Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позову [PERSON] вказує, що [PERSON] 10 серпня 2021 року о 19 год. 54 хв. по пров.Першотравневий, 28 в м.Старокостянтинові, керуючи мотоциклом марки Днєпр-11, вчинив наїзд на ворота його паркану, внаслідок чого пошкодив ворота та автоматику привід BFT ATHOS AC40, встановлену на воротах, чим спричинив майнової шкоди в розмірі 6467 грн. Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2021 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 11 жовтня 2021 року ухвалою суду по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, при цьому вказав, що страховою компанією було виплачено страхове відшкодування в сумі 2818, 60 грн. Представник позивача в судовому засіданні вказала, що страховою компанію ПАТ «СК» «УСГ» було встановлено розмір збитків внаслідок пошкодження відповідачем воріт та автоматичного приводу для воріт в сумі 5418, 60 грн., однак позивачу було відшкодовано шкоду лише в розмірі 2818, 60 грн., оскільки відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортного засобу марки «Днєпр-11» у ПАТ «СК«УСГ», франшиза на яку зменшується сума відшкодування, становить 2600 грн., тому просила стягнути на користь позивача 2600 грн. франшизи та судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на правову допомогу. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме в частині пошкодження воріт паркану позивача. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково щодо пошкодження лише воріт, щодо пошкодження діями відповідача автоматичного приводу для воріт заперечив, оскільки не має причино наслідкового зв`язку, а саме не доведено, що внаслідок дій відповідача було пошкоджено автоматику приводу для воріт. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового провадження, оцінивши і проаналізувавши докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст.ст.18, 22 Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у разі\~настання страхового\~випадку страховик\~у межах\~страхових сум,\~зазначених у\~страховому полісі,\~відшкодовує у\~встановленому цим\~Законом порядку\~оцінену шкоду,\~заподіяну внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди життю,\~здоров`ю,\~майну третьої\~особи. Шкода,\~заподіяна в\~результаті дорожньо-транспортної\~пригоди майну\~потерпілого,\~-\~це шкода,\~пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого. Згідно ч.6\~ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 10 серпня 2021 року о 19 год. 54 хв. [PERSON] по пров.Першотравневий, 28 в м.Старокостянтинові, керуючи мотоциклом марки Днєпр-11, н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення із парканом приватного будинку, що спричинило пошкодження паркану, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху. Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 серпня 2021 року у справі № 683/2335/21 відповідача визнано винним у вчиненні вищевказаного ДТП. Таким чином, позивач має право на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. Керуванням транспортного засобу марки Днєпр-11, н.з. [NUMBER] , під час ДТП здійснював відповідач у справі\~ [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Днєпр-11, н.з. [NUMBER] була застрахована в ПАТ «СК «Українська страхова група» за полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності № АР-2105151 від 29.07.2021. Відповідно до умов страхування франшиза, на яку зменшується сума відшкодування, становить 2600 гривень. Судом встановлено, що\~\~12.11.2021 позивач подав до ПАТ «СК«УСГ» заяву про страхове відшкодування. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, нанесеному власнику воріт приватного будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який проведений сертифікованим оцінювачем директором ПП «Екорт» С.Г. Лавренюк вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу визначена в розмірі 5418,60 грн. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «СК«УСГ», визнала ДТП, що сталося 10 серпня 2021 року страховим випадком і виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 2818,60 грн., що не заперечується останнім. Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно зі ст. 12 цього Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. На підставі викладеного, враховуючи те, що розмір франшизи в сумі 2600 гривень не відшкодований страхувальником, вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як передбачено вимогами ст.ст.77,80 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно положень ч.2\~ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом. Однак, позивач не надав належних доказів, які підтверджували завдану йому шкоду в розмірі 6457 грн., а тому позов слід задовольнити частково. Відповідно до частини другої\~статті 1166 ЦК України\~особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відповідно до презумпції завдавача шкоди не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини. (наведена позиція сформульована у постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 554/14547/14-ц). Однак, під час судового розгляду, судом не встановлено та відповідачем і його представником не доведено відсутність вини [PERSON] в пошкодженні автоматичного приладу для воріт внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з вимогами статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Ч. 3 вказаної норми передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Витрати, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду, становлять ті оплатні дії, які передбачені цивільно-процесуальних кодексом. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими,а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Пунктом 3.2\~рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Така правова позиція викладена в\~постанові Верховного суду від 01.09.2020 року у справі № 640/6209/19. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 01.10.2018 у справі\~№569/17904/17, розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо. Згідно з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі №815/4300/17 та від 11.04.2018 року у справі №814/698/16 надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу до суду надано Договір про надання правничої допомоги від 06.09.2021 року, опис виконаних робіт, довідку № 8/21 від 06.09.2021, яка видана [PERSON] , - адвокатом Віхерко Н.О. в тому, що за надання правничої допомоги, а саме консультація, виготовлення позовної заяви, представництво в суді та ним сплачено 900 грн., а також позивачем зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат. На переконання суду заявлені до відшкодування позивачем витрати на професійну правничу допомогу є співмірними із предметом позову і складністю цієї справи, наданий адвокатом обсягом послуг, та відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому вони підлягають задоволенню в розмірі 900,00 грн. Всього судові витрати по справі становлять 1808 грн., до яких входять: 908 грн. - судовий збір; 900 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. Враховуючи викладене, та

Outcome: partial