Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Буришин В.В., звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 08.04.2021 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Неповнолітніх дітей у них від даного шлюбу немає. Після одруження відповідач переїхав на постійне проживання до позивача у місті Ужгород. Майже одразу після одруження стосунки між сторонами погіршилися, ніхто не забажав змінювати свій дошлюбний уклад життя та звички, не хотів йти на компроміси. Це породжувало постійні конфлікти та сварки між ними. За цим спостерігав малолітній син позивача від її першого шлюбу [PERSON] . Дитина дуже хвилювалася з цього приводу та часто вела себе розгублено. Негативні стосунки між сторонами погано впливали на виховання та психологічний стан дитини. Зауважує, що в жовтні минулого року відповідач покинув позивача та переїхав у інше місце проживання у місті Ужгороді, де проживає й на даний час. Останні шість місяців сторони не підтримують жодних шлюбних стосунків та наміру спільно проживати однією сім`єю не мають. Кожен з них живе своїм власним життям, не спілкуються один з одним, спільних інтересів не мають. Відповідач на прохання позивача про складення заяви про розірвання шлюбу згоди не дає, пояснюючи тим, що йому байдуже та що він не має часу на це. З огляду на наведені обставини, вважає, що єдиним способом захисту своїх прав є необхідність звернення із заявою про розірвання шлюбу на підставі рішення суду. На підставі наведеного, просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.06.2022 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому її представник адвокат Буришин В.В. подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, зазначивши, що позовну вимогу про розірвання шлюбу підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовну вимогу про розірвання шлюбу визнає повністю та не заперечує проти її задоволення, жодних стосунків з позивачем не підтримує вже тривалий час та підтримувати не бажає. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, який зареєстровано 08.04.2021 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) за актовим записом за № 195, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 11.05.2022. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Позивач має дитину сина [PERSON] , [INFO] , від першого шлюбу, який проживає разом з нею, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 11.05.2022 та рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2017 (справа № 308/2468/17). Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який позов визнав повністю, що дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Спільних неповнолітніх дітей, що могло б хоч якось зв`язувати сторони, вони не мають. Підстав для надання сторонам строку для примирення суд не знайшов. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з державного бюджету позивачу необхідно повернути 496,20 грн. судового збору (50\~відсотків судового\~збору,\~сплаченого при\~поданні позову) та стягнути з відповідача на користь позивача 496,20 грн. судового збору за вимогу про розірвання шлюбу.

Outcome: approved