Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Заявник [PERSON] , [INFO] , звернулася в суд із заявою про надання права на шлюб, так як вона на даний час ще не досягла повноліття. Свої заявлені вимоги мотивує тим, що [INFO] їй виповнилося шістнадцять років, у відповідності до ст.22 СК України вона не досягла шлюбного віку. Однак на даний час є вагітною. Її майбутній чоловік також має бажання укласти шлюб. Її батьки також не проти даного шлюбу. Крім того, зазначає, що укладення даного шлюбу буде відповідати її інтересам та інтересам майбутньої дитини. Тому, із посиланням на вимоги ст.ст.4,22,23,27 СК України вважає, що надання права на укладення шлюбу для неї забезпечить стабільність відносин між подружжям та охорону інтересів майбутньої дитини, так як дитина народиться в повноцінній сім`ї. 05.09.2022 року відкрито провадження у справі. Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Заявник [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримала, просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, на укладення шлюбу її дочкою [PERSON] із [PERSON] погодилися, просить заяву задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить заяву [PERSON] задовольнити, так як має намір зареєструвати з нею шлюб. Суд розглянув справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] має намір одружитися із [PERSON] , [INFO] . Станом на 31.08.2022 року перебувала в стані вагітності 5-6 тиждень (а.с.8) Згідно ксерокопії паспорта громадянина України заявниця не досягла шлюбного віку, оскільки народилася [INFO] (а.с.4). За правилами пункту 2 частини 2 статті 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. Імперативною нормою статті 22 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Нормою статті 23 Сімейного кодексу України передбачається, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» заява про надання особі, яка досягла чотирнадцяти років, права на шлюб (ст. 23 СК України) повинна розглядатися судом в окремому провадженні (ч. 3 ст. 293 ЦПК України). При цьому, до участі в справі залучаються один або обоє батьків (усиновлювачів) неповнолітньої дитини, піклувальник, особа, з якою передбачається реєстрація шлюбу, а також інші заінтересовані особи. Заперечення батьків (піклувальників) щодо надання права на шлюб не є підставою для відмови в задоволенні заяви, оскільки головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Відтак, державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства (частина 1 статті 27 Сімейного кодексу України). Оскільки заявниця не досягла вісімнадцяти років, однак на даний час є вагітною, то реєстрація шлюбу відповідатиме інтересам сторін та їх ненародженої дитини, забезпечить стабільність відносин між подружжям та охорону інтересів дитини. Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що слід надати [PERSON] право на шлюб. На підставі ст.ст. 22,23 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved