Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

У травні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Гатненської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області про визнання права власності на 1/2 частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обгрунтував тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , 1935 року народження, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 12.11.2010 року. На момент смерті батько проживав у смт. Хотінь, Сумського району Сумської області. Після смерті батька залишилось спадкове майно, що складається із: 1) земельної ділянки, загальною площею 0,2195 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3222481201:01:011:5118. 2) житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За життя заповіту батько не складав, а тому на момент смерті батька, спадкоємцями вищезазначеного майна за законом був він та його мати - [PERSON] , 1940 року народження. Інші спадкоємці, які мали б право на обов`язкову часту у спадщині відсутні. Після смерті батька, державним нотаріусом Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В. І. було відкрито спадкову справу № 783/2010. Його мати подала нотаріусу заяву в порядку ст. 1274 ЦК України, якою відмовилась від своєї частки у спадщині на її користь. [INFO] його мати померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 06.01.2011 року. 09 червня 2017 року державним нотаріусом йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку. Щодо оформлення спадкових прав на житловий будинок, державний нотаріус відмовив їй у вчиненні даної нотаріальної дії, видавши 09.06.2017 р. відповідну постанову. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підставами до відмови в оформленні моїх спадкових прав на житловий будинок з надвірними будівлями стали наступні обставини. При зверненні за вчиненням нотаріальної дії нотаріусу було надано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби, видане виконавчим комітетом Києво-Святошинської районної Ради депутатів трудящихся Київської області від 13.08.1968 р. Вищевказаний будинок був збудований його батьками, які з 14.08.1959 року перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Бортницьким бюро ЗАГС, Бориспільського району Київської області. Таким чином, вищевказане домоволодіння належало його батькам на праві спільної сумісної власності відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який втратив чинність із набранням чинності Сімейним кодексом України. Однак, після смерті батька, його мати, відмовившись від своєї частки у спадщині на його користь, не подала нотаріусу заяву про виділ своєї частки із спільного майна подружжя, як і заяву про небажання виділяти свою частку. За життя частка матері у спільному майні також виділена не була. З огляду на це, нотаріус був позбавлений можливості встановити частку спадкодавця у спадковому майні, яка підлягала б спадкуванню ним за законом. Крім того, 04.04.2004 р. ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 2-792/02 було накладено арешт на спадковий житловий будинок, що стало додатковою підставою до відмови у вчиненні нотаріальної дії. 07 травня 2018 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 2-792/02 арешт на житловий будинок було скасовано. Ухвалою вищевказаного суду від 02.08.2018 р. було виправлено описку, допущену у попередній ухвалі щодо назви вулиці, на якій розташований будинок та зазначено вірно « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2019 р. було виправлено описку, допущену у резолютивній частині ухвали від 07.05.2018 р. та зазначено вірно дату ухвали, якою було накладено арешт «04 квітня 2002 року» замість «20 листопада 2002 року». Таким чином, на даний час спадкове майно під арештом не перебуває і інші обтяження щодо нього не застосовані. Вказаний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, індексний номер 199091063 від 05.02.2020 р. Разом з тим, він все одно позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті батька на частку житлового будинку через не виділення матір`ю за життя своєї частки у спільному майні подружжя, а тому вимушений звернутись до суду із даним позовом. Право власності спадкодавця на вищевказане домоволодіння підтверджується зазначеним вище свідоцтвом на забудову індивідуальної садиби, видане виконавчим комітетом Києво-Святошинської районної Ради депутатів трудящихся Київської області від 13.08.1968 р., а також Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, № 490344 від 06.05.2003 р., копію якого надаю суду. Оскільки інші спадкоємці окрім мене відсутні, належним відповідачем за даним позовом є Гатненська сільська об`єднана територіальна громада в особі Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, на території якої знаходиться спадкове майно. Таким чином, за діючим на час закінчення будівництва будинку законодавством, його матері і батькові у домоволодінні належало по 1/2 частці житлового будинку та надвірних будівель. Таким чином, з урахуванням відмови матері на його користь від своєї частки у спадщині, він має право на спадкування 1/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , оскільки дана частка за життя належала моєму батькові у праві спільної сумісної власності. Відповідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації Києво- Святошинської районної ради Київської області» № 41 від 19.01.2017 р., за результатами технічної інвентаризації, станом на 26.12.2016 р. загальна площа житлового будинку збільшена на 3,6 кв. м за рахунок самочинного переобладнання існуючої прибудови та коридору та становить 130,1 кв. м., житлова площа не змінилась та становить 91,0 кв. м. В цілому домоволодіння складається з житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «Л», гаражу літ. «Г», сараю літ. «Д», погребу літ. «Ж», самочинно збудованого сараю літ. «И», вбиральні літ. «И», огорож № 1, 3, 6, 7. Згідно приміток, зроблених в технічному паспорті на садибний (індивідуальний житловий будинок), сарай літ. «И» є самочинно збудованим, а прибудова літ. «а», яка складається з переобладнаних приміщень 1-1 площею 1,9 м кв., 1-2 площею 10,1 м кв. та 1-9 пл. 8,5 м кв. - самочинно переобладнаною. На підставі вищевикладеного, позивач просив суд визнати за ним в порядку спадкування після смерті [INFO] батька, [PERSON] , право власності на: - 1/2 частину житлового будинку (літ. А), а також на 1/2 частину надвірних будівель і споруд: сарая (літ.Б), літньої кухні (літ.Л), гаража (літ.Г), сарая (літ.Д), погріба (літ.Е), погріба (літ.Ж), вбиральні (літ.Й), огорожі (№1, №3, №6, №7), розташованих за адресою: [ADDRESS] . - 1/2 частину будівельних матеріалів і конструкцій, з яких самочинно побудований сарай (літ. И) та самочинно переобладнана прибудова (літ. «а»), яка складається з переобладнаних приміщень 1-1 площею 1,9 м кв., 1-2 площею 10,1 м кв. та 1-9 пл. 8,5 м кв., розташованих за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. До суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов підтримав, просив суд його задовольнити. У судове засідання представник Гатненської сільської об`єднаної територіальної громади в особі Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. До суду направив заяву про розгляд справи у відсутності їх представника за наявними матеріалами справи. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5\~ст. 268 ЦПК України\~датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. [INFO] помер його батько, [PERSON] , 1935 року народження, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 12.11.2010 року. На момент смерті батько проживав у смт. Хотінь, Сумського району Сумської області. Після смерті батька залишилось спадкове майно, що складається із: 1) земельної ділянки, загальною площею 0,2195 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 3222481201:01:011:5118. 2) житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . За життя заповіту батько не складав, а тому на момент смерті батька, спадкоємцями вищезазначеного майна за законом був він та його мати - [PERSON] , 1940 року народження. Інші спадкоємці, які мали б право на обов`язкову часту у спадщині відсутні. Після смерті батька, державним нотаріусом Сумської районної державної нотаріальної контори Блошенко В. І. було відкрито спадкову справу № 783/2010. Його мати подала нотаріусу заяву в порядку ст. 1274 ЦК України, якою відмовилась від своєї частки у спадщині на її користь. [INFO] його мати померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] від 06.01.2011 року. 09 червня 2017 року державним нотаріусом йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку. Щодо оформлення спадкових прав на житловий будинок, державний нотаріус відмовив їй у вчиненні даної нотаріальної дії, видавши 09.06.2017 р. відповідну постанову. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, підставами до відмови в оформленні моїх спадкових прав на житловий будинок з надвірними будівлями стали наступні обставини. При зверненні за вчиненням нотаріальної дії нотаріусу було надано свідоцтво на забудову індивідуальної садиби, видане виконавчим комітетом Києво-Святошинської районної Ради депутатів трудящихся Київської області від 13.08.1968 р. Вищевказаний будинок був збудований його батьками, які з 14.08.1959 року перебували у зареєстрованому шлюбі, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Бортницьким бюро ЗАГС, Бориспільського району Київської області. Таким чином, вищевказане домоволодіння належало його батькам на праві спільної сумісної власності відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який втратив чинність із набранням чинності Сімейним кодексом України. Однак, після смерті батька, його мати, відмовившись від своєї частки у спадщині на його користь, не подала нотаріусу заяву про виділ своєї частки із спільного майна подружжя, як і заяву про небажання виділяти свою частку. За життя частка матері у спільному майні також виділена не була. З огляду на це, нотаріус був позбавлений можливості встановити частку спадкодавця у спадковому майні, яка підлягала б спадкуванню ним за законом. Крім того, 04.04.2004 р. ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 2-792/02 було накладено арешт на спадковий житловий будинок, що стало додатковою підставою до відмови у вчиненні нотаріальної дії. 07 травня 2018 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 2-792/02 арешт на житловий будинок було скасовано. Ухвалою вищевказаного суду від 02.08.2018 р. було виправлено описку, допущену у попередній ухвалі щодо назви вулиці, на якій розташований будинок та зазначено вірно « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.12.2019 р. було виправлено описку, допущену у резолютивній частині ухвали від 07.05.2018 р. та зазначено вірно дату ухвали, якою було накладено арешт «04 квітня 2002 року» замість «20 листопада 2002 року». Таким чином, на даний час спадкове майно під арештом не перебуває і інші обтяження щодо нього не застосовані. Вказаний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження, індексний номер 199091063 від 05.02.2020 р. Разом з тим, він все одно позбавлений можливості оформити свої спадкові права після смерті батька на частку житлового будинку через не виділення матір`ю за життя своєї частки у спільному майні подружжя, а тому вимушений звернутись до суду із даним позовом. Право власності спадкодавця на вищевказане домоволодіння підтверджується зазначеним вище свідоцтвом на забудову індивідуальної садиби, видане виконавчим комітетом Києво-Святошинської районної Ради депутатів трудящихся Київської області від 13.08.1968 р., а також Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно, № 490344 від 06.05.2003 р., копію якого надаю суду. Оскільки інші спадкоємці окрім нього відсутні, належним відповідачем за даним позовом є Гатненська сільська об`єднана територіальна громада в особі Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, на території якої знаходиться спадкове майно. Таким чином, за діючим на час закінчення будівництва будинку законодавством, його матері і батькові у домоволодінні належало по 1/2 частці житлового будинку та надвірних будівель. Таким чином, з урахуванням відмови матері на його користь від своєї частки у спадщині, він має право на спадкування 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , оскільки дана частка за життя належала моєму батькові у праві спільної сумісної власності. Відповідно до листа КП «Бюро технічної інвентаризації Києво- Святошинської районної ради Київської області» № 41 від 19.01.2017 р., за результатами технічної інвентаризації, станом на 26.12.2016 р. загальна площа житлового будинку збільшена на 3,6 кв. м за рахунок самочинного переобладнання існуючої прибудови та коридору та становить 130,1 кв. м., житлова площа не змінилась та становить 91,0 кв. м. В цілому домоволодіння складається з житлового будинку літ. «А», сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «Л», гаражу літ. «Г», сараю літ. «Д», погребу літ. «Ж», самочинно збудованого сараю літ. «И», вбиральні літ. «И», огорож № 1, 3, 6, 7. Згідно приміток, зроблених в технічному паспорті на садибний (індивідуальний житловий будинок), сарай літ. «И» є самочинно збудованим, а прибудова літ. «а», яка складається з переобладнаних приміщень 1-1 площею 1,9 м кв., 1-2 площею 10,1 м кв. та 1-9 пл. 8,5 м кв. - самочинно переобладнаною. Відповідно до положень ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно п. 26. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 Про судову практику у справах про спадкування при вирішенні спорів по справах про спадкування за законом необхідно враховувати, що частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними, якщо тільки спадкоємці: за усною домовленістю між собою не змінили розмір частки когось із них в спадщині, яка складається з рухомого майна; за письмовою угодою (договором), посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортного засобу, не змінили розмір часток в спадщині когось із них (ст. 1267 ЦК України). При поділі спадщини між спадкоємцями необхідно враховувати правило частини першої статті 1278 ЦК України про те, що коли спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між спадкоємцями, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними. При розподілі такої спадщини необхідно застосовувати норми, що регулюють відповідні правовідносини спільної часткової власності. У статтях 1296, 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 та листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 331 ЦК України встановлено загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З моменту прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації виникає і право власності на цей об`єкт, яке може бути об`єктом спадкування. Відповідно до частини третьої статті 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Пленум Верховного Суду України у пункті 7 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК України), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Судом встановлено, що оскільки [PERSON] , який помер [INFO] та заповіт не залишив, спадкування після його смерті підлягає здійсненню за законом. До складу спадщини [PERSON] ввійшли усі права та обов`язки, що йому належали на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема, право власності на 1/2 частину будівельних матеріалів і конструкцій, з яких самочинно побудований сарай (літ. И) та самочинно переобладнана прибудова (літ. «а»), яка складається з переобладнаних приміщень 1-1 площею 1,9 м кв., 1-2 площею 10,1 м кв. та 1-9 пл. 8,5 м кв., розташованих за адресою: [ADDRESS] . Встановивши, що спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є: син [PERSON] , тому суд, приходить до висновку про визнання за спадкоємцем право власності на 1/2 частину житлового будинку (літ. А), а також на 1/2 частину надвірних будівель і споруд: сарая (літ.Б), літньої кухні (літ.Л), гаража (літ.Г), сарая (літ.Д), погріба (літ.Е), погріба (літ.Ж), вбиральні (літ.Й), огорожі (№1, №3, №6, №7), розташованих за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частину будівельних матеріалів та обладнання, що були використані при самочинному будівництві сараю на земельній ділянці: [ADDRESS] .

Outcome: approved