Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який залишив заповіт на користь позивача. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що за адресою: [ADDRESS] . Це господарство відносилося до колгоспного двору. Позивач після смерті батька прийняла спадщину, подавши до державного нотаріуса Коломийської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Петрук О.Л. відповідну заяву. В подальшому, з метою оформлення своїх прав на вказане спадкове майно вона звернулась до вказаної нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі зазначеного свідоцтва, оскільки право власності на це майно зареєстроване за померлим [PERSON] як за головою колгоспного двору, частки його та інших власників у майні колгоспного двору не виділено. В зв`язку з цим позивачу рекомендовано звернутися з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на зазначене нерухоме майно. Тому позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Представник позивачки, адвокат Голіней Л.Д. 29.08.2022 року подала клопотання про проведення судового засідання без її та позивачки участі. Представник відповідача, Нижньовербізької сільської ради Мокринчук О.І. в судове засідання не з`явилася, 18.07.2022 року подала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнала повністю, просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 22.07.2022 року, 16.08.2022 року та 26.09.2022 року відповідно подали заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю, просять розгляд справи проводити без їх участі. (а.с.46,48,57). В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. 25.07.1981 року позивач уклала шлюб з [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , у зв`язку з чим її дошлюбне прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] » (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивача вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] в с.Нижній Вербіж Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 (а.с.24). Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] залишив заповіт, посвідчений 23.02.2009 року секретарем Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, реєстровий №2, згідно з яким (заповітом) [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] , тобто позивачу (а.с.27). Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів № 70429 та копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленими Обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 27.10.2021 року та 02.10.2015 року відповідно, спадкове нерухоме майно в [ADDRESS] складається із: : житлового будинку - «А», загальною площею 67,9 кв.м., житловою площею 52, 1 кв.м.; навісу - «Б»; літньої кухні - «В»; навісу - «Г»; вбиральні - «Д»; криниці - «№ 1»; огорожі «№ 2-4»; вимощення «І». Житловий будинок з господарськими будівлями споруджено у 1980, 1982 роках (а.с.11-22). Відповідно до даних довідок виконкому Нижньовербізької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області № 1002 від 17.11.2021 року спадковий будинок відносився до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 01.07.1990 року у спадковому будинку проживали: голова двору - [PERSON] , який помер [INFO] ; його дружина - [PERSON] ; дочка - [PERSON] , [INFO] ; онуки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] зять, [INFO] . На час смерті [PERSON] там проживали його вказані дочка та онуки особи, а також правнук [PERSON] , [INFO] (а.с.26). Судом встановлено, що з метою оформлення прав на спадщину за законом позивач звернувся з відповідною заявою до вищевказаної державного нотаріуса, яка рекомендувала їй звернутися з відповідним позовом, оскільки право власності зареєстроване за померлим [PERSON] як за головою колгоспного двору, частки його та інших власників у майні колгоспного двору не виділено, про що 29.10.2015 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.28). Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України \~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для визнання в порядку спадкування за позивачем як за єдиною спадкоємицею за заповітом права власності на вказане нерухоме майно колишнього колгоспного двору. При цьому суд бере до уваги, що відповідачі не витребували свої частки у цьому майні та не претендують на них. На\~підставі\~наведеного, ст.ст. 346, 392, 1261, 1268, 1296 ЦК України,\~ст.ст. 206, ч.2\~ ст.263-265,\~268,\~273,\~352-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved