Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву мотивує тим, що 29 жовтня 2011 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем, про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї складено актовий запис за №3569. Подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя. Спільне господарство не ведуть. Шлюбні відносини припинено. Протягом тривалого часу не спілкуються та не підтримують зв`язок між собою. Вважає, що за таких обставин спільне сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим, просить шлюб з відповідачем розірвати. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01 вересня 2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 14 вересня 2022 року відповідачем було подано відзив на позовну заяву, в якій відповідач не заперечує щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявним в матеріалах справи доказами, позовні вимоги позивача визнає та просить шлюб, укладений з позивачем розірвати з огляду на фактичне припинення шлюбних відносин. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 жовтня 2010 року Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї про що складено актовий запис за №3569, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . (а.с 15) Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 16-17) Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Статтею 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Зважаючи на принцип рівноправності жінки та чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час перебування в шлюбі, що передбачає можливість добровільного розірвання шлюбу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене та приймаючи до уваги обставини життя подружжя, які свідчать про те, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер. Відповідач визнав позов, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини розпаду сім`ї, на які посилається позивач, є поважними, примирення між подружжям, за таких обставин, неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач бажає залишити існуюче прізвище після розірвання шлюбу, про що зазначено в позовній заяві, суд приходить до висновку після реєстрації розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved