Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

18 січня 2022 року [PERSON] , звернувся до суду з зазначеним позовом мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02 серпня 2017 року між ним та відповідачем ПАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір № 39331018 на вклад «МІЙ ПЕНСІЙНИЙ ДЕПОЗИТ» від 02 серпня 2017 року, за умовами якого він розмістив на депозитному рахунку в банку 85189,32 грн. строком на 12 місяців. Днем повернення депозиту є 02 серпня 2018 року, а у випадку автоматичного продовження Строку Депозиту відповідно до умов цього Договору днем повернення Депозиту є останній день продовження строку Депозиту. Пунктом 1.2 даного договору процентна ставка за депозитом встановлюється у розмірі 15 % річних. Сторони погоджуються з тим, що розмір процентної ставки, зазначений у цьому Договорі збільшується згідно з умовами депозитного складового пакету послуг «Ексклюзивний», затверджений Банком на дату укладення цього Договору. Пунктом 1.4 даного Договору сплата процентів за користування Депозитом здійснюється щомісячно. Відповідно до п.3.3.1 даного Договору Банк зобов`язався повернути Депозит в день (дату) повернення Депозиту у визначений у відповідності до п.1.1 Договору шляхом перерахування на поточний рахунок № [NUMBER] відкритий ФСУМСЬКЕ ОБЛАСНЕ УПРАВЛІННЯ АТОЩАД М.СУМИ 337568 або шляхом видачі готівки та сплатити нараховані проценти обумовлені Договором. Відповідно до п.4.1 даного Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Відповідно до п.4.2 даного Договору цей договір вважається припиненим і Рахунок закривається з моменту виплати Банком Вкладнику всієї суми Депозиту та нарахованих процентів за ним. Відповідно до п.4.7 даного Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства України. Позивач неодноразово звертався до АТ «Державний ощадний банк України» із вимогою про повернення грошового вкладу та процентів відповідно до умов Договору, але грошові кошти так повернуті і не були. Згідно договору №39331018 на вклад «Мій Пенсійний депозит» підлягають нарахуванню та стягненню проценти у розмірі 12778,39 грн. (85189,32 х 15%=12778,39 грн). Тому просить суд, стягнути з Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на його користь за договором №39331018 на вклад «Мій Пенсійний депозит» у розмірі 85189,32 грн. та проценти у розмірі 12778,39 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] з підстав визначених в письмових поясненнях. Ухвалою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 21 січня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду на 02 березня 2022 року (а.с.13). В зв`язку з введенням в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», розгляд судового засідання 02 березня 2022 року не відбувся, справу було знято з розгляду. Ухвалою судді Кролевецького районного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 12 вересня 2022 року (а.с.34). 12 вересня 2022 року розгляд справи відкладено на 27 вересня 2022 року, в зв`язку направленням запиту до АТ «Державний ощадний банк України» (а.с.85). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною першою 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Відповідно до частини першої 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Пунктом 1.4 глави 1 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 3 грудня 2003 року № 516 (далі - Положення) передбачено, що залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. Грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті (пункт 2.1 Положення). Договір банківського вкладу має своїм наслідком ту обставину, що готівкові гроші вкладника передаються останнім у власність банку, а безготівкові гроші - в повне розпорядження банку. Відповідні дії вкладника є необхідною умовою виникнення зобов`язання за договором банківського вкладу, згідно з яким на боці вкладника виникає право вимагати від банку видачі суми вкладу і виплати відсотків на неї, а на стороні банку - відповідний обов`язок. З договору банківського вкладу, укладення якого обумовлено передачею коштів вкладника у власність банку, можуть виникнути лише зобов`язальні правовідносини за участю вкладника (кредитора) і банку (боржника). Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно зі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до частини п`ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. Закінчення строку дії договору банківського вкладу в разі невиконання зобов`язань не припиняє зобов`язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні. При цьому згідно із частиною другою статті 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем на обгрунтування позовних вимог додано наступні докази: - копію договору №39331018 на вклад «МІЙ ПЕНСІЙНИЙ ДЕПОЗИТ» від 02 серпня 2017 року (а.с.5); відповідь АТ «Державний ощадний банк України» від 29 вересня 2021 року (а.с.6); -відповідь філії Сумського обласного управління від 12.10.2021 року №41, запит на відділення ТВБВ 10018/-34 Філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 12 жовтня 2021 року(а.с.7); -запити до філії Сумського обласного управління АТ» Ощадбанк» від 11 листопада 2021 року, запит до відділення ТВБВ 10018/-34 Філії Сумського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 15 грудня 2021 року (а.с.8,9,10). -відповідь АТ «Державний ощадний банк України» від 10 грудня 2021 року №116.12-11/463 (а.с.11); -копія квитанції №39331018 від 02 серпня 2017 року, згідно якої [PERSON] відповідно до договору №39331018 на вклад «МІЙ ПЕНСІЙНИЙ ДЕПОЗИТ» від 02 серпня 2017 рок здійснив вклад в розмірі 85189, 32 грн.(а.с.92). На заперечення доводів позивача представником відповідача було надано до суду документи, які підтверджують повернення грошових коштів та відсотків згідно договору №39331018 на вклад «МІЙ ПЕНСІЙНИЙ ДЕПОЗИТ» від 02 серпня 2017 рок, а саме: -згідно роздруківки щомісячної виплати процентів відповідно до договору №39331018 від 02 серпня 2017 року [PERSON] за рік було нараховано відсотки в розмірі 12743 грн. 39 коп., з відрахуванням військового збору та ПДФО [PERSON] фактично отримав відсотки в розмірі 10258 грн. 40 коп. (а.с.77); -згідно картхолдер договірних заяв з обслуговування клієнта, слідує, що на розрахунковий рахунок [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] 04.09.2017 року вперше було зараховано згідно договору №39331018 від 02 серпня 2017 року відсоток в розмірі 845 грн. 47 коп. та в подальшому 02.10.2017 року було зараховано відсоток в розмірі 845 грн. 47 коп., 02.11.2017 року зараховано відсоток в розмірі 873 грн. 66 коп., 04.12.2017 року зараховано відсоток в розмірі 845 грн. 47 коп., 03.01.2018 року зараховано відсоток в розмірі 873 грн. 66 коп., 02.02.2018 року зараховано відсоток в розмірі 873 грн. 65 коп., 02.03.2018 року зараховано відсоток в розмірі 789 грн. 10 коп., 02.04.2018 року зараховано відсоток в розмірі 873 грн. 66 коп., 02.05.2018 року зараховано відсоток в розмірі 845 грн. 47 коп., 04.06.2018 року зараховано відсоток в розмірі 873 грн. 66 коп., 02.07.2018 року зараховано відсоток в розмірі 845 грн. 47 коп., 02.08.2018 року зараховано відсоток в розмірі 873 грн.66 коп. всього згідно договору №39331018 від 02 серпня 2017 року протягом року було зараховано відсотків в розмірі 10258 грн. 40 коп. (а.с.59-65). Згідно договору №641620 від 30 липня 2015 року про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, слідує, що на ім`я [PERSON] в ПАТ «Державний ощадний банк України» відкрито поточний рахунок № [NUMBER] (а.с.68) Згідно договору №39331018 на вклад «Мій пенсійний депозит» від 02 серпня 2017 року [PERSON] в ПАТ «Державний ощадний банк України» здійснив вклад на рахунок № [NUMBER] в сумі 85189 грн.32 коп. (а.с.71-72). Також даний вклад підтверджує копія квитанції від 02.08.2017 року згідно якої [PERSON] здійснив вклад на суму 85189 грн. 32 коп. (а.с.67). Згідно заяви на видачу готівки № 3933101819 від 02 серпня 2018 року слідує, що [PERSON] 02 серпня 2018 року відповідно до договору №39331018 від 02 серпня 2017 року отримав 85189 грн. 32 коп. (а.с.73). Крім того, згідно картхолдер договірних заяв з обслуговування клієнта, слідує, що на розрахунковий рахунок [NUMBER] відкритий на ім`я [PERSON] з 04.09.2017 року по 02.08.2018 року нараховувались відсотки, згідно договору №39331018 від 02 серпня 2017 року. Дослідивши матеріали справи та додані сторонами докази, суд приходить до висновку, що факт повернення [PERSON] 02 серпня 2018 року згідно договору №39331018 від 02 серпня 2017 року грошових коштів в сумі 85189 грн. 32 коп. знайшов своє підтвердження, також підверджені доводи відповідача, що на розрахунковий рахунок [NUMBER] , відкритий на ім`я [PERSON] , з 04.09.2017 року по 02.08.2018 року нараховувались відсотки, згідно договору №39331018 від 02 серпня 2017 року. Протягом року було зараховано відсотки в розмірі 12743 грн. 39 коп., з відрахуванням військового збору та ПДФО [PERSON] фактично отримав відсотки в розмірі 10258 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). Згідно приписів ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В матеріалах справи відсутні належні докази того, що позивачу [PERSON] не було повернуто грошові кошти в сумі 85189 грн. 32 коп. та не було нараховано відсотки згідно договору №39331018 від 02 серпня 2017 року. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови у задоволенні позову, покладаються на позивача. Виходячи з вищевикладеного, пред`явлений позов не підлягає задоволенню, оскільки не підтверджується належними та беззаперечними доказами.

Outcome: dismissed