Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кременчуцького районного суду Полтавської області з позовом до Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання дійсним договір №07-НД купівлі-продажу 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в [ADDRESS] , укладений на Кременчуцькій товарно-сировинній біржі між [PERSON] та [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 10 вересня 1998 року на Кременчуцькій товарно-сировинній біржі між позивачем та [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності від імені Верховної Ради України, укладено договір купівлі-продажу 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований на [ADDRESS] . Право власності на 1/3 частину нерухомого майна було зареєстровано у Кременчуцькому МБТІ 23 вересня 1998 року у реєстровій книзі №3 за реєстровим №69. Також позивач вказує, що у 2002 році він приватизував земельну ділянку площею 0,0803 га кадастровий номер №5322481701:01:003:0201, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а 26 червня 2002 року отримав акт на право власності на цю земельну ділянку, яка безпосередньо відноситься до 1/3 частки придбаного житлового будинку. За твердженням позивача, він не може подарувати своїй доньці 1/3 частку житлового будинку, придбаного на Кременчуцькій товарно-сировинній біржі за договором купівлі-продажу від 10 вересня 1998 року, оскільки цей договір не посвідчений нотаріально. Зазначені підстави унеможливлюють здійснення подальшої державної реєстрації речового права на частку нерухомого майна, у зв`язку із чим позивач змушений звернутися до суду. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 липня 2022 року відкрито провадження у справі №536/847/22 за правилами загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22 серпня 2022 року задоволено заяву представника позивача [PERSON] про залучення співвідповідачів та третьої особи у справі №536/847/22. Залучено [PERSON] та [PERSON] до участі у справі №536/847/22 за позовом [PERSON] до Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним, як співвідповідачів. Залучено до участі у справі Комунальне підприємство «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 21 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у справі №536/847/22 та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, просить задовольнити позовні вимоги. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Кам`янопотоківська сільська рада Кременчуцького району свого представника у підготовче судове засідання не направила, надала до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника та просить прийняти рішення на розсуд суду. Комунальне підприємство «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» свого представника у підготовче судове засідання не направили, надали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника та просять прийняти рішення на розсуд суду. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. Судом установлено, що 10 вересня 1998 року на Кременчуцькій товарно-сировинній біржі між [PERSON] , діючої на підставі довіреності б/н від 04 вересня 1998 року від імені Верховної Ради України (в оперативному управлінні Державної податкової адміністрації у м. Кременчуці Полтавської області) та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу 1/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та в цілому складається з житлового будинку літ. «Аа-а» загальною житловою площею 43,6 кв. м., розташованого на землі Державного Фонду площею 0,07 га. Право особистої власності на 1/3 частину вказаного жилого будинку зареєстровано 23 вересня 1998 року Кременчуцьким міжміським бюро технічної інвентаризації за [PERSON] у реєстровій книзі №3 за реєстровим номером №69. Всі зобов`язання за договором купівлі-продажу сторонами виконані в повному обсязі. Згідно із довідкою Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» №61/435 від 01 лютого 2022 року за даними архівного обліку станом на 28 грудня 2012 року 1/3 частка житлового будинку [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого Кременчуцькою товарно-сировинною біржею за №07-НД від 10 вересня 1998 року та 1/3 частка вказаного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою кременчуцькою державною нотаріальною конторою за №1-749 від 16 квітня 1998 року. Відповідно до рішення Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області №4 від 05 лютого 2016 року «Про перейменування назв вулиць, провулків в селах Кам`яні Потоки та Садки Кременчуцького району, зокрема, у селі Кам`яні Потоки перейменовано вулицю Щорса на вулицю Центральна. Окрім того, до суду надано технічний паспорт на 2/3 частки будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] станом на 07 липня 2020 року. Також у матеріалах справи наявний договір дарування земельної ділянки та розташованій на ній частки житлового будинку з господарськими будівлями, посвідчений 04 травня 2021 року приватним нотаріусом Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Спірідович А. М. згідно якого [PERSON] подарував [PERSON] земельну ділянку площею 0,0803 га та 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . За відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №289640358 від 10 грудня 2021 року житловий будинок з господарськими будівлями [ADDRESS] належить по 1/3 частці [PERSON] та [PERSON] . Згідно з пунктом 4 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі ? ЦК України) 2003 року, що набрав чинності 01 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, на спірні правовідносини поширюється дія норм ЦК Української РСР 1963 року. Відповідно до статті 49 Закону України «Про власність» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. За змістом статей 128, 153 ЦК Української РСР 1963 року право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР 1963 року за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК Української РСР 1963 року передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування. Згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. У період укладення спірного договору купівлі-продажу існувала колізія у чинному законодавстві, оскільки згідно зі статтями 224, 227 ЦК Української РСР 1963 року договір купівлі-продажу житлових квартир повинен бути нотаріально засвідчений, якщо хоча б одна зі сторін є громадянином, а недотримання даної вимоги тягне недійсність договору. Проте згідно зі статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» біржі мають право вчиняти угоди з будь-якими видами нерухомості, і такі угоди не підлягають наступному нотаріальному посвідченню. За загальним правилом право власності у набувача за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом чи договором (частина перша статті 128 ЦК Української РСР 1963 року), а відповідно до статті 153 ЦК Української РСР 1963 року договір вважається укладеним, якщо сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Отже, положення статті 227 ЦК Української РСР 1963 року спрямовані безпосередньо на встановлення форми договору купівлі-продажу житлового будинку. Тобто, правові норми, закріплені цією статтею, мають спеціальний характер по відношенню до відповідних договорів, тоді як стаття 15 Закону України «Про товарну біржу» закріплює умови, за наявності яких угоду можна вважати біржевою. З цього випливає, що положення статті 15 Закону України «Про товарну біржу» по відношенню до угод про відчуження нерухомого майна житлового призначення мають загальний характер. Тобто закон спеціальний переважає закон загальний. Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК України (у редакції 1963 року) якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі №521/6465/18. Таким чином, ураховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору, проте посвідчити договір в нотаріальному порядку не видається можливим, що позбавляє позивача можливості розпорядитися належним йому майном, суд вважає за необхідне визнати спірний договір дійсним.

Outcome: approved