Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся [PERSON] з позовом до Косенівського ліцею Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконним рішенням посадової особи при здійсненні своїх повноважень. Позовна заява мотивована тим, що звертається до суду за захистом своїх конституційних прав і свобод, гарантованих йому нормами ст. 56 Конституції України, з вимогою відшкодування за рахунок державного бюджету матеріальної і моральної шкоди в сумі 200 000 гривень, завданої внаслідок прийняття директором Косенівського ліцею Кузьменко Л.І. незаконного Наказу від 05.11.2021 року № 29/01-30 про його відсторонення від роботи без збереження заробітної плати. Так, постановою від 03 травня 2022 року Черкаського апеляційного суду (справа № 705/5388/21, провадження № 22-ц/821/523/22): апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково; Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2022 року скасовано та прийнято нове рішення; позовні вимоги [PERSON] задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Косенівського ліцею Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області № 29/01-30 від 05 листопада 2021 року про відсторонення [PERSON] від роботи з 08 листопада 2021 року на час відсутності щеплення від СОVID-19 без збереження заробітної плати. Частиною першою статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктами 1 і 2 частини другої статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Реальні збитки, тобто витрати, які позивач зробив для відновлення свого порушеного права полягають в наступному: надрукуванні паперових документів та їхніх копій на виконання вимог положень статей 175-177, 351-356 ЦПК України, а також в надрукуванні заяви і звернення по ходу справи; поштових відправлень офіційної переписки з органами і установами. З урахуванням положеньпідпункту 6 пункту 4 частини 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір» (за виготовлення документів, долучених до справи взивається судовий збір, який дорівнює 0,003 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний аркуш копії) позивач вказує, що витратив на друк паперових документів та на поштові відправлення 1983,04 грн. Щодо упущеної вигоди зазначає, що положеннями частини першої і другої статті 8 ЦК України встановлено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права). Так, позивач вважає, що у спірних правовідносинах слід керуватися ст. 238 КЗпП України, якою встановлено,що при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного суду України, викладеними у пункті 10 Постанови від 24.12.1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», якщо буде встановлено, що на порушення статті 46 КЗпП роботодавець із власної ініціативи без законних підстав відсторонив працівника від роботи із зупиненням виплати заробітної плати, суд має задовольнити позов останнього про стягнення у зв`язку з цим середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу (стаття 235 КЗпП України). Обрахунок розміру середнього заробітку слід здійснювати

Outcome: dismissed