Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом, де просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 17 березня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Каховському району реєстраційної служби Каховського міськрайонного управління юстиції у Херсонській області та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Зазначає, що [INFO] у подружжя народилася дитина - [PERSON] . Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано. Крім того, зазначає, що 07 травня 2017 року Бериславським районним судом Херсонської області ухвалено рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не меньше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 квітня 2017 року до повноліття дитини. У той же час, позивачка вказує, що 01 вересня 2017 року державним виконавцем Каховського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області на підставі виконавчого листа №647/716/17 відкрито виконавче провадження №54612017 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] . Звертає увагу на те, що на підставі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Наголошує на тому, що відповідач не виконує батківських обов`язків відносно своєї доньки [PERSON] ,не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не цікавиться її здоров`ям, не забезпечує продуктами харчування та необхідним речами, матеріально не підтримує. Окрім того, відповідач має значну заборгованість зі сплати аліментів. Позивачка зазначає, що від самого народження дочка [PERSON] зареєстрована та проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Водночас, позивачка наголошує, що всі питання щодо виховання дочки вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться повністю на її утриманні. На думку позивачки, зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини батьком, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків. За переконанням позивачки прийняття судового рішення про позбавлення батьківських прав відповідача повністю буде відповідати інтересам дитини. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилася. До початку судового засідання, представник позивачки [PERSON] подала письмове клопотання, де просила проводити судове засідання без її участі та участі позивачки. При цьому, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання повторно не з`явився без поважних на те причин, клопотань про розгляд справи за його відсутності або відкладення судового засідання із зазначенням поважності причин своєї неявки до суду та відзив на позовну заяву відповідач не подав. Від начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Луцької міської ради до початку судового засідання, надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника органу опіки та піклування Луцької міської ради. Позовні вимоги підтримують. Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, відповідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до норм ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав у разі якщо вона, він, не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Обов`язки батьків по вихованню та розвитку дитини закріплені у ч.ч. 1-5 ст. 150 Сімейного кодексу України. Зокрема, ця норма закону передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а також поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що з 17 березня 2014 року по 26 квітня 2017 року позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 12 червня 2014 року Виконавчим комітетом Чорнянської сільскої ради Каховського району Херсонської області (а.с.14). Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2017 року по справі №647/693/17-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.21-22). Бериславським районним судом Херсонської області ухвалено рішення від 07 травня 2017 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] (а.с.23-24). 01 вересня 2017 року державним виконавцем Каховського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області на підставі виконавчого листа №647/716/17 відкрито виконавче провадження №54612017 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , що підтверджується інформацією про виконавче провадження (а.с.30-34). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11 липня 2022 року по ВП№54612017 відносно боржника [PERSON] , станом на 01 липня 2022 року борг складає 101787,34 грн. (а.с.42-43). Крім того, згідно копії свідоцтва про шлюб виданого 08 травня 2019 року Олешківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, змінено дошлюбне прізвище позивачки з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 13). Рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради від 14.09.2022 р. за №480-1 затверджено висновок служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] . Так, згідно висновку, 08 травня 2019 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . У шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з введенням в Україні воєнного стану [PERSON] разом з дітьми у травні 2022 року переїхала проживати у м. Луцьк, де вони взяті на облік в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , де створені належні умови для проживання дітей, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 22 червня 2022 року (а.с. 64). Згідно з довідкою Качкарівського ДНЗ від 21 вересня 2018 року №14, батько [PERSON] вихованням дитини не займається, у закладі жодного разу не був (а.с. 25). Згідно з письмовою заявою [PERSON] від 29 серпня 2022 року, він протягом восьми років не брав участі у вихованні дочки [PERSON] . Таким чином судом встановлено, що батько малолітньої [PERSON] , [INFO] - [PERSON] самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дочки, а саме: не спілкується з нею, не приймає ніякої участі у її вихованні та утриманні, не цікавиться її життям, станом здоров`я, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання. Такі висновки знайшли своє об`єктивне підтвердження дослідженими судом письмовими доказами. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. За таких обставин, суд вважає, що у судовому засіданні знайшли підтвердження факти, які свідчать про те, що відповідач вихованням своєї дочки не займається, тривалий час належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не турбується про доньку, про її фізичний, духовний та моральний розвиток. Враховуючи вищевикладене, думку служби у справах дітей, яка вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, аналізуючи та оцінюючі всі докази у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити і позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно своєї малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . При цьому суд наголошує, що у разі зміни поведінки відповідача до дочки, вони мають право в порядку ст.169 СК України на поновлення батьківських прав. В силу ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі, що складаються із сплаченого збору в розмірі 992,40 грн., слід стягнути із відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved