Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Гадяцького районного суду Полтавської області з позовом до відповідача [PERSON] про припинення обов`язку по утриманню дитини. В заяві позивач зазначив, що з 16 грудня 2015 року перебував з [PERSON] у шлюбі, який розірвано рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 вересня 2017 року. У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 26 жовтня 2016 року, на підставі виконавчого листа №526/2256/16-ц від 03 січня 2017 року, виданого Гадяцьким районним судом з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини - [PERSON] . Заявою від 18 січня 2018 року, завіреною приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу на прохання його колишньої дружини [PERSON] та її чоловіка [PERSON] він надав згоду на усиновлення [PERSON] його малолітньої дочки [PERSON] . Згідно рішення Київського районного суду м.Полтави від 18 вересня 2020 року у справі № 552/3885/20 [PERSON] усиновлено дитину - [PERSON] , [INFO] , якій змінено прізвище на [PERSON] , а по батькові - на [PERSON] . Після усиновлення дитини кровний батько втратив на дитину права, і повинен бути звільнений від усіх обов`язків по вихованню та утриманню усиновленої [PERSON] дитини. Тому позивач просив суд визнати його обов`язок по утриманню малолітньої [PERSON] таким, що припинено, та відповідно до ст.197, ст. 232 Сімейного кодексу України звільнити його від сплати аліментів та заборгованості за аліментами, яка почала утворюватися з березня 2022 року. Ухвалою судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 02 червня 2022 року справу передано на розгляд за підсудністю до Київського районного суду м. Полтави (а.с. 11-12). Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 29 червня 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у загальному позовному провадженні. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30 серпня 2022 року до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача залучені [PERSON] та Гадяцький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 29). Відповідач відзиву на позов не надала. Треті особи письмових пояснень по суті справи також не надали. Інші заяви та клопотання від учасників справи суду не надходили. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. При цьому посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] , яка про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила. Третя особа Гадяцький відділ державної виконавчої служби у Миргородському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), в судове засідання свого представника не направила, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] в засідання також не з`явився, будучі повідомленим про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, зважаючи на відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились. Заслухавши позивача, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 16 грудня 2015 року виконавчим комітетом Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] , змінила на прізвище чоловіка [PERSON] , актовий запис № 2. Від спільного шлюбу подружжя має неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно серії [NUMBER] від 22 серпня 2017 року. Вказані обставини встановлені рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 11 вересня 2017 року в цивільній справі №526/1794/17 (а.с. 5). Вказаним рішенням шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В подальшому [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Вказана обставина встановлена рішенням Київського районного суду м. Полтави від 18 вересня 2020 року у цивільній справі №552/3885/20 (а.с. 7-8). Цим же рішенням оголошено [PERSON] , громадянина України, усиновлювачем малолітньої [PERSON] , [INFO] . Внесено зміни до актового запису №07 від 06.09.2016 року [PERSON] , складеного виконавчим комітетом Краснолуцької сільської ради Гадяцького району Полтавської області, та змінено прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] », ім`я дитини залишено без змін, по батькові змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] , дату народження та місце народження дитини залишено без змін, в графі «батьки» записано: батько - прізвище « [PERSON] », ім`я - « [PERSON] », по батькові « [PERSON] », громадянство - «громадянин України». Зазначене рішення набрало законної сили 20 січня 2020 року. Також встановлено, що з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання малолітньої [PERSON] (до усиновлення - [PERSON] ) у розмірі 1/4 частини його заробітку. Вказана обставина підтверджується постановою начальника відділу Гадяцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 17 липня 2019 року у виконавчому провадженні №50330484 (а.с.6). У частині другій статті 51 Конституції України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічний обов`язок закріплений у частині першій статті 180 СК України. Відповідно до частини першої статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 18 вересня 2020 року у справі №552/3885/20 про усиновлення малолітньої [PERSON] набрало законної сили 20 жовтня 2020 року (а.с. 7-8). Тобто, з 20 жовтня 2020 року усиновлення [PERSON] [PERSON] вважається здійсненим. За змістом частини другої статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Згідно із частиною першою статті 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. При усиновленні дитини однією особою ці права та обов`язки можуть бути збережені за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням (частина третя статті 232 СК України). Частинами четвертою, п`ятою статті 232 СК України визначено, що усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Щодо тлумачення положень абзацу другого частини першої статті 232 СК України в контексті збереження прав та обов`язків з дитиною одним із батьків за походженням, то їх треба розуміти таким чином, що законодавець передбачив можливість дитині, яка усиновлена однією особою, зберегти правовий зв`язок із батьком або матір`ю за походженням, які не позбавлені батьківських прав та надали згоду на усиновлення. При цьому таке збереження правового зв`язку можливо лише у спосіб, який виключає ситуацію в якій у дитини, з юридичної точки зору, будуть одночасно наявні дві матері або два батька. Тобто у разі, якщо дитина усиновлена чоловіком, збереження прав та обов`язків між дитиною та її батьком за походженням (біологічним батьком) виключене, однак можливе збереження прав та обов`язків між матір`ю та дитиною. Відповідно, якщо усиновлювачем є жінка, збереження прав та обов`язків між дитиною та її матір`ю за походженням (біологічною матір`ю) виключається, але можуть бути збережені права та обов`язки між батьком та дитиною. Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 522/5039/21, провадження № 61-4147св22 З наведеного вбачається, що після усиновлення [PERSON] ( [PERSON] ) згідно із частиною першою статті 232 СК України припинилися особисті та майнові права і обов`язки між нею та [PERSON] . Відповідно, припинився і обов`язок [PERSON] по утриманню дитини, сплати аліментів на її утримання. Тому підлягає до задоволдення позовна вимога про визнання обов`язку [PERSON] по утриманню [PERSON] , [INFO] , припиненим. Відповідно до частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Як повідомив суду позивач, по лютий 2022 року аліменти на утримання малолітньої [PERSON] ним сплачені. А з березня 2022 року у зв`язку з втратою ним роботи виникла заборгованість по аліментам. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оскільки судом встановлено, що після усиновлення дитини припинився обов`язок [PERSON] по утриманню дитини, але виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні, продовжується нарахування заборгованості по аліментам, суд приходить до висновку про необхідність звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментам за період з 01 березня 2022 року. Тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved