Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.08.2017 відповідно до договору купівлі продажу, зареєстрованого приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області, позивач набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] . Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав. Вказаний будинок перебував у власності [PERSON] і на даний час вона зареєстрована за вище вказаною адресою. Відповідач з 2017 року не проживає за місцем реєстрації, не приймає участі в утриманні будинку, проведенні капітальних та поточних ремонтів, в оплаті комунальних витрат за житло, але не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку та зареєструватися за своїм місцем проживанням в [ADDRESS] . Реєстрація відповідача в будинку позивача порушує право власності останнього та позбавляє його можливості оформити субсидію та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Представник позивача, [PERSON] адвокат Мазур С.М. надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила слухати у її відсутність. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не явилася, причини неявки не повідомила. Відзиву, жодних клопотань від неї до суду не надходило. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.08.2017 відповідно до договору купівлі продажу, зареєстрованого приватним нотаріусом Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області 29.08.2017, позивач набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою [ADDRESS] . Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав. Вказаний будинок перебував у власності [PERSON] і на даний час вона зареєстрована за вище вказаною адресою, що підтверджується довідкою Бершадської міської ради №2094 від 08.12.2021. Відповідач з 2017 року не проживає за місцем реєстрації, не приймає участі в утриманні будинку, проведенні капітальних та поточних ремонтів, в оплаті комунальних витрат за житло, але не бажає добровільно знятися з реєстраційного обліку та зареєструватися за своїм місцем проживанням в [ADDRESS] . Реєстрація відповідача за вище зазначеною адресою без проживання порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до абз. 2 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом заняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичною особою померлою». Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що оскільки факт відсутності відповідача за місцем його реєстрації понад 1 рік встановлено, а визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивача, як власника житла, важливе юридичне значення, позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved