Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

В липні 2022 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» звернулося до суду із вищевказаним позовом, в якому просили суд: стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 23381,94 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2481,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 17 березня 2021 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] укладено договір у вигляді заяви про приєднання № 316835911/290318 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використання платіжного засобу, відповідно до умов якого встановлено кредитну лінію у сумі 20000,00 грн. на картковий рахунок [NUMBER] . Процента ставка за кредитом складає 38 % річних за користування кредитними коштами. Позивач стверджує, що [PERSON] порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту та сплаті процентів у встановленні договором строки та порядку, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 14 січня 2021 року становить 23 381,94 грн., яка складається з наступного: 19967,95 грн. - заборгованість за основним боргом; 2862,81 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом; 32,01 грн. - комісія; 139,50 грн. - 3 % річних від прострочених сум по кредиту; 27,92 грн. - 3 % річних від прострочених сум по процентам: 280,51 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 72,24 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. З урахуванням наведено позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість, а також витрати по сплаті судового збору. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 липня 2022 року головуючим суддею у даній цивільній справі визначено суддю Шролик І.С. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддею скеровано запит до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) КП ГІОЦ «Реєстру територіальної громади м. Києва» щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача [PERSON] 02 серпня 2022 року надійшла відповідь на запит суду щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою Оболонського районного суду від 03 серпня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку з спрощеного провадження з викликом сторін на 20 вересня 2022 року. Представник позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 26 серпня 2022 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача Гімарі Р.А. , в якому просить суд проводити розгляд справи без їх участі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання призначені на 20 вересня 2022 року та 17 жовтня 2022 року не з?явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом відправлення поштової кореспонденції за адресою зареєстрованого місця проживання: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання. Поштова кореспонденція повернулася без вручення. Окрім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судової влади. Клопотання про відкладення розгляду справи, до суду відповідач не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, відзив та інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України в разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін у справі за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 17 березня 2021 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання заяви № 316835911/290318 про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). За умовами якого надано кредит у розмірі 20000,00 грн. під 38 % річних за користування кредитними коштами. Строк кредитування відповідає строку дії платіжної картки позичальника з можливістю наступної пролонгації на строк дії випущеної нової платіжної картки за бажанням позивача. На підтвердження пред?явлених позовних вимог позивач надав: копію Заяви про приєднання № 316835911/290318 від 17 березня 2021 року; розрахунок заборгованості за основним боргом, процентами, комісією, пенею, 3 % річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов?язання станом на 14 січня 2022 року; Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який набрав чинності 02 березня 2021 року. Наведені документи свідчать про те, що [PERSON] був ознайомлений з усіма істотними умовами кредитування. Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідача за кредитним договором від 17 березня 2021 року становить 23381,94 грн., яка складається з: 19967,95 грн. - заборгованість за основним боргом; 2862,81 грн. - заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом; 32,01 грн. - комісія; 139,50 грн. - 3 % річних від прострочених сум по кредиту; 27,92 грн. - 3 % річних від прострочених сум по процентам; 280,51 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 72,24 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. (а.с. 5-6). Між сторонами виник спір стосовно не належного виконання відповідачем, як позичальником, взятих на себе кредитних зобов`язань. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Cторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. При укладенні кредитного договору сторони керувалися положенням частини першої ст. 634 Цивільного кодексу України, відповідно до якого договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Право АТ «Ощадбанк» вимагати дострокове повернення кредиту за договором від 17 березня 2021 року у випадку невиконання позичальником умов договору передбачено п. п. 1.23 договору. З аналізу норм ст. ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову. Позивач реалізував своє право на дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором від 17 березня 2021 року шляхом пред`явлення позову до суду. Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Саме на позивача покладено процесуальний обов`язок довести заявлені позовні вимоги. У зв`язку з тим, що відповідачем не надано до суду заперечень проти позову, доказів в підтвердження того, що ним належним чином виконувалися умови кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором є доведені належними та допустими доказами, судом перевірено наданий позивачем розрахунок заборгованості із яким суд погоджується, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 17 березня 2021 року в сумі 23381,94 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги те, що понесені позивачем судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та доведеним. З урахуванням ціни позову, та розміру задоволених позовних вимог згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2481,00 грн. (а.с. 4). На підставі викладеного,

Outcome: approved