Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 21.07.2017 р. сторони зареєстрували шлюб у Дніпровському районному у м. Києві відділі ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що протягом останнього часу сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення сімейних відносин. Кожен зі сторін має значно протилежні погляди на відносини у шлюбі. Позивач вважає, що відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають в їхній сім`ї, не здатен підтримувати нормальну, моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між позивачем та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги як передбачено вимогами ст. 55 СК України. Позивач дійшла до висновку, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам спільної дитини, що має істотне значення, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб між подружжям. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, позивав зазначає, що спільний син - [PERSON] , [INFO] проживає з нею. Станом на день звернення до суду з даним позовом усі витрати, пов`язані з харчуванням, забезпеченням одягу, лікуванням дитини позивач несе особисто. Позивач не спроможна забезпечити сина усім необхідним, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ј частки від усіх доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн. та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2 500 грн. Ухвалою суду від 16.08.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб та відповідачу запропоновано протягом визначеного судом строку подати письмовий відзив проти позовву з посиланням на докази, якими вони обгрунтовуються. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток, СМС повідомленням та через оголошення на офіційному сайті "Судова влада", про причини неявки до суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань до суду не надав. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням приписів статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не подав до суду відзив та позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного. Судом достовірно встановлено, що 21.06.2017 р. сторони зареєструвати шлюб у Дніпровському районному у м. Києві відділі ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві, про що видано відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №1054 (а.с. 5). [INFO] у сторін народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , відповідний актовий запис №3196 (а.с.8). Відповідно до довідки від 05.10.2022 року №686 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та на її утриманні знаходиться син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 45). Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, сторони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що є підставою для задоволення позовних вимог в частині розірвання шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може пред`явити один із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Що стосується заявлених вимог в частині стягнення аліментів на утримання спільної дитини, то суд зазначає наступне: згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини, статей 5, 154, 257 СК України держава Україна гарантує кожній дитині захист її прав та інтересів, бере під свою охорону кожну дитину як особистість. Згідно із ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання. Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною та має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини також підлягають до задоволення. Згідно з ч.1ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Що ж стосується заявлених вимог в частині стягнення із відповідача на користь позивача понесених судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу, то суд зазначає наступне: частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати - на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У зв`язку із наведеним з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 2 500 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн. та враховуючи те, що відповідач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, із відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 992,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved