Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнила та яким просила просив встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] померлого [INFO] . А також, просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на земельну ділянку площею 3,63 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради, Ізмаїльського району Одеської області, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ОД № 039693 від 17.06.1999 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на спадкову земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою уточненні позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що спадкодавця [PERSON] знав добре, він був його сусідом. Після смерті [PERSON] , його син та позивач по справі [PERSON] залишився проживати в будинку спадкодавця, доглядав за будинком, робив в будинку ремонт, обрабляв земельну ділянку, яка залишилась після смерті батька. Підтвердив факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що спадкодавця [PERSON] та позивача [PERSON] знає добре, вони сусіди. [PERSON] був єдиним сином спадкодавця та на час смерті проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , доглядав за ним та будинком, обробляв земельну ділянку. Підтвердив факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Вислухавши пояснення представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.06.2022 року закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,63 га, яка розташована на території Озерненської сільської ради, Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ОД № 039693 від 17.06.1999 року, виданого на підставі рішення VІІІ сесії 23 скликання Озерненської сільської ради народних депутатів Ізмаїльського району Одеської області від 20 квітня 1999 року № 64, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за ОД № 10-15-38. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.02.2000 року, виданого виконавчим комітетом Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер [INFO] . За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] , згідно ст. 525 ЦК УРСР (1963 року), відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Частиною 1 статті 524 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 68867995 від 29.04.2022 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Статтею 529 ЦК УРСР (1963 року) передбачено, що при спадкоємствi за законом спадкоємцями першої черги є, в рiвних частках, дiти (у тому числi усиновленi), дружина i батьки (усиновителi) померлого. До числа спадкоємцiв першої черги належить також дитина померлого, яка народилася пiсля його смертi. Онуки i правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час вiдкриття спадщини немає в живих того з їх батькiв, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порiвну в тiй частцi, яка належала б при спадкоємствi за законом їх померлому родителю. Спадкоємицями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] є: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 16.12.1960 року, виданого виконавчим комітетом Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 09.03.1978 року, виданого виконавчим комітетом Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Факт прийняття спадщини шляхом управління та володіння спадковим майном [PERSON] після смерті [PERSON] померлого [INFO] підтверджений поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] допитаними в судовому засіданні. Таким чином, [PERSON] вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року). В свою чергу, відповідач [PERSON] фактично в управління або володіння спадковим майном не вступала та до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини не подавала, тому вважається такою, що не прийняла спадщину. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved