Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

Позивач 11.02.2020 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та просив здійснити поділ квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що є об`єктом права спільної сумісної власності подржжя; визнати за [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] право власності на Ѕ частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . 18.02.2020 відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. 25.02.2020 [PERSON] звернулась до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу про відкриття провадження, просила скасувати ухвалу про відкриття провадження та направити справу за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. 06.04.2020 року Київський апеляційний суд апеляційну скаргу повернув апелянту. 27.04.2020 [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом та заявою про забезпечення зустрічного позову. 26.05.2020 справа надійшла до Дарницького районного суду м. Києва після розгляду апеляційної скарги. 01.06.2020 ухвалою суду у задоволенні заяви [PERSON] про забезпеченння зустрічного позову відмовлено. 02.06.2020 зустрічний позов повернуто позивачу. 10.06.2020 [PERSON] звернулась до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу від 02.06.2020 про повернення зустрічного позову. 19.08.2020 відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 19.08.2020 апеляційну скаргу залишено без задоволення, ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02.06.2020 залишено без змін. 25.08.2020 Кивським апеляційним судом справу повернуто для продовження розгляду. 23.02.2021 представник відповідача звернулась до суду із заявою про зупинення провадження в справі №753/2725/20 до набрання законної сили рішеннями судів по справах: 369/5421/20 (Києво-Святошинський районний суд Київської області); 359/3385/20 (Бориспільський міськрайонний суд Київської області); 367/2621/20 (Ірпінський міський суд Київської області). 12.03.2020 [PERSON] звернувся до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог та просив визнати за ним: право власності на Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; право власності на Ѕ частину будинку загальною площею 210,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів і конструктивних елементів, які використано в процесу будівництва у вигляді житлового будинку на земельній ділянці площею 0,0794 га з кадастровим №8000000000:72:504:0170, що знаходитьчя в [ADDRESS] ; право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,794 га з кадастровим №8000000000:72:504:0170, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; право власності на паркомісце Г-65, що розташоване за адресою: [ADDRESS] . 03.03.2021 представник відповідача надала заперечення на заяву про збільшення позовних вимог. 03.03.2021 відповідно до ухвали заяву про збільшення позовних вимог залишено без руху. 28.05.2021 позивачем надано заяву про усунення недоліків заяви про збільшення розміру позовних вимог відповідно до якої просив: визнати за позивачем право власності на Ѕ частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за позивачем право власності на 97/200 частки будинку загальною площею 210,5 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за позивачем право власності на Ѕ частину будівельних матеріалів і конструктивних елементів, які використано в процесі будівництва існують у вигляді житлового будинку і розташовані на земельній ділянці площею 0.0794 га з кадастровим номером:8000000000:72:504:0170, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за позивачем право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0.0794 га з кадастровим номером: 8000000000:72:504:0170, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; визнати за позивачем право власності на паркомісце Г65, що розташовано за адресою: [ADDRESS] . 12.07.2021 представник відповідача надала заперечення на заяву про збільшення розміру позовних вимог. Вказала, про те, що в період шлюбу було придбано подружжям в [ADDRESS] . У будинку [ADDRESS] . Квартири були спільною сумісною власністю. Квартира [ADDRESS] була зареєстрована за домовленістю за відповідачем. Квартира [ADDRESS] - за позивачем. Позивач відчужив без згоди відповідача квартиру [ADDRESS] . 30.04.2020 відповідач звернулась до Ірпінського міського суду Київської області з позовом про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] за вказаною адресою. Справі було присвоєно №367/2621/20. Відповідач зазначила про те, що земельна ділянка в [ADDRESS] є особистою приватною власністю відповідно до ч.1 ст. 57 СК України, оскільки була набута в порядку спадкування. Відповідач вказала, що позивачем не є доведеним доказами належність йому Ѕ будівельних матеріалів і конструктивних елементів в об`єкті незавершеного будівництва та права власності на паркомісця 65-Г та 66Г в [ADDRESS] . 08.09.2021 представник позивача звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів. 15.09.2021 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 18.07.2022 представник позивача звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів, просив витребувати у ДТЕК «Київські електромережі» інформацію про те чи був відкритий особовий рахунок на постачання електроенергії на ім`я [PERSON] . 26.07.2022 на підставі ухвали було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 13.09.2022 представник відповідача звернулась до суду з клопотанням про зупинення провадження в справі. 13.09.2022 ухвалою суду у задоволенні клопотання про зупинення провадження в справі було відмовлено. 13.09.2022 ухвалою суду закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання сторони не прибули, про розгляд справи повідомлені в установленому законом порядку. Представником позивача надано заяву про розгляд справи без участі. Суд вивчивши матеріали справи, вважає можливим здійснити її розгляд за наданими доказами. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 09.06.1979 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що Жулянською сільською радою Києво-Святошинського р-ну Київської області було зроблено запис за №22. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] ( а.с.4, т.1). 28.09.2021 ТОВ «Київські енергетичні послуги» на виконання вимог ухвали про витребування доказів повідомлено про те, що у Товаристві для розрахунків за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] з 01.01.2019 відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] ( а.с. 10-11,т.2). 04.10.2021 приватний нотаріс Київського міського нотаріального округу Іванчик І.І. на виконання ухвали від 15.09.2021 надала копії документів, які містяться в нотаріальній справі, копію договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS] , укладеного між ТОВ «Житло киянам» та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І.І. 05.08.2010 за реєстровим №1450, а також копію згоди [PERSON] на купівлю та на укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] ( а.с. 14-62,т.2). 04.10.2021 КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на виконання вимог ухвали від 15.09.2021 надано копії документів з матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] . Повідомлено про те, що паркомісця за адресою: [ADDRESS] на праві власності не реєструвались ( а.с. 65-127, т.2). 02.09.2022 ТОВ «Київські енергетичні послуги» на виконання вимог ухвали про витребування доказів від 26.07.2022 повідомлено про те, що у Товаристві для розрахунків за спожиту електроенергію за адресою: [ADDRESS] для обліку спожитої та сплаченої електричної енергії відкрито особовий рахунок на ім`я [PERSON] . Інформація про переукладення договору про користування електричною енергією з іншою особою у Товаристві відсутня ( а.с. 174-178,т.2). 13.09.2022 ухвалою суду у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження в справі відмовлено. Згідно із ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно із ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 64 ЦК України, дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Договір про відчуження одним із подружжя на користь другого з подружжя своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя може бути укладений без виділу цієї частки. Згідно із ч.1 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ст. 66 СК України, подружжя має право домовитися між собою про порядок користування майном, що йому належить на праві спільної сумісної власності. Згідно із ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно із ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Згідно із ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зважаючи на надані сторонами докази та встановлені судом обставини, вимоги позовної заяви є такими, що підлягають частковому задоволенню. При зверненні до суду позивачем до позовної заяви було додано копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу та витяг з реєстру речових прав. На виконання ухвали суду від 15.09.2021 та 26.07.2022 володільцями інформації було надано відповіді та документи, витребувані судом. Таким чином на підставі доказів, а саме з матеріалів нотаріальної справи, надісланої 04.10.2021 на виконання ухвали від 15.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іванчик І.І. вбачається, що квартира за адресою: [ADDRESS] є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ( а.с. 14-62,т.2) та підлягає поділу. Позовні вимоги в частині визнання права власності на Ѕ частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] підлягають задоволенню, оскільки відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 10.03.2020 квартира зареєстрована за [PERSON] на праві приватної власності 05.12.2015, в період перебування в шлюбі з позивачем. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. 04.10.2022 ухвалою суду позовні вимоги в частині: про визнання за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] права власності на Ѕ будівельних матеріалів і конструктивних елементів, які використані в процесі будівництва, існують у вигляді житлового будинку і розташовані на земельній ділянці площею 0.0794 га з кадастровим номером: 8000000000:72:504:0170, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; про визнання за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] права власності на паркомісце Г65, що розташоване за адресою: [ADDRESS] залишено без розгляду на підставі заяви представника позивача. Інші позовні вимоги в частині поділу майна відповідно до заяви про збільшення позовних вимог задоволенню не підлягають, оскільки майно є особистою приватною власністю [PERSON] . Відповідно до заперечення на заяву [PERSON] про збільшення позовних вимог від 12.07.2021, подані [PERSON] щодо вимог про визнання права власності на 97/400 на частку будинку загальною площею 210,5 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] -х роках була виділена сільською радою померлій матері відповідача [PERSON] , яка будувала будинок. Земельну ділянку площею 0,10 га та будинок наприкінці 1970-х років було приватизовано померлою [PERSON] та [PERSON] . Після смерті матері в 2013 році її частина земельної ділянки площею 0,05 га та будинку успадкували [PERSON] та її брат по 0,025 га та 103/400 частки будинку кожен. З дозволу [PERSON] успадкована братом частина земельної ділянки площею 0,025 земельної ділянки та 103/400 частки будинку було продано третім особам, які проживають в тому ж будинку. Відтак, частка земельної ділянки, яка складається з 0,05 га, яка приватизована та 0,025, яка успадкована та частка будинку, яка складає 97/200 є приватизованою та 103/400 успадкованої не є спільним сумісним майном подружжя. Зважаючи на наведені обставини, позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню. Інші наведені у заявах по суті справи доводи позивача є такими, що не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та не впливають на висновки суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1984,80 грн.

Outcome: partial