Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

13.09.2021 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири\~ [ADDRESS] за спірною адресою, відповідач [PERSON] фактично проживає там. Позивач стверджувала, що 16.05.2021 року з вини відповідачів через зрив водопровідного крану у санвузлі квартири [ADDRESS] відбувалося залиття квартири, належної їй на праві власності. Наслідком залиття квартири стало пошкодження -на кухні: стеля (з гіпсокартону), стіни (частково відклеїлись шпалери), промоклий диван; -в жилій кімнаті: стеля (з гіпсокартонної конструкції, натяжна стеля повністю наповнена водою, і як наслідок обвисла), стіни (частково відклеїлись шпалери), підлога (розбух ламінат), 2 (дві) шафи-купе (розбухли від води). За висновком будівельно-технічного експертного дослідження № 35/21 від 06.09.2021 року розмір майнової шкоди, завданої позивачу в наслідок залиття складає 148\~607 грн. Окрім того, позивач стверджувала, що їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає у отриманому стресі, порушенні нормального ритму життя, вимушеному звернені до суду за захистом порушеного права. Компенсацію моральної шкоди позивач оцінила в 10 000 грн. Крім задоволення позовних вимог [PERSON] просила присудити з відповідача судові витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме витрати на : - \~ \~ \~ \~оплату судового збору в розмірі 2043,50 грн. - \~ \~ \~ \~оплату експертного дослідження 4000 грн. - правову допомогу в розмірі 37 500 грн. Позивач в процесі розгляду справи позов підтримала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] позов не визнали, скористались процесуальним правом надання відзиву, стверджуючи, що надані позивачем докази в обґрунтування своїх вимог є неналежними. З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власником квартири\~ [ADDRESS] \~спірного будинку поверхом вище. Вищевикладене підтверджується інформаційною довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.09.2021 року за № 273825767, інформаційною довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.09.2021 року за № 273838215. 16.05.2021 року в квартирі\~позивача\~відбулось залиття. Причиною залиття став виток води із системи водопостачання з вищерозташованої квартири [ADDRESS] . Зазначене підтверджується актом о наслідках залиття житлового приміщення. Вказаним актомвстановлений характер пошкоджень квартири позивача, а саме : -на кухні: стелі (гіпсокартонні), стіни (частково відстали шпалери), намочений диван, не горять деякі лампочки та підсвічування стелі, намокли кухонні меблі -у житловій кімнаті: стелі (гіпсокартонні конструкції, натяжна стеля набрана водою), стіни (частково відстали шпалери), підлоги (набух ламінат), 2 (дві) шафи-купе (набухли від води) - \~ \~ \~ \~у санвузлі: мокра гіпсокартонна стеля. За висновком\~будівельно -\~технічного експертного\~дослідження №\~35/21\~від 06.09.2021\~ року\~судового експерту\~Рапача К.В.(свідоцтво\~№ 1173\~від 31.10.2007\~року) в наслідок залиття в квартирі\~ [ADDRESS] \~виявлені характерні сліди залиття та пошкодження оздоблювальних покриттів квартири із вищерозташованої квартири витоками із системи водопостачання. Розмір майнової шкоди, завданої позивачу в наслідок залиття приміщення санвузла склав 148 607 грн. Проведення експертного дослідження оплачено позивачем, вартість дослідження склала 4000 грн.(акт 35/21 від 21.07.2021 року ) Вирішуючи спір суд враховує, що відповідно до ч. 4\~ст. 319 ЦК\~\~України\~власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Вказана стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей, тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Будинок [ADDRESS] не обслуговується жодним комунальним підприємством (житлово-експлуатаційним сервісом) Одеської міської ради або обслуговуючою компанією, у будинку не створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. Зазначені обставини підтверджується листом Департаменту міського господарства № 01- 69/1148 від 28.07.2021 року, листом Малиновської районної адміністрації № 1973/01-20 від 03.08.2021 року. Так, наданий позивачем акт залиття від 16.05.2021 року не суперечить Правилам утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затвердженим наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а спірні приміщення фактично оглянуті у встановленому законом порядку. Відмова відповідачів від підпису акту залиття, яка не спростована ними в процесі розгляду справи відповідно до вищевказаних Правил, не впливає на його чинність. Акт залиття є належним і допустимим доказом, оскільки є первинним документом, що засвідчує факт певної події (Верховний Суд, постанова від 27.12.2019 року по справі №686/11256/16-ц). Так факт залиття, характер залиття, його причини та наслідки відповідачами шляхом надання доказів в процесі розгляду справи не спростовані. Згідно з ч.1 та п.1 ч. 2\~\~статті 22 ЦК\~\~України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Зазначене узгоджується із вимогами ч.1\~ст.1166 ЦК України, за якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (ППВСВУ\~\~ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6).\~\~ Наданий позивачем висновок будівельно - технічного експертного дослідження\~\~№ ED-2502-1-1420.19 від\~\~22.11.2010 року ТОВ «Судова незалежна експертиза України»\~сумнівів щодо його у правильності у суду не викликає, відповідачем шляхом надання інших доказів також не спростований. Підстави для призначення судової експертизи в порядку\~ст.103 ЦПК України\~за ініціативою суду в процесі розгляду справи - відсутні. Так, [PERSON] як власник майна, не дбаючи про стан своєї власності, допустила неправильну експлуатацію водопостачання своєї квартири, завдавши шкоду майну позивача, яка підлягає відшкодуванню в розмірі, встановленому будівельно-технічною експертним дослідженням у розмірі 148\~607 грн. Вимоги до [PERSON] , за відсутності доказів реєстрації за спірною адресою в квартирі [ADDRESS] , договору найму даного приміщення, разом із тим, задоволенню не підлягають. Згідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право також на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до вимог\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, заподіяна громадянину діяннями іншої особи, яка порушила її законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. В судовому засіданні встановлено, що позивачу заподіяна моральна шкода, яка полягає у перенесених моральних стражданнях в зв`язку із отриманим стресом, пов`язаним із пошкодженням належного їй майна, незручностях проживання в квартирі, необхідності звернення за захистом порушеного права в судовому порядку. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача суд вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з відповідача у розмірі 5000 грн. Викладене узгоджується із ППВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)». Доказів для стягнення компенсації моральної шкоди в більшому розмірі (експертне дослідження, тощо) позивачем не надано. При ухвалені рішення суд в порядку\~ст.141 ЦПК\~вирішує питання про розподіл судових витрат. Відповідно до\~ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: - чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; - чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; - поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; - дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, судовий збір оплачений позивачем (квитанція\~№ св05490999/1,\~№св05490976/1), на вартість експертного дослідження оплачена (акт приймання-передачі № 35/21). На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надані суду: - ордер адвоката серії ОД № 663147 - свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 967 - нотаріальна посвідчена довіреність від 15.07.2021 року - договір № 20/21 про надання правової допомоги від 20.07.2021 року. - рахунок № 98-20/21 від 14.10.2022 року - додаткова угода від 30.07.2021 року до договір № 20/21 про надання правової допомоги від 20.07.2021 року. - розрахунок та вартість послуг адвоката Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до статті 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Так, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом в будь-якому розмірі, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Разом із тим, при стягненні правничої допомоги як судових витрат судом за судовим рішенням враховується ряд чинників, визначених процесуальним законом. При вирішенні питання про присудження витрат на правничу допомогу суд враховує позицію Верховного Суду, зокрема, по справі 20190801 № 915/237/18, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial