Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

10 серпня 2022 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська района державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування та просить визнати за нею [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування право на спадкове майно, яке належало [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: земельну частку (пай) площею 3,82 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «Рекорд» Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0152099. Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті свого чоловіка позивач прийняла спадщину, однак через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно нотаріус відмовив йому видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове нерухоме майно. Ухвалою суду від 15.08.2022 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до слухання у відкритому підготовчому засіданні. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому Корюківська міська рада не заперечує проти задоволення позовних вимог, та зазначає, що вимоги заявника є обґрунтованими та на їх підтвердження подано достатньо доказів, які відповідають вимогам цивільного процесуального законодавства. Отже, відповідач визнав позовні вимоги [PERSON] . Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позивач у підготовче засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначає про можливість розгляду справи за її відсутності. Представник відповідача Корюківської міської ради в підготовче засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи, Корюківської районної державної нотаріальної контори в підготовче засідання не з`явився, повідомлений належним чином про розгляд справи. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 223 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого засідання. Розглянувши додані до позовної заяви документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Перелюб Корюківського району Чернігівської області на даний час проживає в с. Білошицька Слобода Корюківської міської ради Корюківського району Чернігівської області, що підтверджується паспортом серії [NUMBER] виданий Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області від 07.05.2002 року. ( а.с. 5). Позивач 01 вересня 1967 вийшла заміж за [PERSON] , про що Перелюбською сільською радою Корюківського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис за № 11 та видано свідоцтво про одруження [NUMBER] . (а.с. 7). [PERSON] чоловік позивача у віці 62 роки помер [INFO] , про що Білошицько-Слобідською сільською радою Корюківського району Чернігівської області складено відповідний актовий запис за № 15 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . (а.с. 6). За життя [PERSON] був членом колективного сільськогосподарського підприємства «Рекорд» Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району Чернігівської області та був включений в списки на отримання сертифікату на земельну частку (пай). [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0152099 на земельну частку розміром 3,82 умовних кадастрових гектари. Саме на дане майно після смерті чоловіка позивача відкрилась спадщина. Чоловік позивача за життя не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. Відповідно до довідки Білошицько-Слобідської сільської ради Корюківського району від 29.09.2020 № 02-22/247 [PERSON] на момент смерті [INFO] проживав і вів спільне господарство з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 8). Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру № 70008160 від 13.09.2022 у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] . Окрім позивача на спадщину, померлого [PERSON] ніхто не претендує. Згідно із ч. 1, 2 ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яки діяв на час відкриття спадщини, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ЦК УРСР). Відповідно до статей 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже аналіз наведених норм говорить про те, що у [PERSON] після смерті її чоловіка, стала спадкоємцем першої черги та фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та управління спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини за померлим чоловіком, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай). Судом, встановлено, що сертифікат на право власності на земельну частку (пай) КСП «Рекорд» серії ЧН № 0152099 від 16.12.1996 виданий на ім`я [PERSON] , вважати недійсними, про що в Корюківській районні газеті «Маяк» опубліковано оголошення (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи те, що [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину за [PERSON] , інші спадкоємці відсутні, однак за умови втрати правовстановлюючого документу немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог при визнання за позивачем права власності на спадкове майно та вважає їх такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ч.1, 3 ст. 136 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, врахувавши майновий стан сторони, своєю ухвалою відстрочив сплату частини судового збору у сумі 496 грн. 20 коп. до ухвалення судового рішення у справі. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого засідання до початку розгляду справи по суті, несплачену позивачем частину судового збору в розмірі 496,20 грн. суд вважає за можливе віднести на рахунок держави. Решту сплаченого судового збору залишити за позивачем.

Outcome: approved