Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

позивач [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , звернулась до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача Криворізького відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому (позові) просила: - зняти арешт та заборону відчуження з об`єкта - все нерухоме майно, яке за життя належало [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , накладені на підставі постанови про арешт нерухомого майна та оголошення заборони його відчуження № 53303084 від 30.01.2017, виданої Криворізьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у дніпропетровській області, реєстраційний номер запису про обтяження № 33137210 від 09.09.2019, реєстратор Криворізький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, стосовно майна боржника [PERSON] та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження № 33137210 від 09.09.2019 стосовно [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , зареєстрований на підставі постанови про арешт нерухомого майна № 53303084 від 30.01.2017, виданої Криворізьким районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у дніпропетровській області. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , з яким вона перебувала у шлюбі та який є батьком [PERSON] , [INFO] . За життя [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 8,3564 га, призначена для ведення фермерського господарства, кадастровий номер 3521986400-02-000-1015, на яку відповідачем накладено арешт та оголошено заборону її відчуження. Зобов`язання за виконавчим провадженням виконано, однак арешт не знято, що наразі порушує спадкові права [PERSON] , оскільки остання, як спадкоємець [PERSON] не має змоги отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з наявністю арешту та реалізувати своє право на земельну ділянку. Від представника відповідача до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач повідомив, що арешт на майно [PERSON] було накладено у межах виконавчого провадження № 53303084 з виконання виконавчого листа № 177/1193/16-ц від 21.12.2016 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] . У зв`язку із наявністю заборгованості арешт знято не було. Наразі заборгованість за зазначеним виконавчим провадженням відсутня. Просила розглянути справу на розсуд суду без участі представника відповідача та покласти судові витрати на позивача. Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 14.07.2022 зазначену справу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передано на розгляд Долинського районного суду Кіровоградської області за підсудністю. Справа надійшла до Долинського районного суду Кіровоградської області 12.08.2022. Ухвалою від 16.08.2022 зазначену вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом з постановленням здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження і розпочато підготовче провадження у справі із призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи. Інші аяви по суті справи від сторін до суду не надходили. Ухвалою від 14.09.2022 підготовче провадження у справі закрито та її призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні. Позивач, яка про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, - у судове засідання не з`явилась та участь у судовому засіданні свого представника не забезпечила, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Представник позивача звернувся до суду із заявою, у якій просив розглядати справу без сторони позивача, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач, якого про дату, час і місце розгляду справи було повідомлено належним чином, - участь у судовому засіданні свого представника не забезпечив, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Представник відповідача звернулась до суду із клопотанням, у якому просила розглядати справу за відсутності сторони відповідача. Вирішення справи залишила на розсуд суду, повідомивши, що заборгованість по аліментам та виконавчий збір сплачено. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін та/чи їх представників на підставі наявних у суду матеріалів справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, враховуючи позиції учасників справи, висловлені ними у заявах по суті справи та заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, виходячи з положень цивільного процесуального законодавства, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, - суд дійшов висновку про задоволення позову, з огляду на таке. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Поряд з цим, відповідно до положень ч. 1 - ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами у розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Положеннями ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Так, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, наданих учасниками справи, судом встановлено такі обставини. Качура (попереднє прізвище - [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] ) [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Постановою про\~арешт майна\~боржника державного\~виконавця Криворізького\~відділу державної\~виконавчої служби\~у Криворізькому\~районі Дніпропетровської\~області Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро)\~від 30.01.2017\~у виконавчому\~провадженні №\~53303084 з виконання виконавчого листа № 177/1193/16-ц від 21.12.2016 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] накладено арешт на все майно боржника. Рішенням Криворізького\~районного суду\~Дніпропетровської області\~від 27.09.2017\~(справа\~№ 177/1285/17),\~яке набрало\~законної сили\~10.10.2017,\~розірвано шлюб\~між [PERSON] \~та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, [PERSON] на праві приватної власності належали 3 земельні ділянки, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером 1221855800:01:001:0330, площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території смт Христофорівка Криворізького району Дніпропетровської області; земельна ділянка з кадастровим номером 1221855800:01:001:0305, площею 0,15 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] , а також земельна ділянка з кадастровим номером 3521986400:02:000:1015, площею 8,3564 га, для ведення фермерського господарства, розташована на території Новогригорівської Другої сільської ради Долинського району Кіровоградської області. Постановою про\~відмову у\~вчиненні нотаріальних\~дій державного\~нотаріуса Шостої\~криворізької нотаріальної\~контори у\~Дніпропетровській області\~Деркач Я.В.\~від 23.06.2022відмовлено законному представнику [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я спадкоємця - [PERSON] після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] у зв`язку наявністю арешту щодо всього майна. За повідомленням\~Криворізького відділу\~державної виконавчої\~служби у\~Криворізькому районі\~Дніпропетровської області\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро)заборгованість за виконавчим провадженням № 53303084 з виконання виконавчого листа № 177/1193/16-ц від 21.12.2016 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , - по аліментах та виконавчому збору відсутня. Зазначені вище,\~встановлені судом\~обставини у\~справі сторонами\~не заперечувалися та докази на їх спростування не надавались. З огляду на наведені вище правовідносини між сторонами, з приводу яких виник спір, судом відзначається таке. Положеннями ч. 1 ст. 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 3 ст. 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Положеннями ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з умовами ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Такими чином,\~суд констатує,\~що малолітня\~ [PERSON] \~прийняла спадщину\~після смерті\~свого батька\~ [PERSON] \~і ця\~спадщина належить їй з часу відкриття спадщини - [INFO] . У відповідності до положень ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 (Закон № 475/97- ВР), визначено, що кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які передбачені законом і загальними принципами міжнародного права. У відповідності до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з положеннями ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Положеннями ст. 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Таким чином,\~позов [PERSON] , яка діє в інтересах малолітньої доньки [PERSON] , про зняття арешту з майна, яке є спадщиною прийнятою останньою, є правомірним способом захисту прав власності на спадкове майно малолітньої [PERSON] . Щодо виконання рішення про стягнення аліментів, у ході примусового виконання якого було накладено арешт, слід відзначити таке. Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 124 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 18 ЦПК України). Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Згідно з\~умовами ч.\~1\~ст.\~40\~Закону України\~«Про виконавче\~провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Отже,\~враховуючи положення\~наведених правових\~норм,\~судом відзначається,\~що зобов`язання\~у виконавчому\~проваджені,\~встановлене рішенням\~суду від\~21.12.2016\~у справі\~№ 177/1193/16-ц\~про стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] \~аліментів на\~утримання доньки\~ [PERSON] ,\~-\~виконано у\~повному обсязі,\~включаючи й\~сплату виконавчого\~збору,\~що підтверджено\~відповідачем у заявах по суті справи та заявах з процесуальних питань, які було подано до суду, що є підставою для зняття накладеного у цьому виконавчому провадженні арешту майна. Враховуючи встановлені\~обставини справи\~та наведені\~вище положення\~процесуальних норм\~та норм\~матеріального права,\~розглянувши справу\~у межах\~заявлених позовних\~вимог з\~урахуванням предмету\~та підстав\~пред`явленого позову,\~беручи до\~уваги фактичне\~завершення виконавчого\~провадження,\~у межах\~якого було\~накладено арешт\~на майно\~ [PERSON] ,\~зокрема,\~на майно\~успадковане його\~малолітньою донькою\~-\~ [PERSON] ,\~що безумовно\~порушує права\~останньої,\~як спадкоємця,\~а тому\~вимога позивача\~про зняття\~арешту з\~такого майна є обґрунтованою та доведеною, і захистити спадкові права та законні інтереси малолітньої дитини іншим чином, ніж шляхом скасування арешту не можливо, на підставі чого суд дійшов висновку, що така вимога підлягає задоволенню і таке рішення суду у повній мірі відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених прав фізичної особи, зокрема, малолітньої дитини.

Outcome: approved