Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

01 вересня 2022 року позивач [PERSON] звернувся до Шишацького районного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] \~ про розірвання шлюбу, укладеного між ними. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що шлюбні відносини між сторонами припинились у 2019 році, коли відповідач переїхала на інше місце проживання. Між ними втрачені взаємоповага та розуміння, вони перестали підтримувати один одного та вести спільне домогосподарство. Ухвалою суду від 06 вересня\~ 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви відповідач отримала безпосередньо в суді 08 вересня 2022 року. 17 жовтня 2022 року відповідачем подано заяву про визнання позову. Також вона просила залишити їй прізвище [PERSON] . Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов\~ висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права інших осіб, є безумовним, а отже позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, 18 квітня 1992 року [PERSON] та [PERSON] у відділі ДРАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області уклали шлюб, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 10.06.2020 (а.с.4). Сторони мають спільного неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що виключає можливість розірвання шлюбу між ними в позасудовому порядку(а.с.9). Майнових претензій сторони один до одної не висловлювали. Також ними не заявлялось про наявність спору щодо місця проживання неповнолітньої дитини. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи збереження сім`ї неможливим. Визнавши позов, відповідач підтвердила той факт, що не заперечує проти розірвання шлюбу. Заперечень проти доводів позовної заяви вона не наводила. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За змістом ст.ст. 54, 55 СК України базовою засадою побудови сімейних відносин є рівність чоловіка і жінки, взаємні почуття любові і поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно\~ ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що подальше спільне життя подружжя неможливе, оскільки це суперечило б волі та інтересам щонайменше одного з них (позивача), суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Враховуючи те, що відповідач не\~ виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне, суд,

Outcome: approved