП «Дубенська міська лікарня» №20 від 03.06.2022, за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, трудової дисципліни, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до [PERSON] , лікаря-ортопеда-травматолога та [PERSON] , сестри медичної операційної травмпункту відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги, дисциплінарне стягнення - догану (а.с.19). Згідно службової записки медичного директора Ірини Безкоровайної від 09.05.2022, між медпрацівниками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] стався інцидент 06.05.2022 (а.с.20). Згідно пояснюючих [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , між [PERSON] та [PERSON] виник словесний конфлікт (а.с.21, 22, 24,26, 27). В жодному поясненні чи службовій записці, що досліджені судом, не зазначено про застосування нецензурної лексики притягнутими до дисциплінарної відповідальності медичними працівниками. Суть дисциплінарного правопорушення та вина осіб, притягнутих до відповідальності оскаржуваним наказом, не встановлені. IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Постановою №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» Пленум Верховного Суду України в ч.1 «звернув увагу на необхідність неухильного додержання при розгляді трудових спорів Конституції України, КЗпП і інших актів законодавства України. Діяльність судів по розгляду справ цієї категорії повинна спрямовуватися на всемірну охорону конституційного права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, на зміцнення трудової та виробничої дисципліни, на виховання працівників у дусі свідомого й сумлінного ставлення до праці». У відповідності до ч.1 ст.3 КЗпП України, законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу України про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (ст.4 КЗпП України). Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (ч. 6 ст.5-1 КЗпП України). Відповідно до ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Відповідно до ч. 1 ст. 29 КЗпП України до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором (крім трудового договору про дистанційну роботу) власник або уповноважений ним орган зобов`язаний: 1)роз`яснити працівникові його права і обов`язки та поінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, на якому він працюватиме, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до законодавства і колективного договору; 2)ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та колективним договором; 3)визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами; 4)проінструктувати працівника з питань техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони. Згідно з ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Згідно з ч. 2 ст. 147 КЗпП України законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Відповідно до ч. 1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно з ч. 1 ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Нормами статті 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Порушенням трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків. Цей термін широко використовується під час вирішення судами трудових спорів. Так, Верховний Суд у постанові від 22.07.2020 р. у справі № 554/9493/17 вказав, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Склад дисциплінарного проступку складають суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна і об`єктивна сторона. Суб`єктом дисциплінарного проступку є працівник, що перебуває у трудових відносинах із роботодавцем. Об`єктом такого правопорушення є внутрішній трудовий розпорядок підприємства, зокрема такий його елемент, як трудові обов`язки. Суб`єктивна сторона передбачає встановлення вини працівника. Як зазначає Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 р. по справі № 664/2820/15-ц, для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Об`єктивна сторона дисциплінарного про\-ступку складається з протиправної поведінки суб`єкта, шкідливих наслідків діяння і причинного зв`язку між ними. Саме їх невиконання чи неналежне виконання складають основу об`єктивної сторони складу цього правопору\-шення. Ці обов`язки визначаються трудовим договором, посадовою (робочою) інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку та іншими ло\-кальними актами роботодавця, його наказами та розпорядженнями, а також законами та іншими нормативно-правовими актами. У п. 29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 р. у справі № 452/970/17 зазначено, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випад\-ку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином. Практика застосування законодавства про дисциплінарну відповідальність сформувалась під впливом роз`яснень, наданих у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 р. № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів». У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст.40 п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд робить висновок, що позов вмотивований та підлягає задоволенню. Наказ №20 від 03 червня 2022 року винесений безпідставно, оскільки вина [PERSON] та [PERSON] у вчиненні дисциплінарних проступків чи порушенні трудової дисципліни не встановлена. Як вбачається із висновку тимчасово діюючої комісії для проведення службового розслідування, встановлені факти не дають змоги визначити беззаперечну вину однієї із сторін конфлікту. Дисциплінарний проступок - це невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, що тягне за собою застосування заходів дисциплінарного впливу. Натомість комісією не встановлено факту порушення трудових обов`язків [PERSON] та [PERSON] . Оскаржуваний наказ директора КНП «Дубенська міська лікарня» №20 від 3 червня 2022 року видано без з`ясування та встановлення обставин їх вини, в ньому містяться лише загальні посилання про те, що ними обома було вчинено порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, трудової дисципліни без складання акту службового розслідування за результатами розслідування та без зазначення суті будь-якого проступку. Без встановлення вини неможливе притягнення особи до будь-якого виду відповідальності, в тому числі дисциплінарної. Таким чином, оскаржуваний наказ не може лишатись чинним. Згідно до положень ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Разом з тим склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду надані: договір про надання правової допомоги №20-06/22 від 10.06.2022 та довідка про оплату послуг адвоката (а.с.29-31). Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладається на відповідача. Враховуючи те, що позов задоволено, то суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує стягнути підтверджені судові витрати з відповідача на користь позивачів в сумі 4984 грн, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 992,40 кожним з позивачів (а.с.9,10) та витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн (а.с.31).

Outcome: approved