Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

Представник КП «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01.05.2012 р. по 23.02.2022 року в загальній сумі 77470,28 грн., інфляційних витрат в сумі 7308,93 грн., 3 % річних у розмірі 1461,67 грн., та судового збору - 2481 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач є споживачем послуг централізованого опалення, підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, отримує такі послуги, але не здійснює в повному обсязі оплату, внаслідок чого утворилася зазначена заборгованість. Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 27.06.2022 р. відкрито спрощене позовне провадження у справі, визначено проводити розгляд справи без виклику осіб. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , він є споживачем послуг з центрального опалення і постачання гарячої води шляхом відкриття абонентського рахунку № [NUMBER] , повинен регулярно у встановлені законом строки оплачувати вартість наданих йому підприємством послуг з центрального опалення і постачання гарячої води, але\~\~свої обов`язки щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість. Відповідно до відомості про нарахування та оплату послуг з теплопостачання, з урахуванням періоду платежу, заборгованість за надані відповідачам послуги з теплопостачання за період з 01.05.2012 по 23.02.2022 в загальній сумі становить 77470,28 грн. Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами\~цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією\~породжують цивільні права та обов`язки.\~\~КП «Харківські теплові мережі» надавало послуги з централізованого теплопостачання, а відповідачі їх отримували. Отже, отримуючи комунальні послуги, відповідач зобов`язаний вносити за них плату, яка відповідно до\~п.\~18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання, холодної та гарячої води і водовідведення, затв.\~Постановою КМ України від 21.07.2005 № 630\~здійснюється щомісяця, не пізніше 20-го числа, що настає за розрахунковим періодом (місяцем). За вимогами п. 5 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004\~(який діяв на момент виникнення відповідних правовідносин між сторонами) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 5 частини 2\~статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII\~(який введено в дію з 01.05.2019) передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Ст.530\~ЦК України встановлено, що\~зобов`язання повинні виконуватись належним\~чином i у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. За ст.162 Житлового кодексу України, споживач зобов`язаний оплачувати\~житлово-комунальні послуги по затвердженим в установленому порядку тарифам та в строки, встановлені договором або законом. Нормами ст. 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Наведене свідчить, що відповідач [PERSON] зобов`язаний був своєчасно і в повному обсязі оплачувати витрати на утримання будинку, споруд і прибудинкової території, послуги з теплопостачання, водопостачання, водовідведення, газопостачання, тощо. У зв`язку із простроченням відповідачами сплати комунальних послуг, позивачем нараховані інфляційні витрати та 3% річних за прострочення ними виконання грошового зобов`язання. За змістом частини першої статті\~901, частини першої статті\~903 ЦК України\~за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, що склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша\~статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої\~статті 625 ЦК України\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання,\~тобто мають\~компенсаційний,\~а не\~штрафний характер.Ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Відповідно до вказаної правової норми боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, тобто в межах загального строку позовної давності. За наданим позивачем розрахунком 3% річних та індексу інфляції по заборгованості за послуги за період з 01.06.2019 року по 23.02.2021 за прострочення сплати послуг позивачем нараховано 3% річних в розмірі 1461,67 грн. , інфляційні витрати-7308,93 грн. Враховуючи викладене, вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача\~3% річних від простроченої суми заборгованості та індекс інфляції за весь час прострочення є обгрунтованими та підлягають задоволенню. За правилами\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved