Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

22 березня 2021 року до суду надійшла позовна заява відповідно до якої 16 жовтня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено трудовий договір № 448. Відповідно до умов вказаного Трудового договору, відповідач приймається на роботу для виконання трудових функцій «водій транспортного засобу міжнародних вантажних перевезень». Позивач є транспортною компанією, яка надає послуги із перевезення вантажів різного роду, який належать третім особам. 04.07.2019 року відповідач, керуючи вантажним автомобілем Mercedes державний номер [NUMBER] із трейлером державний номер [NUMBER] , здійснюючи перевезення вантажу автомобілі згідно переліку, який наведений у CRM № 0031354, внаслідок порушення ПДР здійснив ДТП, внаслідок чого було завдано механічні пошкодження одному із автомобілів із вантажу, що перевозився, який належить третій особі замовнику транспортних послуг Autohaus Feser GmbH. Даний факт завдання матеріальних збитків третій особі, підтверджується відповідачем шляхом поставлянням останнім власного підпису на CRM № 0031354. Позивачем було у третьої особи замовлено та сплачено ремонтні роботи по відновленню пошкодженого автомобіля всього на загальну суму 2\~727, 12 євро, які позивач і просить стягнути з відповідача. Ухвалою Летичівського районного суду від 25 березня 2021 року було відкрито загальне позовне провадження у справі. 24 січня 2022 року представник відповідача адвокат Одінцов Е. В. подав відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі, у зв`язку із недоведеністю позивачем обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. 20 жовтня 2022 року представник позивача адвокат Расторгуєв О. В. подав заяву про розгляд справи без участі позивача та їх представника за наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями. Позовну заяву підтримують в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача адвокат Одінцов Е.\~В. просить відмовити у задоволенні позову, оскільки гарантійний ремонт пошкодженого автомобіля проводився 25.01.2019 року, відповідно до якого сума ремонту складає 2\~727 євро 12 центів, які позивач і просить стягнути з відповідача. Проте, як стверджує позивач, ДТП внаслідок якого і було завдано пошкодження вказаному автомобілі, який транспортувався відповідачем на вантажному автомобілі Mercedes, сталося 04.07.2019 року. Крім того, автомобіля, якому завдано пошкодження, немає в переліку автомобілів, які транспортувалися відповідачем 04.07.2019 року. Також невідомо, чи позивач звертався до страхової компанії і чи було йому виплачена страхове відшкодування. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. 16.10.2018 року між ЗАТ «Віком» та [PERSON] було укладено трудовий договір № 448. 07.06.2019 року Наказом № 3А3062 [PERSON] відряджено для перевезення вантажів за різними маршрутами. 30.07.2019 року Наказом №5А545 [PERSON] було звільнено з роботи згідно частиною 1 статті 55 Трудового кодексу Литовської Республіки (за ініціативою робітника без особливих причин). Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної № 0031354 від 04 липня 2019 року перевозилися: VW GOLF (WVWZZZAUZJP625226); VW GOLF (WVWZZZAUZKW651965); VW UPhT (WVWZZZAAZJD218875); VW GOLF (WVWZZZAUZJP618785); VW GOLF (WVWZZZAUZJW278045); VW GOLF (WVWZZZAUJP619630); VW GOLF (WV WZZZAUZK W651839); YW Passat (WV WZZZ3CZFE481566); VW GOLF (WV WZZZAUZJP158215). На підтвердження проведення ремонтних робіт та розрахунку збитків було надано: Рахунок Гарантійного ремонту № 116 від 25.01.2019 р., згідно якого було проведено ремонтні роботи на транспортному засобі з номером шасі [NUMBER] , Модель: SpacT150MBHiS&Sshine на суму 1272,99 євро та Рахунок гарантійного ремонту № 116 від 25.01.2019 р. згідно якого було проведено ремонтні роботи на транспортному засобі з номером шасі [NUMBER] , Модель: SpacT150MBHiS&Sshine на суму 1454,13 євро. Проте автомобіль з номером шасі [NUMBER] , Модель: SpacT150MBHiS&Sshine відсутній у переліку транспортних засобів, які перевозилися відповідачем відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної № 0031354. Крім того, з Рахунка Гарантійного ремонту № 116 від 25.01.2019 р. та Рахунок Гарантійного ремонту № 1 16 від 25.01.2019 р. вбачається, що ремонт було проведено на станції обслуговування автомобілів Citroen, однак згідно з міжнародною - товарно транспортною накладною № 0031354 відповідач перевозив лише авто марки Volkswagen. Також відповідно до п. 3 Порядку відшкодування шкоди в повному обсязі, затвердженого наказом директора ЗАО Vykom VT-17/021 від 2017-07-01 майно працівнику передається на підставі підписань відповідних актів прийому - передачі майна або інших документів, з яких можна зрозуміти, що майно було передано працівникові, майно може бути передано працівнику і без підписання додаткових документів, якщо зберігання, приймання, передача, продаж, закупівля або транспортування таких матеріальних цінностей безпосередньо пов`язані з трудової функції працівника, або такі матеріальні цінності є засобами, необхідними для використання працівником при виконанні його трудової функції. Проте з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не вбачається підписання акту прийому - передачі на транспортний засіб з номером шасі [NUMBER] , Модель: SpacT150MBHiS&Sshine. Суд погоджується з доводами представника відповідача, про те, що факт вчинення ДТП не було взагалі зафіксовано ні в Міжнародній товарно-транспортній накладній, ні протоколом уповноважених працівників правоохоронних органів, та не було проведено належних експертиз щодо встановлення наявності пошкоджень та завданих збитків. Крім того, у тексті позовної заяви зазначено, що розмір матеріального збитку, який завданий Відповідачем майну третій особі, і який було відшкодовано Позивачем, становить 6\~721,93 Євро, що суперечить вищевикладеним у позовній заяві доводам Позивача про те, що розмір матеріального збитку, які Позивач поніс внаслідок дій Відповідача становить 2\~727 євро 12 центів. Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення\~статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Згідно ч. 2\~ст. 1192 ЦК України\~розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~77\~ЦПК України,\~належними є\~докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задоволити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Враховуючи викладені позивачем обставини справи та надані докази, які судом оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку суд вважає, що позивач не надав належні та допустимі доказів\~вини відповідача у пошкодженні одному із автомобілів із вантажу, які він перевозив, розміру завданих збитків, та навіть факту вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що свідчить\~про відсутність\~у позивача\~права вимоги\~до відповідача\~та правових підстав для задоволення позову. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed