Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника адвоката Сніжка В.І. звернулася до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання до суду цієї заяви та до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 18.06.2013 року, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2019. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній неповнолітня дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні , а відповідач в свою чергу, незважаючи на те, що має можливість та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, таку допомогу в достатньому обсязі не надає. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2022 року провадження по справі відкрите . В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Також, при розгляді справи просив суд врахувати, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту , а тому він не має можливості працювати, хоча раніше добровільно надав матеріальну допомогу колишній дружині. Крім того, зазначив, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки похилого віку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~\~\~\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 18.06.2013 року перебували в зареєстрованому шлюбі . Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2019 року у справі 331/4318/19 шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Малолітня дитина проживає з матір`ю , що підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання особи. Наразі сторони добровільно не домовилися про утримання дитини, а тому кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. Відповідач є працездатним, однак з огляду на застосування до нього запобіжного заходу у вигляд цілодобового домашнього арешту , дія якого була продовжена Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2022 у справі 333/1540/22 строком до 11.11.2022 , на теперішній час не працює. Відповідач у наданій заяві посилається на те, що на його утриманні є непрацездатні батьки, однак суд відхиляє зазначені доводи відповідача , оскільки останнім не надано суду належних доказів на підтвердження вказаної обставини. За змістом ст.\~182\~СК\~України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком від 6 до 18 років : з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня 2744 гривень, з 1 грудня - 2833 гривні. Враховуючи вищенаведене, вимоги ст. 182 СК України , стан здоров`я та матеріальне становище дитини , матеріальне становище позивача, а також матеріальне становище відповідача, відсутність у нього інших утриманців , суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити , визначивши розмір аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає, що визначений судом розмір аліментів забезпечить належне утримання малолітньої дитини та відповідає моливостям відповідача надавати матеріальну допомогу . \~ \~ \~ \~ Крім того, стаття 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 800,00 гривень та судовий збір на користь держави в сумі 992,40 гривень.

Outcome: approved