Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

17.08.2021 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вище вказаний будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами належить їй на праві особистої власності. В даному будинку з жовтня 2018 року позивач зареєструвала свого, на той час, зятя - [PERSON] . З дати реєстрації і по сьогоднішній день відповідач не проживав і не проживає у вказаному будинку. Дочка позивача, дружина відповідача - [PERSON] померла [INFO] . На даний час [PERSON] проживає в [ADDRESS] , разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON] . В вказаному будинку по [ADDRESS] позивач [PERSON] проживає разом з дочкою [PERSON] , внуками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та зятем [PERSON] . Факт реєстрації відповідача у належному позивачу житловому будинку на законних підставах, заважає повноцінно ним користуватися та розпоряджатися, змушує нести додаткові витрати на сплату комунальних послуг, унеможливлює користуватися пільгами, відповідач фактично не несе жодних витрат на утримання даного належного майна позивачу. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає протягом тривалого часу. Цей факт і став причиною звернення позивача до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про те, що позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації оголошення про виклик відповідача на офіційному веб-сайті Чуднівського районного суду Житомирської області, у встановлений судом строк відповідач відзив не подав, про причини нез`явлення до суду не повідомив. У зв`язку з відсутністю сторін, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом, відповідно до положень ст. 247 ч.2 ЦПК України в заочному судовому засіданні. На підставі статей 211, 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності, встановив наступне. Згідно витягу Державного реєстру про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6240173 від 18.01.2005, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину ВВТ№714859 від 31.12.2004, посвідченого державним нотаріусом Чуднівської державної нотаріальної контори Житомирської області Липовою Г.О., та зареєстровано в реєстрі за №2592 (а.с.9). Згідно довідки виданої начальником ЦНАП Чуднівської міської ради Левицькою Н., №1109 від 12.08.2022 року про те, що [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею проживають: дочка - [PERSON] , [INFO] , внук - [PERSON] , [INFO] , внучка - [PERSON] , [INFO] , зять- [PERSON] , [INFO] , внук - [PERSON] , [INFO] . Згідно акту № 148 від 10.08.2022 про фактичне проживання особи (проживання без реєстрації), або не проживання особи за місцем реєстрації виданому позивачу - [PERSON] в тому, що вона та її сім`я, а самедочка - [PERSON] , внук - [PERSON] , внучка - [PERSON] , зять - [PERSON] , внук - [PERSON] фактично проживають за адресою [ADDRESS] , зареєстрований у домоволодінні, але фактично не проживає понад 5 років колишній зять позивача, відповідач - [PERSON] . Сусіди [PERSON] , проживаюча за адресою [ADDRESS] та [PERSON] , проживаючий за адресою [ADDRESS] підтверджують, що відповідач [PERSON] зареєстрований у домоволодінні в [ADDRESS] , але фактично не проживає (а.с.11). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, припинення дії, яка порушує право, при цьому суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (надалі по тексту ЦК України), член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Згідно ст. 163 Житлового кодексу України (№ 5464-X від 30.06.1983 року) у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України (№5464-X від 30.06.1983 року) при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України (№5464-X від 30.06.1983 року) визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідач, будучи зареєстрованим в спірному будинку, в ньому не проживає. Тому, в силу закону, коли відповідач без поважних причин не проживає в спірному будинку більше одного року, його необхідно визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що є також одним із способів захисту права приватної власності позивача у справі. Виходячи з наведеного вище суд вважає позовну вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком обґрунтованою та доведеною.

Outcome: approved