Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що їхня з відповідачкою сім`я розпалася через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони з травня 2019 року проживають окремо один від одного та спільного господарства не ведуть. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Збереження сім`ї позивач вважає неможливим та на примирення не згоден. У судове засідання позивач не з`явився, проте разом з позовною заявою подав до суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив такі задовольнити, наполягав на розірванні шлюбу та просив суд розглянути справу за його відсутності (а.п.6). Відповідачка не з`явилася до суду також, проте відповідно до адресованої суду письмової заяви не заперечувала проти задоволення позову, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] », а справу розглянути за її відсутності (а.п.15). Суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 11.10.1997 року виконкомом Білошапківської сільської ради Прилуцького району Чернігівській області, про що було складено відповідний актовий запис за №1 (а.п.4). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом ч.3, 4 ст.56 СК України. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та зважаючи на те, що згідно з письмовими заявами сторін позивач наполягає на розлученні, а відповідачка не заперечує проти такого, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Також відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що відповідачка у своїй заяві просила залишити їй прізвище « [PERSON] », то суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй це прізвище. На підставі\~ст.104,105,112-113\~СК України,\~

Outcome: approved