Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

24.06.2021\~року Національний технічний університет «Дніпровська політехніка» (далі - Університет) звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за угодою про надання кредиту. В обґрунтування позову позивач зазначив, що між сторонами 01.09.2005 року укладено угоду № 22ЛК/ІЄЄ-05 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, відповідно до умов якої університет надав відповідачу кредит на навчання в університеті 2005-2006 навчальному році в розмірі 2\~813 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 26.12.2005 року. Відповідач зобов`язався повернути кредит та 3 відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, а в разі відрахування з університету повернути кошти, починаючи з третього місяця після відрахування. 01.09.2006 року між сторонами укладено додаткову угоду, якою у зв`язку з академічною відпусткою [PERSON] продовжено дію основної угоди з 01.09.2006 року по 20.10.2006 року. 01.10.2006 року [PERSON] відрахований з навчального закладу, тому кошти за навчання повинен був повернути 02.01.2007 року. Однак, [PERSON] кредитні кошти та проценти у строк не повернув, зв`язку з чим заборгованість за кредитом складає 5\~321,45 грн., з яких 2\~813 грн. кредит, 1187,84 грн. відсотки за період з 01.01.2007 року по 31.12.2020 року, 1\~320,61 грн. пеня відповідно до п.7.2 вищевказаної угоди. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за угодою № 22ЛК/ІЄЄ-05 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти в розмірі 5\~321,45 грн. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.12.2021 року, після усунення недоліків, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідач не скористався процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій просила розглянути справу без її участі представника, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилися. Про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до вимог\~ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 01.09.2005 року між сторонами укладено угоду № 22ЛК/ІЕЕ-05 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти, відповідно до якої Університет надав [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для навчання в Університеті у 2005-2006 навчальному році згідно з договором 7338/ІЕЕ-04 у розмірі 2813 грн., а відповідач зобов`язався повернути всю суму наданого кредиту та 3 відсотки річних за користування ним після закінчення навчання, починаючи з 12 місяця, виходячи із схеми: гроші за кожний рік кредитування повертаються протягом 3 років. Угода діє до дати повернення кредиту та відсотків за користування ним. Умовами угоди визначено, що одержувач кредиту має право продовжити строк цієї угоди на час перебування в академічній відпустці (а.с.5). Пунктом 7.2 вказаної угоди передбачено, що у випадку ухилення одержувача кредиту від його повернення чи відсотків за користування ним, одержувач сплачує Університету пеню в розмірі подвійної кредитної ставки Національного банку України від неповернутої в строк суми. Згідно з видатковим касовим ордером від 26.12.2005 року [PERSON] видано 2\~813 грн. (а.с.7). Додатковою угодою від 01.09.2006 року до угоди № 22ЛК/ІЕЕ-05 від 01.09.2005 року про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти сторони домовилися у зв`язку з академічною відпусткою одержувача кредиту з 12.05.2006 року по 30.06.2006 року продовжити дію основної угоди на термін з 01.09.2006 року по 20.10.2006 року, для чого використати залишок грошей від минулого навчального року в сумі 381 грн. (а.с.6). Відповідно до виписки з наказу № 222А від 06.03.2007 року [PERSON] відраховано з Університету за невиконання умов контракту з 01.10.2006 року (а.с.8). У зв`язку з невиконанням умов угоди у [PERSON] утворилась заборгованість. 23.11.2011 року [PERSON] направлено вимогу про повернення заборгованості за кредитом до 20.12.2011 року (а.с.9), яка відповідачем не виконана (а.с.10-11). Згідно з ч.1\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 ЦК України. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст. 526,\~530\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо повернення кредиту у нього утворилась заборгованість, яка складає 5\~321 грн. 45 коп., з яких: кредит-2\~813,00 грн., відсотки-1\~187,84 грн., пеня-1\~320,61 грн. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2270 грн. (а.с.18, 24). На підставі викладеного,

Outcome: approved