Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Позивач 08.06.2022 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 39\~237, 16 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідачем [PERSON] підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлюваної кредитної лінії (кредиту) відповідно до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі договір ДКБО) згідно якого відповідач погодився на умови цього Договору, який розміщений на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua. На підставі вищевказаної заяви йому 27.10.2020 встановлено кредит на споживчі потреби в сумі 31\~500, 00 грн строком кредитування 36 місяців з можливим подовженням на той самий строк під 38% річних за користування кредитними коштами. Договір між сторонами укладено у порядку ч.1\~ст.634 ЦК України\~шляхом приєднання. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором станом на 03.06.2022 р. утворилась заборгованість у сумі 39\~237, 16 грн, що складається з 30\~989, 75 грн заборгованості за кредитом, 4\~427, 03 грн заборгованості по відсотках, 338, 76 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 64, 76 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 2\~932, 66 грн інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу, 484, 20 грн інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задоволити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, не подав відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що 20.10.2020 р. між позивачем - АТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ № 10008/0143 філії - Івано-Франківського обласного управління АТ «Ощадбанк» та відповідачем [PERSON] підписано заяву на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) з наміром отримати кредит на свій картковий рахунок відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, згідно якої відповідач погодилась на умови цього Договору, який розміщений на інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua, їй відкрито картковий рахунок та встановлено кредит у розмірі 31\~500, 00 грн на строк дії картки (до серпня 2025р.), процентна ставка за яким є фіксованою і складає 38 % річних (а.с.7-8). У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором станом на 03.06.2022 р. заборгованість становить 39\~237, 16 грн, що складається з 30\~989, 75 грн заборгованості за кредитом, 4\~427, 03 грн заборгованості по відсотках, 338, 76 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 64, 76 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 2\~932, 66 грн інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу, 484, 20 грн інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.10-11). Відповідно до вимог ч.1\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ч.1\~ст.1049 ЦК України\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~з ст.1055 ЦК України\~кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до вимог ч. 1, 2\~ст.207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1\~ст.634 ЦК України\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Суд погоджується з позицією позивача про те, що договір між сторонами укладено у порядку ч.1\~ст.634 ЦК України\~шляхом приєднання, що відповідач підписанням заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) погодився з умовами користування кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтвердив укладення між ним і банком кредитного договору з істотними умовами кредитування, викладеними у цій заяві. Відповідно до вимог ч.1\~ст.1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З огляду на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів і користування ними та обставини щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором, суд вважає обґрунтованими заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 30\~989, 75 грн заборгованості за кредитом, 4\~427, 03 грн заборгованості по відсотках. Необґрунтованими суд вважає вимоги про стягнення з відповідача 338,76 грн 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу, 64,76 грн 3% річних за несвоєчасне погашення процентів, 2\~932, 66 грн інфляційних втрат за несвоєчасне погашення основного боргу, 484,20 грн інфляційних втрат за несвоєчасне погашення відсотків, виходячи з наступного. Згідно з вимогами ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що банківська платіжна картка відповідачки має термін дії до серпня 2025 р. (а.с.10). Отже, на час звернення позивача в суд з даним позовом термін дії вказаної картки не закінчився, а тому немає підстав вважати, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання. Згідно з вимогами ч.4\~ст.263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 р. усправі № 912/1120/16 вказано, що у межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, урегульовані частиною другою\~ст.625 ЦК України, згідно яких на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Такі проценти підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої\~ст.1048 ЦК України\~як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої\~ст.625 ЦК України\~як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. З огляду на вказаний правовий висновок ВП ВС позивач лише після закінчення строку кредитування набуде право на стягнення процентів у порядку ч.2 ст.625ЦК України - за час неправомірного користування кредитними коштами. Таким чином, заявлений позов підлягає до часткового задоволення. З відповідача слід стягнути у користь позивача 35\~416, 78 грн заборгованості за кредитним договором, що складається із 30\~989, 75 грн заборгованості за тілом кредиту, 4\~427, 03 заборгованості по відсотках за користування кредитом. З урахуванням вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на часткове задоволення судом заявленого позову на суму 35\~416, 78 грн, що становить 90,26 % від заявленої суми позову, стягненню з відповідача на користь позивача підляють судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2239,35 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.\~207,\~526,\~625,\~634,\~1048,\~1049,\~1054,\~1055 ЦК України,

Outcome: approved