Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

30.11.2021 року позивач [PERSON] яка діє в своїх інтересах та в інтересах своєї неповнолітньої доньки [PERSON] звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ліквідація якого здійснюється безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб про припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження, що стосуються будинку [ADDRESS] . 23 квітня 2002 року [PERSON] купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , про що уклав договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Поліщук Л.В. за реєстр. №1174. 19 грудня 2003 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний Банк» та Приватним підприємством «Фаворіт Миколаїв» був укладений кредитний договір №46КЛ. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 27 квітня 2004 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний Банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В. за № 722. За цим договором в іпотеку був переданий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ У зв`язку з укладенням договору іпотеки нотаріус [PERSON] ; наклала заборону відчуження житлового будинку, яка була зареєстрована 29 квітня 2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №2865. Згодом ця заборона на нерухоме майно була перенесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису про обтяження: 27642347, дата державної реєстрації: 29.04.2004р.). Просила суд припинити (виключити) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження, що стосуються будинку [ADDRESS] , а саме: - тип обтяження: заборона на нерухоме майно; реєстраційний номер обтяження: 2865, зареєстровано: 29.04.2004р.; - тип обтяження: заборона на нерухоме майно; номер запису про обтяження: 27642347; дата державної реєстрації: 29.04.2004р. Ухвалою судді від 13 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надали до суду заяву, в якій просили справу розглянути у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечує проти прийняття заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань збоку учасників справи до суду не надходило, як і не надходило від відповідача відзив на позовну заяву позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, 23 квітня 2002 року [PERSON] купив житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , про що уклав договір купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Поліщук Л.В. за реєстр. №1174. 19 грудня 2003 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний Банк» та Приватним підприємством «Фаворіт Миколаїв» був укладений кредитний договір №46КЛ. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 27 квітня 2004 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний Банк» та [PERSON] був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Пехлак О.В. за № 722. За цим договором в іпотеку був переданий житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з укладенням договору іпотеки нотаріус [PERSON] ; наклала заборону відчуження житлового будинку, яка була зареєстрована 29 квітня 2004 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №2865. Згодом ця заборона на нерухоме майно була перенесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зобов`язання ПП "Фаворіт Миколаїв" перед ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК» за кредитним договором №46КЛ від 19.12.2003р. були виконані в повному обсязі у 2006 році. У кредитора фінансових претензій до позичальника з приводу виконання цього кредитного договору немає. Вказане підтверджується листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.10.21р. [PERSON] , діючи в своїх інтересах та в інтересах своєї доньки [PERSON] , у вересні 2021 року подала до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заяву, в якій просила зняти вказану заборону або направити документи для того, щоб самостійно зняла заборону у нотаріуса. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який безпосередньо здійснює ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», листом від 11.10.21р. повідомив, що надати документи, які необхідні для зняття заборони, вони не можуть. Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24 грудня 2013 року по справі №5016/53/2011(9/4) було ліквідовано Приватне підприємство "Фаворіт Миколаїв". Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 17 жовтня 2016 року, визнано за [PERSON] , право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилась спадщина, до складу якої увійшла 1/2 частина вказаного житлового будинку. Єдиною спадкоємицею [PERSON] є донька [PERSON] , яка наразі визнає право власності на спадкове майно в судовому порядку. Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця. Разом з тим статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку», іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»). За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку», частини першої статті 572 ЦК України та частини першої статті 575 іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Системний аналіз зазначених вище норм матеріального права дає підстави зробити висновок, що після повного виконання обов`язків за Кредитним договором він припинився, а отже і припиняється дія всіх забезпечувальних договорів, в тому числі і Договору іпотеки. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання. Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора іпотека припиняється. Статтею 29 Закону України «Про заставу» передбачено, що застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання. Аналогічні вимоги закріплені також у ст. 593 ЦК України, де в п.1 зазначено, що право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зазначено в частині 1 статті 598 ЦК України. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України при розгляді справи № 6-939цс15 припинення зобов`язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином. Вилучення з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження зазначеного майна, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» відомості про припинення іпотеки та припинення обтяжень, накладених у зв`язку з цією іпотекою, підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІV із змінами та доповненнями та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127 клієнти мають право після повного виконання грошових зобов`язань перед банком, подати відповідачу письмову заяву та здійснити дії, пов`язані із державною реєстрацією припинення іпотеки та зняття заборони. Обтяження, які підлягають державній реєстрації, вважаються припиненими з моменту державної реєстрації їх припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідно до вимог Закону України «Про нотаріат» нотаріус знімає заборону відчуження з предмету іпотеки, одержавши повідомлення установи банку про погашення кредиту та відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України також Проводить державну реєстрацію припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно та державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна іпотекою. Встановлено, що звертаючись до відповідача АТ «БМ Банк» з проханням надати відповідне доручення, яке буде підставою для виключення запису нотаріусом, позивачу відповідь не надійшла. Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №910/16461/16. Отже, вимоги позивача про зняття заборони відчуження майна та вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є взаємопов`язаними та такими, що випливають одна з одної, а тому такі вимоги позивача в частині вилучення з Державного реєстру іпотек запис про іпотеку та з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про заборону відчуження зазначеного майна є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки, позивачем при зверненні до суду було понесені судові витрати у сумі 908,00 гривень, понесення яких документально підтверджується, то зазначена сума підлягає стягненню з відповідача по справі. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved