Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся в\~Острозький районний\~суд Рівненської\~області з\~позовом до\~ТОВ «Захід\~Агро» та\~ТОВ «Західна\~агровиробнича компанія»\~про скасування\~рішення державного\~реєстратора таусунення перешкод у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою. Просить скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С.М., номер запису про інше речове право №10691051 від 05.08.2015 року, індексний номер рішення №43592929 від 20.10.2018 року, яким на підставі Додаткової угоди від 17.10.2018 року до Договору оренди землі б/н від 19.06.2015 року здійснено державну реєстрацію переходу права оренди земельної ділянки із кадастровим номером 5624287100:07:002:0100, площею 3,6278 га, із цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Рівненська область Рівненський район Сіянцівська сільська рада, від ТОВ «Захід Агро» до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», а також здійснено державну реєстрацію змін до іншого речового права - встановлено строк дії договору оренди землі б/н від 19.06.2015 року на 7 років, з правом пролонгації. Окрім того, позивач також просить усунути перешкоди у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою шляхом зобов`язання ТОВ «Західна агровиробнича компанія» повернути йому земельну ділянку із кадастровим номером 5624287100:07:002:0100, площею 3,6278 з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області. В обгрунтування\~позову [PERSON] \~зазначає,\~що він\~є власником\~земельної ділянки\~з кадастровим\~номером 5624287100:07:002:0100,\~площею 3,6278\~га, що підтверджується свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 12.06.2012 р, виданого приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу Тишкун Ж.Я. та державним актом на право власності на земельну ділянку № 316 від 09.01.2002 року. 19.06.2015 року між ним та ТОВ «Захід Агро» було укладено договір оренди землі №б/н, згідно якого останнє набуло право оренди належної йому на праві власності вищевказаної земельної ділянки зі строком оренди 5 років. Вказує, що згідно укладеного між ними договору оренди землі право передачі у суборенду такої земельної ділянки не передбачено. В червні 2022 року з відомостей, одержаних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно йому стало відомо, що відносно належної йому вищевказаної земельної ділянки без його відома та участі було укладено додаткову угоду до договору оренди землі №б/н від 17.10.2018 року та право оренди земельної ділянки на підставі рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С.М. (індексний номер 43592929 від 20.10.2018 року, номер запису про інше речове право 10691051 від 05.08.2015 року) зареєстровано за новим орендарем ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та встановлено новий строк оренди 7 років. Вказує, що вищевказану додаткову угоду до договору оренди землі він особисто не підписував, та інших осіб на їх підписання не уповноважував, з ним як з власником земельної ділянки не узгоджувались умови вищевказаної додаткової угоди, та її примірник він не отримував, а відтак вважає її неукладеною. Зазначає, що факт реєстрації права оренди земельної ділянки на підставі спірної додаткової угоди до договору оренди землі за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не може бути підтвердженням його волевиявлення на її укладення. Вказує на існуванні спору між ним та відповідачем ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо користування належною йому земельною ділянкою, оскільки на підставі неукладеної додаткової угоди до договору оренди землі ТОВ «Західна агровиробнича компанія» зареєструвало за собою право оренди. На даний час відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» продовжує користуватися належною йому земельною ділянкою без достатніх правових підстав, чим порушує його права на користування та розпорядження належним йому майном, що й спонукало його звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою суду від 20.07.2022 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачам встановлено строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подачі відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 20.07.2022 року задоволено клопотання позивача та витребувано у ТОВ «Захід Агро» та ТОВ «Західна агровиробнича компанія» оригінал договору оренди землі №б/н від 19.06.2015 року та оригінал додаткової угоди №б/н від 17.10.2018 року до до договору оренди землі щодо земельної ділянки, кадастровий номер 5624287100:07:002:0100, площею 3,6278 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Острозької міської територіальної громади Рівненського району Рівненської області (до ліквідації Острозького району Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області). Зобов`язано відповідачів витребувані докази надати в строк до 10.08.2022 року. Відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» ухвалу про відкриття провадження отримало 26.07.2022 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. 20.09.2022 року в поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» просив поновити строк на подачу відзиву та долучити до матеріалів справи копію договору оренди землі від 19.06.2015 року та копію додаткової угоди від 17.10.2018 року до договору оренди землі, а також копію відомості на виплату готівки від 11.04.2018 року та копію платіжного доручення від 23.09.2021 року, мотивуючи тим, що оригінали вищевказаних правочинів немає можливості надати, оскільки вони відсутні та невіднайдені, разом з тим попередній представник товариства, який здійснював юридичний супровід даної судової справи, звільнився 22.08.2022, а новому представнику товариства потрібен був час для прийняття справ, їх вивчення, підготовки та узгодження правової позиції, та з урахуванням зайнятості та великого навантаження новий представник товариства був позбавлений можливості подати відзив та докази по справи у встановлений строк. Ухвалою суду від 20.09.2022 року, постановленою без виходу в нарадчу кімнату, в задоволенні вищевказаного клопотання відповідача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» відмовлено з тих підстав, що причини пропуску встановлено судом строку визнано неповажними. Як вбачається з матеріалів справи відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не повідомляв суд про існування у нього перешкод для своєчасного подання відзиву на позовну заяву та доказів, як і не звертався до суду з клопотанням про встановлення додаткового строку для подання вищевказаних доказів. Звертаючись до суду 20.09.2022 року (через 2 місяці після відкриття провадження) з вищевказаним клопотанням про долучення доказів відповідач не наводить обставин та доводів, які б вказували на існування у нього дійсно об`єктивних та поважних причин, незалежних від товариства, що перешкоджали йому своєчасно подати такі докази. Наведені відповідачем причини пропуску встановленого судом строку суд розцінює як суб`єктивні причини, залежні виключно від відповідача, а відтак суд дійшов до висновку про наявність фактичних та правових підстав для відмови у задоволенні вищевказаного клопотання та відповідно до ч.8 ст.83 ЦПК України вищевказані докази, які подані відповідачем без дотримання строку для їх подання, судом до розгляду не прийнято. Відповідач ТОВ «Захід Агро» відзив на позовну заяву, витребувані докази та доказів на спростування доводів, викладених у позовній заяві, суду не надав. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч.10 ст.84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача ТОВ «Захід Агро» в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача ТОВ «Західна агровиробнича компанія» в судовому засіданні заперечив проти позову та просив у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження того, що спірна додаткова угода до договору оренди землі була підписана не ним, а іншою особою. Суд, визначивши юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,6278 га, кадастровий номер 5624287100:07:002:0100, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території колишньої Сіянцівської сільської ради Острозького району Рівненської області, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.06.2022 року. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.06.2022 року вбачається, що державним реєстратором Костопільського районного управління юстиції в Рівненській області Прокопець Я.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.08.2015 року, індексний номер 23436766, право оренди належної позивачу земельної ділянки було зареєстровано за ТОВ «Захід Агро» та підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено договір оренди землі № б/н від 19.06.2015 року. В подальшому державним реєстратором виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюком С.М. на підставі рішення від 20.10.2018 р. (індексний номер 43592929) зареєстровано зміни до речового права згідно яких було зареєстровано перехід права оренди вищевказаної земельної ділянки від ТОВ «Захід Агро» до ТОВ «Західна агровиробнича компанія», орендодавцем якої вказано позивача [PERSON] , та підставою для реєстрації права оренди такої земельної ділянки зазначено додаткову угоду №б/н від 17.10.2018 року до договору оренди землі №б/н від 19.06.2015 року. Згідно ст.90 ЗК України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Згідно ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно положень Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власноті здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ч.1 ст.407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Отже, користуватися чужою земельною ділянкою, яка належить особі на праві приватної власності, можливо на праві оренди, підставою для якої є відповідний договір оренди. З доводів позивача судом встановлено, що вищевказану додаткову угоду №б/н від 17.10.2018 року до договору оренди землі №б/н від 19.06.2015 року він не укладав та не підписував, інших осіб на її укладення та підписання не уповноважував, істотні та інші умови вищевказаної додаткової угоди до договору оренди землі з ним, як з власником земельної ділянки, не узгоджувались. Відповідачі, в тому числі ТОВ «Західна агровиробнича компанія», не спростували вищевказані доводи позивача та не надали суду належних та допустимих доказів на підтвердження існування договірних правовідносин між ТОВ «Західна агровиробнича компнія» та [PERSON] , предметом яких є належна останньому на праві власності земельна ділянка. Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною першою статті 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Позивач [PERSON] заперечує факт підписання та укладення ним додаткової угоди до договору оренди землі, отримання ним будь-яких пропозицій від відповідачів щодо укладення такої додаткової угоди та погодження між сторонами її істотних умов. У позивача відсутні примірники договору оренди землі та додаткової угоди до нього, за якими орендарем належної йому земельної ділянки строком на сім років став відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія», разом з тим вжиті позивачем та його представником заходи щодо отримання оригіналів договору оренди землі від 19.06.2015 року та додаткової угоди до нього від 17.10.2018 року були безуспішними. З огляду на те, що позивач стверджує про не укладення ним з ТОВ «Західна агровиробнича компанія» договору оренди землі та додаткової угоди до нього, та на відсутність у нього відповідних примірників таких правочинів, а відтак на переконання суду саме на відповідачів покладається обов`язок представити докази на підтвердження укладення договору оренди землі та відповідної додаткової угоди до нього. Згідно з ч.4 cт.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, згідно з правовим висновком, висловленим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц, правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові звернула увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. У випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним, шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірного договору в мотивувальній частині судового рішення. Окрім того, Великою палатою Верховного Суду зазначено, що зайняття земельних ділянок фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним йому майном, зокрема, шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця. З урахуванням того, що відповідач ТОВ «Західна агровиробнича компанія» не виконав ухвалу суду від 20.07.2022 р. та не надав витребовувані судом докази оригінал договору оренди землі від 19.06.2015 року та оригінал додаткової угоди до нього від 17.10.2018 року, а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для визнання неукладеною додаткової угоди №б/н від 17.10.2018 року до договору оренди землі №б/н від 19.06.2015 року щодо належної позивачу земельної ділянки площею 3,6278 га з кадастровим номером 5624287100:07:002:0100. З огляду на викладене та беручи до уваги, що вищевказаний правочин (додаткова угода №б/н від 17.10.2018 року до договору оренди землі №б/н від 19.06.2015 року) є неукладеною, а відповідач ТОВ «Західна агровиробнича\~компанія» не\~довів у\~встановленому законом\~порядку правомірності\~користування належною\~позивачу земельною\~ділянкою та\~надалі продовжує\~нею користуватися,\~чим порушує\~його права\~на користування\~та розпорядження\~належним йому\~майном,\~а відтак\~існують підстави\~для зобов`язання\~відповідача ТОВ\~«Західна агровиробнича\~компанія» повернути\~позивачу належну\~йому на\~праві власності\~земельну ділянку.\~ При вирішенні позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора на підставі якого було зареєстровано право оренди земельної ділянки за ТОВ «Західна агровиробнича компанія» суд виходить з наступного. Відповідно до положень Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація речових прав та їх обтяжень здійснюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно абц.1 ч.3 ст.10 вказаного Закону реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно; відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом. Згідно положень п.2, 3 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо заява подана неналежною особою або подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом. Таким чином, до кола повноважень реєстратора входить перевірка повноважень особи заявника, дослідження документів на предмет їх відповідності вимогам законодавства, визначення факту виникнення в заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження. Відповідно до положень ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом а) пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Оскільки судом було встановлено, що вищевказана додаткова угода №б/н від 17.10.2018 року до договору оренди землі №б/н від 19.06.2015 року щодо належної позивачу земельної ділянки площею 3,6278 га з кадастровим номером 5624287100:07:002:0100 є неукладеною, а відтак відповідний запис про державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки за ТОВ «Західна агровиробнича компанія») порушує права позивача щодо вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном, суд вважає, що вимоги про скасування рішення державного реєстратора виконавчого комітету Бабинської сільської ради Гощанського району Рівненської області Опанасюка С.М., індексний номер рішення 43592929 від 20.10.2018 року, про державну реєстрацію права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія», номер запису про інше речове право 10691051 від 05.08.2015 року, щодо вищевказаної земельної ділянки, з одночасним припиненням права оренди ТОВ «Західна агровиробнича компанія» щодо такої земельної ділянки, підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 2 481 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved