Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

У липні 2022 року [PERSON] через свого представника [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла його матір [PERSON] . Спадкоємцем за законом після її смерті є чоловік та батько позивача [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті батька відкрилася спадщина на належний йому будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Позивач є спадкоємцем [PERSON] за заповітом. Однак, за життя спадкодавець не встиг зареєструвати за собою право власності на вказаний житловий будинок, у зв"язку з чим, за відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме майно, нотаріус відмовив у посвідченні спадкових прав. Враховуючи викладене, позивач просить визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування після смерті батька. Ухвалою суду від 17 серпня 2022 року замінено первісного відповідача Лиманську сільську раду Білгород-Дністровського району Одеської області на належного [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі (вх.4910-вх від 11.10.2022). Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю (вх. 4525-вх від 15.09.2022). Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. [INFO] в м.Татарбунари Білгород-Дністровського (Татарбунарського) району Одеської області померла [PERSON] , про що 09 лютого 2015 року в Книзі реєстрації смертей відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області вчинено актовий запис № 85 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі договору дарування від 05 червня 2001 року, посвідченого Татарбунарською нотаріальною конторою, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки 306252441, сформованої 01 серпня 2022 року (а.с.45). За даними Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), виданої завідувачем Саратської державної нотаріальної контори Одеської області Колісник Д.Ю. 04 серпня 2022 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.56). Спідкоємцями після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] , та сини [PERSON] , [PERSON] , які були зареєстравані разом з померлою на час її смерті. Факт реєстрації місця проживання підтверджений довідкою №711 від 26 листопада 2021 року, виданої Лиманською сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області (а.с.31). Згідно з актом про встановлення факту проживання, складеного та посвідченого 15 вересня 2022 року депутатом Лиманської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області Рубанською Р.Д. на підставі пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] , однак з січня 2015 року проживав за адресою [ADDRESS] . Факт родинних відносин підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00033887852 від 26 листопада 2021 року із даними актового запису про шлюб №3 від 26 лютого 1960 року [PERSON] та [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.38); копію свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого повторно 11 листопада 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 70 від 15 квітня 1976 року, де в графі батько значиться " [PERSON] ", мати " [PERSON] " (а.с.9); копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Татарбунарським районним бюро ЗАГС 05 січня 1965 року, актовий запис № 3 від 05 січня 1965 року, де в графі батько значиться російською мовою " [PERSON] ", мати " [PERSON] ". Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Згідно частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Даною статтею унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Верховний Суд у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц зробив висновок про те, що державна реєстрація позивача у спірному житловому будинку сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті матері за адресою реєстрації. Відповідач визнав, що на час смерті спадкодавця [PERSON] з нею постійно не проживав, заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк у нотаріальну контору не подав, й такі обставини підтверджені іншими доказами, тому він не вважається таким, що прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Отже, спадкоємцями після смерті [PERSON] є в рівних частках її чоловік [PERSON] та їх син [PERSON] , позивач по справі. [INFO] в с. Новоселиця Білгород-Дністровського району Одеської області помер [PERSON] , про що 09 листопада 2021 року в Книзі реєстрації смертей Татарбунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинено актовий запис № 446 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Після його смерті відкрилася спадщина на його 1/2 частку у праві власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , яку він успадкував після смерті дружини [PERSON] , однак не оформив. Спадкоємцем за заповітом, посвідченим 21 червня 2018 року приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Гайдаржи А.А. та зареєстрованим у реєстрі за № 905 (а.с. 11), після смерті [PERSON] є його син та позивач у справі [PERSON] , що вбачається з копії спадкової справи до майна померлого №391/2021, заведеної 29 листлопада 2022 року. Інші спадкоємці відсутні. Таким чином, позивач [PERSON] успадкував спірний будинок після смерті батьків, однак оформити право власності на нього позбавлений можливості. 30 травня 2022 року приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] псіля смерті батька, що у зв"язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно (а.с. 13). За п. 3.1 листа Вищого Спеціалізованого Суду України від 16 травня 2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. За даними технічного паспорту, інвентарна справа № 73, будинок садибного типу з господарськими та побутовими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , складається з: житлової будівлі - А площею 76,4м?; навісу - а площею 11,7 м?; веранди - а1 площею 15,0 м?; літньої кухні - Б площею 10,1м?; підвалу - В площею 23,8 м?; гаражу - Г площею 24,5 м?; сараю - Д площею 22,5 м?; сараю - Е площею 43,4м?; сараю - Ж площею 7,8 м?; огородження 1 площею 12,3 м?; огородження 2 площею 14,0м?; басейну 3; воріт 4 площею 4,8 м? (а.с. 14-16). Ринкова вартість житлового будинку з будівлями та спорудами згідно звіту ТОВ "Імперіал-777" станом на 23 червня 2022 року становить 39 761,00 грн. (а.с. 18-19). Судом перевірено, що за наявною інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об`єкта, станом на 01 серпня 2022 року, відомості про обтяження вказаного будинку відсутні. Оскільки, позивач довів наявність спадкового майна, пістави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає його позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення. На прохання позивача суд не стягує на його користь судові витрати.

Outcome: approved