Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

У січні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на навчання та проживання у гуртожитку сина [PERSON] в загальному розмірі 10565,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.08.2008. Від спільного шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09.01.2018 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. У вихованні сина відповідач не приймає ніякої участі крім сплати аліментів, в тому числі й участі у додаткових витратах на дитину. З 01.09.2021 син сторін став студентом 1 курсу 2021-2022 навчального року 3-го медичного університету за спеціальністю 227-фізична терапія. За навчання позивачем сплачено 14890,00 грн. та 6240,00 грн. за проживання в гуртожитку, всього витрачено 21130,00 грн. Відповідач зобов`язаний сплатити половину вказаної суми, але добровільного цього не зробив. За такого, позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 02.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини 5\~статті 279 ЦПК України\~не надходило. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів за адресою останнього відомого місця реєстрації та додатково шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади. Про належне повідомлення відповідача про розгляд справи по суті свідчить зворотне повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно вимог\~статті 247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої\~статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 28.08.2008, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №445. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №724, сторони записані батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 09.01.2018 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.2017 до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, відповідно до листа Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) №1519 від 12.01.2022, відповідач станом на 01.01.2022 має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 7713,44 грн. Згідно довідки Запорізького державного медичного університету №2281 від 25.11.2021 [PERSON] є студентом 1 курсу 2021/2022 навчального року 3-го медичного факультету та навчається на денній формі навчання за контрактом. Термін навчання на 1 семестрі 1 курсу з 01.09.2021 по 31.12.2021. Відповідно до договору №ФТ-1К-98 про навчання у Запорізькому державному медичному університеті від 17.08.2021 та договору №ФТ-1К-98(К) про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців у Запорізькому державному медичному університеті від 17.08.2021 син сторін буде навчатись до 01.07.2026 на денній формі навчання за спеціальністю "227 фізична терапія, егротрапія" та здобувати освітній рівень "бакалавр". Повна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 74900,00 грн., а за перший курс 14890,00 грн. На виконання умов договору №ФТ-1К-98 11.08.2021 позивачем було сплачено вартість навчання сина за період 2021 - 2022 навчального року в сумі 14890,00 грн., що підтверджується копією квитанції №33853225. Крім того, згідно квитанції №550Т0035UK від 26.08.2021 позивачем було сплачено 6240,00 грн. за проживання [PERSON] в гуртожитку Запорізького державного медичного університету №5 кімната №205. Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 28.09.2018 у справі № 761/6933/17. Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат. Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 по справі «Хант проти України»). Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. У пунктах 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 № 3 зазначено, що до передбаченої статтею 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Позивачем [PERSON] до позову надано документи про здійснені нею додаткові витрати на утримання їх спільної з відповідачем дитини, а саме: квитанції про сплату за навчання в розмірі 14890,00 грн. та 6240,00 грн. за проживання в гуртожитку. Всього позивачем сплачено 21130,00 грн. Крім того, вона довела необхідність таких витрат. В свою чергу, відповідач [PERSON] є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат. На основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Враховуючи, те, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі\~пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до вимоги статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved