Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

02.06.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінсгруп» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач позов обґрунтовує тим, що 19.11.2007 р. між ним та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 8/2007/840-К/1615-Н. З метою забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, 19.11.2007р. було укладено договір іпотеки №1615/1. 16.03.2021р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. було вчинено виконавчий напис за № 408 про стягнення з нього на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості в сумі в розмірі 340 843 грн. за договором іпотеки № 1615/1 від 19.11.2007р. в забезпечення за кредитним договором № 8/2007/840-К/1615-Н від 19.11.2007, укладеним із АТ «КБ «Надра». Вказує, що нотаріусом виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства України, а саме: нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, за вказаним виконавчим написом, з нього стягнуто борг за яким з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, наданий нотаріусу договір не посвідчений нотаріально. На підставі вищевикладеного позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 16.03.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського\~нотаріального округу\~Ричкою Ю.О. за № 408 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості у розмірі 340 843 грн., таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 02.07.2021р. задоволено клопотання позивача про витребування доказів - матеріалів нотаріальної справи і матеріалів виконавчого провадження. Ухвалою суду від 02.07.2021р. у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 07.09.2021, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.07.2021р. до суду від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. на виконання ухвали суду від 02.07.2021р. надійшли письмові пояснення і копії матеріалів виконавчого провадження № 65207775. 07.09.2021р. ухвалою суду розгляд справи відкладено на 27.10.2021. 27.10.2021р. розгляд справи відкладено на 21.12.2021. 07.12.2021р. до суду від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. надійшли письмові пояснення з матеріалами нотаріальної справи, в яких посилається на законність своїх дій. 21.12.2021р. розгляд справи відкладено на 02.02.2022. Ухвалою суду від 27.01.2022р. задоволено клопотання представника ТОВ «ФК «Дніпрофінсгруп» про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції. 02.02.2022р. справу знято з розгляду на 09.03.2022. 09.03.2022р. справу знято з розгляду на 02.06.2022. 02.06.2022р. розгляд справи відкладено на 28.06.2022. 28.06.2022р. справу знято з розгляду на 29.07.2022. 29.07.2022р. справу знято з розгляду на 28.09.2022. 28.09.2022\~ухвалою суду\~ призначенозаочний розгляд даної цивільної справи. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав суду письмову заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд розглядати справу за їх відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечують. Представник відповідача ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав. Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., в судове засідання не з`явилася, надала суду письмові пояснення, в яких просила проводити розгляд справи за її відсутності. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів встановив, що 19.11.2007р. між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8/2007/840-К/1615-Н, відповідно до умов якого останньому було надано грошові кошти в розмірі 17\~399,25 дол. США на строк до 12.11.2017р., а останній зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. (а.с. 8-10). 19.11.2007р. між ВАТ КБ «Надра» та позивачем було укладено договір іпотеки №1615/1, відповідно до якого Іпотекодавець з метою забезпечення виконання зобов`язання, що витікає із кредитного договору №8/2007/840-К/1615-Н від 19.11.2017р., передає в іпотеку, а Іпотекодержатель приймає в іпотеку Предмет іпотеки, а саме квартиру під [ADDRESS] (а.с. 11-12). Згідно з договором про відступлення права вимоги № GL48N718070_1_3, посвідченого 17.07.2020 року приватним нотаріусом Київського міського округу Бочкарьовою А.В. за реєстровим № 509, укладеного між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», відповідач набув право вимоги до боржників банку (а.с. 124-125,126, 127). Відповідачем направлялись позивачу вимогу/Іпотечне повідломлення про дострокове повернення заборгованості за Договором Іпотеки №1615/1 від 19.11.2007р. (а.с. 134-145,). 16.03.2021р. за заявою ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. видано виконавчий напис № 408 про стягнення на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право вимоги перейшло на підставі договору про відступлення прав вимоги №GL48N718070_1_3 посвідченим 17.07.2020р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. за реєстровим №509, укладеним між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» з боржника [PERSON] , заборгованості яка виникла за договором іпотеки №1615/1 укладеним між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра», найменування змінено на ПАТ КБ «Надра» в забезпечення за кредитним договором №8/2007/840-К/1615-Н від 19.11.2007р. Стягнення заборгованості проведено за період з 01.04.2018 по 02.03.2021, сума заборгованості складає 340\~843,68 грн., в т.ч.: основний борг 201\~559,11 грн., відсотки 139\~284,57 грн., а.с. 119, 120, 121, 122, 123. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. від 19.04.2021 відкрито виконавче провадження № 65207775 з примусового виконання виконавчого напису № 408, виданого 16.03.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості в розмірі 340\~843,68 грн та вчинено ряд виконавчих дій, а.с. 33-89. Оцінка суду. Відповідно до ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно п. 3.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. За п.п. 3.3 п. 3 глави 16 Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса. Однак, на думку суду, сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. У даному випадку позивач з діями нотаріуса, наявністю і безспірністю боргу не погоджується. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтею 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), зроблено висновок, відповідно до якого встановлено, що якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.\~Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним. Як випливає з матеріалів справи, у суму заборгованості, стягнутої за виконавчим написом нотаріуса, включено борг за відсотками, які нараховані після отримання позивачем вимоги про дострокове погашення боргу, що не грунтується на вимогах вищевказаного законодавства. У частині першій статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. В даному випадку ця вимога не дотримана, оскільки кредитний договір укладено строком до 12.11.2017р., а виконавчий напис видано лише 16.03.2021р, тобто з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Також, суду не надано доказів набуття відповідачем права вимоги до позивача , зокрема додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги, що водночас також має істотне значення для перевірки безспірності боргу. При цьому, такі докази відсутні і в матеріалах, наданих до суду приватним нотаріусом. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом та наявності у кредитора права на безспірне стягнення заборгованості, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, суд зазначає, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». У даному випадку судом встановлено, що виконавчий напис вчинено 16.03.2021 на підставі кредитного договору від 19.11.2007, який нотаріально не засвідчений. Оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, в розумінні вказаних норм, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved