Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

22.09.2022 року позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до Деснянського районного суду м.Києва. Обгрунтовуючі свої вимоги тим, що 23.08.2016 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Від подружнього життя у сторін спільних дітей немає. Позивач з відповідачем ніколи і наразі спочатку вступу у шлюб до теперішнього часу не вели спільного господарства. Останніми роками стосунки з відповідачем розладилися, з її сторони зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, відповідач постійно використовує образи, моральну тиранію та різні види психологічного тиску. Відповідач почала жити виключно своїми інтересами. Подружнє життя фактично припинило своє існування. Сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують, а отже позивач переконаний, що збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.09.2022 року відкрито провадження у справі. Відповідно до вимог ст.ст. 19, 279 ЦПК України справа за вказаним позовом розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи. Сторони в судове засідання не з`явились. Про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд вважає за можливим проводити розгляд справи на підставі наявних в ній доказів без участі сторін. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Судом встановлено, що 23 серпня 2016 року між [PERSON] та [PERSON] Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1250, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. На теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved