Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

27.04.2022 року акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов обґрунтований тим, що 16.09.2016 року [PERSON] підписанням анкети-заяви приєдналася до умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» (далі Банк). На підставі вказаної анкети-заяви [PERSON] було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,80 відсотків на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у А-Банку разом з умовами та правилами і тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms складають між нею та Банком становлять кредитний договір (далі - Договір). Банк свої зобов`язання за Договором виконав, надав відповідачу кредит. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Таким чином, відповідач зобов`язання за Договором не виконала. У зв`язку з зазначеними порушеннями умов Договору виникла заборгованість, яка станом на 14.02.2022 року складає 30\~070,45 грн., з яких: 25\~844,55 грн. заборгованість за кредитом, 4\~225,90 грн. заборгованість по відсоткам. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30\~070,45 грн. та судові витрати по справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.05.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача АТ «Акцент-Банк» - Шкапенко О.В. надійшло клопотання, в якому просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Від відповідача [PERSON] у судове засідання надійшла заява, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов визнала в частині заборгованості за тілом кредиту в розмірі 25\~844,55 грн., проти стягнення відсотків заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. У ході судового розгляду встановлено, що 16.09.2016 року відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с. 7 зворотній бік). Відповідно до вказаної анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами обслуговування та кредитування, розміщеними в рекламному буклеті, складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг (далі - Договір), з яким вона ознайомлена та згодна, а також примірник якого відповідач отримала шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Підписавши анкету-заяву відповідач зобов`язалася виконувати умови та правила надання банківських послуг. Позивач наголошує, що в порушення умов вказаного Договору, відповідач допустила прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого в неї виникла заборгованість, яка станом на 14.02.2022 року складає 30\~070,45 грн., з яких: 25\~844,55 грн. заборгованість за кредитом, 4\~225,90 грн. заборгованість по відсоткам (а.с.5-7). Оскільки відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, то між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом (тілом кредиту) 25\~844,55 грн. суд виходив із наступного. Відповідно до статті 627\~ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про банки\~і банківську\~діяльність» банківський кредит,\~будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд доходить висновку, що відповідач зобов`язаний повернути позивачу фактично отриману суму кредитних коштів. У зв`язку із тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем, підтверджено належними доказами по справі, і у такого учасника справи в силу укладеного договору виникло зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначеними у кредитному договорі, то позов в цій частині ґрунтується на законі та підлягає задоволенню. Позивачем не надано доказів отримання відповідачем кредитних коштів, однак, враховуючи визнання [PERSON] позову в цій частині, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача фактично отриманих нею коштів в розмірі 25\~844,55 грн. Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам, нарахованим банком у розмірі 4\~225,90 грн., суд зазначає наступне. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім заборгованості за кредитом, стягнути заборгованість по відсоткам за користування кредитом. В анкеті-заяві відсутня інформації про погодження сторонами умов щодо визначення базової процентної ставки за кредитом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», як невід`ємні частини Договору. Витягом з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк», який надано позивачем на підтвердження позовних вимог, встановлено тарифи користування кредитною карткою «Унівеpсальна», відповідно до яких визначено базову процентну ставку на залишок заборгованості 3,9 відсотки в місяць після закінчення пільгового періоду в 55 днів. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПАТ «Акцент-Банк» розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. Також, суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634\~ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» неодноразово змінювалися самим АТ «Акцент-Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов, який містить тарифи користування кредитною карткою «Унівеpсальна» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків не підлягають задоволенню через їх необґрунтованість та недоведеність. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 25 844,55 грн., та їх відсутність для задоволення позову в частині стягнення заборгованості по відсоткам. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2\~132,34 грн. (25 844,55 грн. х 2481 грн. : 30\~070,45 грн.). Враховуючи викладене,

Outcome: partial