Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаною заявою, посилаючись на те, що 11 вересня 2021 року між ним та заінтересованою особою, [PERSON] , був укладений шлюб. Від спільного шлюбу у них народилась одна малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] . Вказує на те, що Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 13 червня 2022 року у цивільній справі № 714/424/22 судом відмовлено у задоволенні позовної заяви [PERSON] про розірвання шлюбу, але зустрічний позов [PERSON] було задоволено та вирішено залишити місце проживання малолітньої дитини із батьком. Вказує, що з 30 листопада 2021 року сторони не живуть разом і не ведуть спільне господарство. З того часу батько дитини, [PERSON] , самостійно виховує та утримує дитину, яка перебуває на його одноособовому утриманні, та з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини просить суд встановити факт, що заявник [PERSON] , самостійно виховує неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні заявник не з`явився, проте представник заявника адвокат Онофрей В.К. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та просив суд задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Від заінтересованої особи [PERSON] , також надійшла заява про розгляд справи у її відсутності. Також вказала, що не заперечує щодо задоволення заяви, так як довгий період часу не проживає із чоловіком та дитиною, не приймає участі у вихованні їх спільної дитини. Дитина проживає з заявником та його матір`ю, які самостійно її виховують. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що вимоги заяви підлягають задоволенню враховуючи наступне. 11 вересня 2021 року між сторонами, був укладений шлюб, який був зареєстрований Герцаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чернівецькі області, актовий запис №75, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11 вересня 2021 року серії [NUMBER] Від спільного шлюбу у них народилась одна малолітня дитина, [PERSON] , [INFO] , що вбачається з копії Свідоцтва про народження дитини. З рішення Герцаївського районного суду Чернівецької області від 13 червня 2022 року у цивільній справі № 714/424/22 вбачається, за розглядом позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , залишено місце проживання доньки [PERSON] [INFO] , разом із батьком [PERSON] , в с.Хряцька Чернівецького району Чернівецької області що відповідає інтересам дитини. Одночасно рішенням встановлені обставини про те, що батьки дитини не проживають разом, не ведуть спільне господарство. Проте судом відмовлено у задоволенні позову в частині розірвання шлюбу через імперативну норму ст.110 Сімейного кодексу України, у зв`язку із забороною пред`являти позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, так як дитині [PERSON] , [INFO] , ще не виповнилось один рік, та зазначив, що після спливу вказаного терміну, сторони не позбавленні права подати повторно позовну заяву про розірвання шлюбу. Отже, судом встановлено, що місце проживання неповнолітньої дитини - [PERSON] [INFO] , визначено за місцем проживання батька, [PERSON] , що також вбачається з Договору про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні укладеного між нами сторонами 17.05.2022 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу, зареєстрованого у реєстрі за № 728. Як стверджує [PERSON] , нею не заперечується факт самостійного виховання заявником доньки без її участі. Оскільки заінтересованою особою не заперечується обставини на які посилається заявник у заяві, судом встановлено, що неповнолітня дитина, [PERSON] [INFO] , перебуває на самостійному вихованні, та на утриманні батька, заявника, [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому ст.2 СК України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім`ї. У відповідності до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Згідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Приписами ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Відповідно до роз`яснень, що викладені в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р.«Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту перебування неповнолітньої доньки на особистому вихованні і утриманні заявника потрібно з метою захисту прав та інтересів його доньки та прав заявника як батька, у тому числі з метою оформлення документів для допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків, переміщення заявника і його дитини тощо. Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів та те, що встановлення вищезазначеного факту необхідно заявнику для використання його права по відношенню до дитину з метою захисту прав та інтересів дитини, а також те, що встановлення вказаного факту не породжує спір про право, суд вважає, що вимогу [PERSON] , про встановлення факту що має юридичне значення, слід задовольнити в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved