Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

І. Позиція сторін у справі. Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 129 543, 00 грн, суму пені за несвоєчасно виплачене страхове відшкодування у розмірі 3 829, 48 грн, три відсотки річних у розмірі 9 595, 77 грн, інфляційні втрати - 755, 96 грн, що разом становить суму у розмірі 139 894, 73 грн, та понесені судові витрати. В обґрунтування позову вказано, що після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 11 жовтня 2020 року, автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень, тому він подав до відповідача заяву про виплату страхового відшкодування разом необхідними документами. Проте впродовж 90 днів з моменту подачі заяви жодної відповіді отримано не було. Відповідач та третя особа у справі не скористалися своїм правом на подання відзиву на позов та пояснень. ІІ. Процесуальні дії і рішення суду. 17 грудня 2021 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. 22 грудня 2021 року ухвалою судді у справі відкрито провадження для розгляду справи у спрощеному порядку з викликом сторін. 28 вересня 2022 року позивач подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримує і просить задовольнити. Позивач, його представник, а також представник відповідача, третя особа у справі не з`явилися у судове засідання, про яке повідомлені були належним чином, окрім вищевказаних, заяви по суті та / або з процесуальних питань до суду не надходили. Згідно з частиною першою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною четвертою статті вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі частини першої ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень позивача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість постановлення у справі заочного рішення та задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. ІІІ. Фактичні обставини справи. 11 жовтня 2020 року, о 17:40 год., за адресою: м. Харків, Полтавський шлях (буд. 161), водій [PERSON] , керуючи автомобілем Skoda Fabia (реєстраційний номер [NUMBER] ), не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом під керуванням [PERSON] - Citroen C-Elysee (реєстраційний номер [NUMBER] ), який зупинився попереду, чим порушив вимоги п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 листопада 2020 року у справі № 639/6638/20 [PERSON] визнаний винуватим у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Цивільна-правова відповідальність [PERSON] як водія автомобіля «Skoda Fabia» (реєстраційний номер [NUMBER] ) була застрахована у ПрАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ-КООП», відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 1634326. Відповідно до вказаного полісу, страхова сума за шкоду, заподіяну майну складає 130 000, 00 грн, франшиза - 2 000, 00 грн. 10 листопада 2020 року [PERSON] направив до ПрАТ «СК «Ю.БІ.АЙ-КООП» заяву про виплату страхового відшкодування, яка була отримана адресатом 14 листопада 2020 року, до якої додав необхідні матеріали, а саме: повідомлення потерпілої особи, матеріали експертного обстеження Citroen C-Elysee (реєстраційний номер [NUMBER] ), рахунок ТОВ «АВТО ВІА» від 28 жовтня 2020 року про вартість ремонту, копію рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 03 листопада 2020 року, схему дорожньо-транспортної пригоди на місці події, копії паспорта та довідки про надання реєстраційного номеру облікової картки платника податків, документів на автомобіль. Проте, у строк до 15 лютого 2021 року включно (понеділок), тобто впродовж 90 днів з моменту подачі заяви про виплату страхового відшкодування, [PERSON] не отримав від страховика будь-якої відповіді. Відповідно до рахунку № 0000000132 від 28 жовтня 2020 року, матеріальна шкода завдана [PERSON] як власнику автомобіля C-Elysee (реєстраційний номер [NUMBER] ) складає 129 543, 00 грн, яка досі залишається не виплаченою. ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду. Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст.ст. 3, 6, 627, 629 Цивільного кодексу України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 979 Цивільного кодексу України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі статтею 988 Цивільного кодексу України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором. Частиною першою статті 990 Цивільного кодексу України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта. За змістом статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання страхового випадку виплати страхувальникові або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 3 статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Аналогічні за змістом положення передбачені статтею 992 Цивільного кодексу України. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частини першої ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи (п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до п. 36.1, 36.2 ст. 36 вказаного Закону страховик,

Outcome: approved