Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

В лютому 2022 року позивач [PERSON] через свого представника адвоката Панова Д.І. звернулась до суду із позовом до відповідача ТОВ «Бі ЕлДжи Мікрофінанс», в якому просила визнати недійсним кредитний договір № 3802127 від 26.09.2021, укладений між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та позивачем. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу стало відомо про те, що 26.09.2021 року між нею та відповідачем було укладено кредитний договір № 3802127, за умовами якого позивач нібито отримала кредит в сумі 5000,10 грн. Крім зазначеного договору, позивачу стало відомо про подання третіми особами від її імені до різних фінансових установ 53 заяв на отримання кредиту. В зв`язку із шахрайськими діями третіх осіб, позивачем було подано до правоохоронних органів повідомлення про вчинення кримінального правопорушення. Позивач вказує, що спірний договір вона не підписувала, грошові кошти не отримувала, та взагалі жодної заявки на отримання у відповідача грошових коштів не направляла. Посилаючись на викладене, а також з огляду на те, що позивачем договір фактично підписано не було, оспорюваний договір укладений без належного волевиявлення позивача, а відтак наявні підстави для визнання цього договору недійсним. В зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду із даним позовом. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.04.2022 року, у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклик сторін. В серпні 2022 року від представника відповідача до суду надійшли пояснення, в відповідно до яких сторона відповідача вказувала про те, що є неналежним відповідачем у справі, оскільки, право вимоги за вказаним договором було відступлено іншому товариству, яке на даний час є належним кредитором за спірним договором. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16.08.2022 року, було витребувано повторно від Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» належним чином завірену копію кредитного договору № 3802127 від 26.09.2021 року з усіма додатками, а також докази на підтвердження переведення Товариством з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» на рахунок [PERSON] суму коштів в розмірі 5010,00 грн., а також розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін було відкладено. У вересні 2022 року від представника відповідача на виконання зазначеної ухвали суду надійшла заява, відповідно до якої сторона відповідача вказувала про неможливість надання запитуваних документів, оскільки, останні передані новому кредитору на виконання умов договору про відступлення прав вимоги від 29.11.2021 року № 29/11-1. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.09.2022 року, було вирішено перейти від розгляду даної цивільної справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду даної справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до судового розгляду. В судове засідання викликано сторони. Представник позивача в судове засідання не з`явився. До суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що 26.09.2021 року між позивачем та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» був укладений кредитний договір № 3802127, відповідно до якого відповідач надав позивачу грошові кошти в розмірі 5000,10 грн. 29.11.2021 року між ТОВ «Вердикт Капітал» (новий кредитор) та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» (кредитор) було укладено договір № 29/11-1 про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами. Відповідно до умов укладеного договору, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (Додаток №1 до Договору), укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). У відповідності до реєстру боржників, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» з одного боку, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» з іншого боку на виконання договору № 29/11-1 від 29.11.2021 року підписали реєстр боржників про відступлення ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, у тому числі відносно боржника [PERSON] за вказаним кредитним договором. Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, між відповідачем на ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із положеннями ст. 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати по пред`явленому позову при наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить таке право, вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи. За приписами статті 51 ЦПК України, суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України(2004 р.), норми якої кореспондуються зі статтею 51ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIІІ, чинній з 15.12.2017 р.). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18). Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Позивач пред`явила позов до відповідача ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» про визнання недійсним кредитного договору № 3802127 від 26.09.2021, укладений між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та позивачем. Однак, за договором № 29/11-1 про відступлення права вимоги, укладеним між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до останнього перейшли права первісного кредитора у спірному зобов`язанні. За таких обставин, ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» не є належним відповідачем у даній справі. Сторона позивача в ході розгляду справи клопотань про залучення до участі у справі, як співвідповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» або заміну неналежного відповідача належним, - не заявляла. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача пред`явлено позов до неналежного відповідача, та в ході розгляду справи у відповідності до вимог цивільного процесуального закону стороною позивача не було заявлено клопотань про залучення до участі у справі належного відповідача та/або співвідповідача, а відтак наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed