Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернулась до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . До дня смерті чоловік проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . На час смерті проживав один. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , на території Єрчицького старостинського округу Квітневої територіальної громади Житомирського району, Житомирської області. Звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, зокрема на житловий будинок, заявник отримала відмову в зв`язку з тим, що нею не надано нотаріусу підтвердження прийняття нею спадщини. Заявник не подавала заяву про прийняття спадщини нотаріусу протягом шести місяців з дня смерті чоловіка, однак вона прийняла спадщину вступивши у фактичне володіння спадковим майном житловим будинком [ADDRESS] . За вказаних обставин заявник вважала, що прийняла спадщину після смерті чоловіка. Заявник просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Представник заінтересованої особи: Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечують. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши представника заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28 серпня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] помер [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 07-П /а.с. 3/. \~ \~ \~ \~Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 14 листопада 2017 року Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, [PERSON] та [PERSON] з 25 грудня 1991 року перебували у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 3190 /а.с. 4/. \~ \~ \~ \~Згідно повідомлення № 285/02-21 від 30 травня 2022 року Квітневої сільської ради Житомирського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , згідно погосподарської книги № 1 за 2001-2005 роки являється головою домогосподарства за особовим рахунком [ADDRESS] . Проживав та був зареєстрований за вищевказаною адресою одиноко. Запис в погосподарській книзі № 1 за 2001 - 2005 роки «помер» зроблено без зазначення дати смерті /а.с. 5/. \~ \~ \~ \~Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданої 31 травня 2022 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, у Спадковому реєстрі інформація відносно [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня /а.с. 6/. \~ \~ \~ \~Відповідно до повідомлення № 116/02-14 від 25 серпня 2022 року приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, [PERSON] відмовлено у оформлені спадкових прав після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , так як пропущений строк для прийняття спадщини /а.с. 7/. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона проживала по сусідству з чоловіком заявника [PERSON] , який \~ \~ \~ \~ помер [INFO] , і заявник також проживала та проживає на даний час за вказаною адресою, веде домашнє господарство, обробляє земельну ділянку. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 1, 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно із статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Для оформлення права на спадщину необхідно щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до [INFO] , фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР). \~ \~ \~ \~Статтями 548, 549 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Якщо спадкодавець помер до [INFO] , то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовження строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин. \~ \~ \~ \~Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтва про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Вимога ч. 2 ст. 315 ЦПК України вказує, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~ \~ \~ \~Таким чином, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved