Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

[PERSON] (далі «Позивач») звернулась до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби у м.Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (далі «Відповідач») про зняття арешту з\~ майна. В обґрунтування заявлених вимог Позивач посилається на наступні\~ обставини.\~ [INFO] помер син Позивача [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з 1/4 частини квартири [ADDRESS] . Для оформлення спадкового майна Позивач звернулась до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області де була заведена спадкова справа №495/2021. Відповідно до інформаційної довідки №300259318 від 18.02.2022 року з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановлено що Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт на нерухоме майно [PERSON] на підставі постанови Державної виконавчої служби у місті Біла Церква за вх. №3346/2-41 від 20.07.2006 року виконавче провадження №3487071. 21.02.2022 року Позивачем було подано заяву до Відділу державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про надання копії постанови №3346/2-41 від 20.07.2006 року для зняття арешту. 01.06.2022 року Позивачем було отримано відповідь з якої убачається, що відповідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень жодної інформації по виконавчому провадженню №3487071 або іншому виконавчому провадженню в рамках якого накладався арешт на майно спадкодавця [PERSON] відсутнє, єдине виконавче провадження що відображає в Автоматизованій системі виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] (ВП №44238061) знищено за терміном зберігання. 07.06.2022 року Позивачем отримано інформацію від Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори з паперових носіїв наряду; розпорядження по накладанню і зняттю заборони відчуження нерухомого майна Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області за 2006 рік та копію лиса Державної виконавчої служби від 14.07.2006 року та копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №342460 від 19.07.2006 року. 08.07.2022 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Юрченко І.О. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з наявністю зареєстрованого арешту на нерухоме майно спадкодавця. Оскільки, наявність вищезазначеного арешту перешкоджає Позивачу, як спадкоємцю в процедурі оформлення спадкових прав на нерухоме майно, за таких обставин була вимушена звернутися до суду та просила скасувати арешт з 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що належало [PERSON] в межах виконавчого провадження Державної виконавчої служби в місті Біла Церква (правонаступник відділ державної виконавчої служби у місті Біла Церква Білоцерківського району Київської області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ), код ЄДРПОУ 34846021), шляхом припинення запису про арешт в реєстраційному номері обтяження 3487071, зареєстрованого 20.07.2006 року Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою на підставі постанови ДВС у м.Біла Церква. Ухвалою суду від 25.07.2022 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.30-31). 11.10.2022 року Позивач в судове засідання не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки не повідомила, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляла (а.с.34). 11.10.2022 року Відповідач - Білоцерківський міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляли (а.с.33). В зв`язку з тим, що 11.10.2022 року сторони не з`явилися в судове засідання, згідно з ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали даної справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Як убачається з копії свідоцтва про народження сина Позивача серії [NUMBER] виданого гор.отд.ЗАГС Київської області, в графі мати зазначена [PERSON] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 29.08.2018 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.14). Після смерті сина Позивача відкрилась спадщина на 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло № [NUMBER] від 23.02.1999 року (а.с.15). З метою оформлення спадщини, Позивач звернулась до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини до майна померлого сина [PERSON] (а.с.16). Відповідно до інформаційної довідки №300259318 від 18.02.2022 року з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, встановлено що Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою зареєстровано арешт на нерухоме майно [PERSON] на підставі постанови Державної виконавчої служби у місті Біла Церква за вх. №3346/2-41 від 20.07.2006 року виконавче провадження №3487071 (а.с.17-18). 21.2.2022 року Позивач звернулась до керівника Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з заявою про надання копії постанови вх. №3346/2-41 від 20.07.2006 року (а.с.19). Як убачається з відповіді на вказане звернення, ВДВС у місті Біла Церква листом від 01.06.2022 року повідомило наступне: відповідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень жодної інформації по виконавчому провадженню №3487071 або іншому виконавчому провадженню в рамках якого накладався арешт на майно спадкодавця [PERSON] відсутнє, єдине виконавче провадження що відображає в Автоматизованій системі виконавчих проваджень про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] (ВП №44238061) знищено за терміном зберігання (а.с.20-21). 07.06.2022 року Позивачем отримано інформацію від Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори з паперових носіїв наряду; розпорядження по накладанню і зняттю заборони відчуження нерухомого майна Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області за 2006 рік та копію лиса Державної виконавчої служби від 14.07.2006 року та копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АА №342460 від 19.07.2006 року (а.с.22). 08.07.2022 року державним нотаріусом Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Юрченко І.О. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , яка залишилася після померлого [INFO] [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.24). Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права. Згідно з приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду. Як убачається із ст.41 Конституції України кожен громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК). Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.\~ Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно з ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст.80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Таким чином, справу розглянуто в межах заявлених позовних вимог з урахуванням обраного Позивачем способу захисту права. При цьому суд враховує, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 3, 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Таким чином, позовні вимоги про звільнення майна з під арешту є законними, обґрунтованими, Відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню. Судові витрати Позивача у вигляді судового збору необхідно залишити за нею на підставі її заяви. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved