Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

У серпні 2022 року до суду звернулася [PERSON] з вищезазначеним позовом, вимоги якого обґрунтовані тим, що 22.09.2017 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, взаємоповага та наявність різних поглядів на життя. Тривалий час сторони проживають окремо та не підтримують шлюбних стосунків. Позивачка вважає подальше спільне життя, примирення та збереження шлюбу неможливим. Від подачі спільної заяви у відділ державної реєстрації актів цивільного стану відповідач відмовляється. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ухвали судді Полтавського районного суду Полтавської області Потетій А.Г. від 01 вересня 2022 року дана справа передана за підсудністю до Решетилівського районного суду Полтавської області. Ухвалою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 23.09.2022 справу прийнято до провадження судді Зіненка Ю.В., відкрите провадження у справі та призначене судове засідання на 18.10.2022. У судове засідання позивачка не з`явилася, 07.10.2022 до суду надійшла заява, у якій [PERSON] просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 31). Відповідач у судове засідання не з`явився, 17.10.2022 до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає (а.с. 33). У зв`язку з вищевикладеним, суд вирішив проводити судове засідання, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206\~ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 22.09.2017 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 22.09.2017 (а.с. 4). Місце проживання позивачки [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 5336-951930-2017 (а.с. 7). Згідно відповіді Виконавчого комітету Решетилівської міської ради, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Статтею 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Нормою ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, на примирення сторони не згодні. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд доходить висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права або інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст.\~112\~СК України підстави для розірвання шлюбу. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти. З огляду на зазначене суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає і вони про це не просили суд, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому є підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.\~ \~ \~ \~ Приписами ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Заяву про визнання позову [PERSON] подав до початку розгляду справи по суті. З квитанції про сплату судового збору № 43928554-1 від 18.08.2022 встановлено, що позивачкою [PERSON] при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн (а.с. 1). У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, враховуючи положення ст. 142 ЦПК України, позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову за ставками, передбаченими ст. 4 Закону України «Про судовий збір». З огляду на зазначене та у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у справі в розмірі 50 відсотків, що становить 496,20 грн на користь позивачки. На підставі викладеного, та

Outcome: approved