Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

13.12.2021 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій Бориспільська міська рада просить: визнати відповідачів [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування жилим приміщенням: кімнатою [ADDRESS] (а.с.2-5). Подану позовну заяву обґрунтовано тим, що 27.10.2021 на адресу Бориспільської міської ради від КП ЖРЕУ надійшов лист-повідомлення від 25.20.2021 № 709/16-05 про те, що відповідачі тривалий час не проживають за місцем реєстрації по [ADDRESS] та просили вирішити питання про визнання наймачів кімнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі ордеру № 1 від 16.01.2017 на житлову площу (ліжко-місце) гуртожитку у кімнаті [ADDRESS] зареєстровано сім`ю у складі 3 осіб [PERSON] , дружина [PERSON] та їх дочка [PERSON] .. Вказана кімната перебуває у власності територіальної громади міста Бориспіль на підставі рішення Бориспільської міської ради «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Борисполя від регіонального відділення фонду Державного майна України по Київській області гуртожитків по [ADDRESS] , 10 та [ADDRESS] » від 13.11.2008 № 4900-42-V та рішення виконавчого комітету міської ради «Про затвердження актів прийняття передачі гуртожитків до комунальної власності територіальної громади [ADDRESS] , 10,10-а та по [ADDRESS] від 30.08.2013 № 531. Крім того зазначено, що при перевірці вказаного повідомлення, було встановлено, що [PERSON] знята з реєстрації за вказаною адресою та проживає у належному їй на праві власності житлі. При цьому [PERSON] та донька [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою, проте не проживають з липня 2019 року, що підтверджується актами від 20.12.2019, 20.08.2019 від 15.03.2020, 20.12.2020, 10.03.2021, 06.10.2021, 09.12.2021. Ухвалою від 21.12.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 29). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, про причину неявки суд не повідомили, заяв, клопотань та відзив на позовну заяву не надходило. Представник третьої особа КП ЖРЕУ Шапортова Н.І. підтримала позовні вимоги та просила задовольнити. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради у судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомлено. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи КП ЖРЕУ, покази свідків : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , суд дійшов наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що згідно з рішенням Бориспільської міської ради Київської області від 13.11.2008 № 4900-42-V та рішенням виконавчого комітету міської ради «Про затвердження актів прийняття передачі гуртожитків до комунальної власності територіальної громади [ADDRESS] та по [ADDRESS] від 30.08.2013 № 531, кімната 42 в гуртожитку по [ADDRESS] , є комунальною власністю територіальної громади м.Борисполя ( а.с. 8-11). На підставі ордеру виданого виконавчим комітетом Бориспільської міської ради від 16 січня 2017 року [PERSON] було надано право зайняття з сім`єю : дружина - [PERSON] , 1995 року народження та дочка [PERSON] , 2014 року народження, жилу площу у гуртожитку по [ADDRESS] розміром 10,2 кв. м.. (а.с. 7). Також встановлено, що у вказаній кімнаті зареєстровано місце проживання відповідачів [PERSON] , [INFO] , та малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї, а також інформацією Реєстраційної служби Бориспільської міської ради Київської області (а. с. 19, 27-28). За даними Реєстраційної служби Виконавчого комітету Бориспільської міської ради [PERSON] , 1995 р.н. з 09.10.2020 зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.60,61). Як встановлено з показів свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , працівників КП «ЖРЕУ», та долучених до позовної заяви актів обстеження житлово-побутових умов за 2019, 2020, 2021 роки, відповідачі у вказаній квартирі близько трьох років не проживають ( а.с. 12-18). Згідно з даними КП «Житлове ремонтно-експлуатаційне управління» по особовому рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] (а.с.71), за період з 01.07.2018 по 01.06.2019 оплата за надані комунальні послуги не здійснювалась, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 3285,40 грн. Крім того, згідно з показами допитаних свідків, а також долученої до матеріалів справи копії Договору №1/2 найму кімнати (ліжко-місця) у гуртожитку від 19 червня 2020 у спірній кімнаті з 2019 року проживає працівник КП «ЖРЕУ» [PERSON] (а.с.72-74). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також\~ відповідно до змісту ч. 2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . А також, с уд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За змістом ч. 1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. За змістом ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» № 280/97-ВР право комунальної власності - це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах належним їй майном як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування. Частиною 1 ст. 60 Закону № 280/97-ВР визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. За змістом ч. ч. 5, 8 ст. 60 Закону № 280/97-ВР органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності. Відповідно до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ч. 1 ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Встановлено, що відповідачі тривалий час, більше трьох років на момент розгляду цієї справи, у наданій їм позивачем у користування кімнаті [ADDRESS] не проживають, догляд за приміщенням не здійснюють, комунальні платежі у добровільному порядку не сплачують, внаслідок чого втратили право користування вказаним жилим привішенням. Будь-яких поважних причин, з яких відповідачі відсутні за місцем реєстрації не встановлено, та з досліджених в судовому засіданні доказів підстави вважати, що у відповідачів існували перешкоди у користуванні квартирою за зареєстрованим місцем проживання, у суду відсутні. Доказів того, що після передачі кімнати у користування іншій особі відповідачі зверталися до позивача чи третьої особи, або до суду з метою усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням, суду надані не були. Враховуючи викладене, суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, не суперечить закону та встановленим судом фактичним обставинам справи, при цьому сприятиме відновленню прав позивача. При цьому суд враховує, що в силу вимог чинного житлового та цивільного законодавства декларування місця проживання малолітньої [PERSON] може бути здійснено її батьками за зареєстрованим місцем проживання її матері та законного представника [PERSON] , або за фактичним місцем проживання батька відповідача [PERSON] .. У зв`язку з цим копію рішення після набрання рішенням законної сили слід направити до Служби у справах дітей Бориспільського міської ради Київської області для контролю щодо здійснення батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , декларування її місця проживання за зареєстрованим місцем проживання матері [PERSON] по [ADDRESS] , або за новим зареєстрованим місцем проживання батька [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 540 гривень (а. с. 1) підлягають стягненню на його користь з відповідача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved