Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що [INFO] помер його брат [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилась спадщина на майно належне спадкодавцеві. При цьому, позивач є спадкоємцем спадкодавця [PERSON] за законом, оскільки останній не був одружений та не мав дітей. Однак, в передбачений законом шестимісячний строк позивач не подав заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим що, на момент смерті його братом був втрачений паспорт, а сам позивач не міг отримати свідоцтво про смерть свого брата. При цьому, позивач вважає зазначені вище обставини поважними причинами пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з чим на теперішній час позивач змушений пред`явити відповідний позов, в якому просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 15.08.2022 року ухвалою суду вказана позовна заява була прийнята до розгляду в порядку загального позовного провадження та вирішено питання про витребування від Кодимської державної нотаріальної контори інформації щодо спадкової справи і спадкоємців з метою встановлення кола останніх, належності відповідача у справі та наявності або відсутності інших осіб на права яких могло вплинути рішення у цій справі, а також з Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, як правонаступника Лугської сільської ради Чечельницького району Вінницької області, інформацію про наявність або відсутність заповіту складеного [PERSON] , [INFO] . 13.09.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-5, 13 ст. 128 ЦПК України та наказом Державної судової адміністрації України від 20 вересня 2013 року № 119 «Про реалізацію проекту надсилання судами SMS-повідомлень учасникам судового процесу (кримінального провадження) у місцевих та апеляційних загальних судах», про що свідчить відповідна довідка від 15.09.2022 року. При цьому, 18.08.2022 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також просив задовольнити позовні вимоги. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача Кодимської міської ради Подільського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце судового засідання відповідач був своєчасно повідомлений належним чином у порядку встановленому ч.2, 4-6 ст. 128 та ч.5 ст. 130 ЦПК України, про що свідчить відповідна розписка представника відповідача від 16.09.2022 року. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. Позивач [PERSON] , [INFO] , є рідним братом [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , Серії [NUMBER] , повторно виданого Чечельницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 20.09.2017 року та копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , в яких їх батьками вказано [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що встановлено рішенням ухваленим Біляївським районним судом Одеської області 03.06.2022 року у справі № 496/5164/21, на підставі якого Біляївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 23.07.2022 року видано свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] . Відповідно до інформації, наданої старостою Лузького старостинського округу Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області за № 50 від 23.08.2022 року, та Чечельницькою селищною радою Гайсинського району Вінницької області за № 02.18/560 від 29.08.2022 року, згідно книги реєстрації заповітів за 1985-2012 роки Лузькою сільською радою Чечельницького району Вінницької області у період до 30.07.2010 року включно зареєстрованого заповіту від [PERSON] [INFO] немає. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Однак, в передбачений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] не подав заяви про прийняття спадщини, що підтверджує лист Кодимської державної нотаріальної контори від 01.07.2022 року № 349/02-14. Інші спадкоємці в держнотконтору не звертались, спадкова справа не заводилась, згідно листа Кодимської державної нотаріальної контори від 01.09.2022 року № 385/01-16 Зі змісту дослідженої позовної заяви позивача [PERSON] від 11.08.2022 року судом було визначено заявлену позивачем причину пропуску строку на подання ним заяви про прийняття спадщини, яка самим позивачем визначена як поважна відсутність необхідних документів для оформлення спадщини, а саме паспорта спадкодавця [PERSON] та свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON] , що зумовило необхідність у встановленні факту його смерті в судовому порядку. Нормативно-правове обґрунтування: Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. В свою чергу, згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272\~ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19), від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) і від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18). Водночас із цим абзацом 6 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При цьому, в листі пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнавались: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (правовий висновок висловлений у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) і від 13 березня 2020 року у справі № 314/2550/17 (провадження № 61-41480св18). Висновки суду - щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини Відсутність необхідних документів для оформлення спадщини не є поважною причиною пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини згідно висновків викладених у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.01.2019 року у справі № 447/1262/16 (провадження № 61-8265св18). При цьому, суд відзначає, що ту обставину, що пункт 207 Інструкцій про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/4 (яка була чинна в період протягом шести місяців з часу відкриття спадщини) не встановлював вимог для спадкоємця щодо подання разом з заявою про прийняття спадщини також документів, які підтверджують даний факт. У зв`язку з чим суд вважає, що документи, які підтверджують сам факт смерті спадкодавця, могли бути надані спадкоємцем, який подав заяву про прийняття спадщини, вже згодом, як і документи стосовна самого спадкового майна, але при цьому саме право на прийняття спадщини у такому випадку спадкоємцем було б реалізоване. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» («Рrоnіnа V. Ukrаіnе») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00). Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Ураховуючи вище викладене суд вважає, що заявлений позивачем позов є необґрунтований, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed