Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON] адвокат Деменкова Є.С. звернулася до Київського районного суду міста Харкова з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом. Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 30.04.1962 року одружилися батьки позивача. Батько позивача [PERSON] , [INFO] був військовозобов`язаним і після одруження подружжя [PERSON] тимчасово виїхали до м. Потсдам, НДР, Німеччина, де [INFO] народився позивач [PERSON] . [INFO] там же, в м. Потсдам, НДР народилася у подружжя [PERSON] друга дитина - донька [PERSON] - рідна сестра позивача. Батьки позивача після повернення з Німеччини до України, постійно проживали в м. Харкові. Сестра позивача ніколи не була одруженою, проживала також з батьками. [INFO] померла мама позивача - [PERSON] . [INFO] помер батько позивача - [PERSON] . Враховуючи, що у позивача, окрім рідної сестри [PERSON] інших рідних братів та сестер не було, сестра не заміжня і постійно проживала з батьками, було вирішено між братом і сестрою, що спадщину після смерті батьків оформить на себе сестра позивача. В квітні 2017 року сестра позивача потонула. Кримінальне провадження за № 12017220490001101 від 08.04.2017 року за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом смерті гр. [PERSON] , [INFO] , закрите згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Після смерті сестри позивача відкрилася спадщина на нерухоме майно в м. Харкові. Враховуючи, що [PERSON] не була одружена, не мала рідних дітей, єдиним спадкоємцем майна сестри і їх батька (в порядку спадкової трансмісії) є позивач - [PERSON] . З 2017 року [PERSON] збирає документи для оформлення спадщини. Але у зв`язку із всіма описаними вище неприємними моментами, пов`язаними із раптовою смертю сестри, позивач втратив свідоцтво про народження сестри і свідоцтво про смерть сестри. Враховуючи, що [PERSON] народилася [INFO] в НДР, м. Потсдам, на території НДР діяли закони СРСР, тому після виводу ГСВГ з Німеччини, всі записи про реєстрацію актів цивільного стану були передані в архівні органи ДРАЦС м. Москви і Московської області. У зв`язку із цим, позивачем були зроблені чисельні запити з приводу підтвердження факту народження його сестри [PERSON] . Відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, фізична особа по досягненні 16-річного віку має право на отримання витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (далі - Реєстр), стосовно відомостей про себе та про своїх родичів за умови пред`явлення паспорта або паспортного документа і документів, що підтверджують родинні стосунки. Витяг з Реєстру про державну реєстрацію смерті видається: другому з подружжя, а також батькам, дітям, братам, сестрам, онукам, дідові, бабі та іншим родичам померлої особи за умови пред`явлення ними паспорта або паспортного документа і документів, що підтверджують родинні чи сімейні стосунки. Особа має право звернутися за витягом з Реєстру незалежно від місця її проживання та місця реєстрації акту цивільного стану (пункт 5 Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян). Тобто, враховуючи зазначені вимоги, позивач у зв`язку із втратою свідоцтва про народження його сестри [PERSON] не міг отримати дублікат свідоцтва про смерть його сестри, а, отже, не міг звернутися до нотаріуса із заявою про відкриття спадщини після смерті сестри. Позивач вимушений був звернутися до Артемівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту родинних відносин між позивачем і [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2021 року судом було встановлено факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 21.09.2021 року. Позивач звертався до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу В.О.Шеренкова ( [ADDRESS] ) з метою оформлення спадщини після смерті його сестри. Нотаріус повідомив, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини, який може бути поновлений судом, а також, що він може видати дублікат правовстановлювального документу на будинок, який він був ним посвідчений 15.10.2001 року за реєстровим № 3405, за яким [PERSON] є власником 1/8 частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS] (в порядку спадкової трансмісії). Але для отримання вказаних документів потрібно звернення спадкоємця в рамках відкритих спадкових справ, які не можливо відкрити без відповідного рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька, сестри позивача в порядку спадкової трансмісії. Враховуючи, що [PERSON] потонула при невідомих обставинах, було розслідування, були втрачені документи, поновлення яких у позивача зайняло багато часу, приймаючи до уваги, що весь час з моменту гибелі сестри позивача, він відкрито користується будинком, розташованого за адресою: [ADDRESS] та залишеного після смерті батька і сестри, позивач просить суд визнати пропуск строку позивачем, встановленого законом для прийняття спадщини, з поважних причин. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2021 справа передана на розгляд судді Колесник С.А. (а.с.23). Ухвалою судді від 02.12.2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 26). Ухвалою суду від 27.01.2022 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (а.с.59). Ухвалою суду від 12.07.2022 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача залучено приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Шеренкова Валерія Олеговича (а.с.84). Позивач в судове засідання не з`явився, проте представник позивача 08.09.2022 надіслала до суду заяву, у якій, посилаючись на проведення бойових дій у м.Бахмуті та м.Харкові, просила справу розглянути без участі позивача і його адвоката, позовну заяву підтримує та просить задовольнити (а.с.100). Представник відповідача Харківської міської ради Хрущ Є.І. в судовому засіданні 03.10.2022 проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутня вмотивована постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також відсутність поважних причин, з яких позивач пропустив строк звернення до нотаруса з заявою про прийняття спадщини.. В судове засідання 11.10.2022 представник відповідача не з`явилася, причини неявки суду не повідомила. Третя особа: приватний нотаріус ХМНО Шеренков В.О. в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не подавав. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути вказану справу без участі сторін та за наявними в справі доказами. Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї документи, подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] , 1966 року народження, померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.01.2022 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с.66). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої увійшло 5/16 частин квартири за адресою\~\~ [ADDRESS] , які належали [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Шеренковим В.О. 31.08.2011 р.№2723 (а.с.14-15) Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20.08.2021 року встановлено факт родинних відносин, а саме факт того, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 21.09.2021 року (а.с.16-17). Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно дост. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1,2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до положень статтей 1222, 1223 ЦК України, Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України. Відповідно до ч. 1ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Відтак, шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] сплив 07 жовтня 2017 року. З листа П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 14.12.2021/п №3351/01-16 вбачається, що за даними перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ за 2017-2021 роки П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори (відокремленої підрозділу), після померлої [INFO] [PERSON] , спадкові справи не заводилися (а.с.35). З листа П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 19.09.2022/п №941/01-16 вбачається, що згідно інформації, отриманої зі Спадкового реєстру, спадкова справа після [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , не заводилася, заповіту померла не залишала (а.с.116,117,118). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/14 висловив свою позицію, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Судом встановлено,\~що через\~те,\~що [PERSON] потонула при невідомих обставинах, було порушене кримінальне провадження №120017220490001101 від 08.04.2017 за ч.1 ст.115 КК України та проводилося досудове розслідування, втрата документів, поновлення яких у позивача зайняло багато часу, що слід розцінювати як об`єктивну перешкоду, що істотно утруднювала здійснення передбачених законом дій щодо прийняття спадщини, а тому така причина пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] є поважною. Відповідно до норм ЦК України, зокрема ст. 1272, у разі пропуску строку за його відновленням необхідно звернутись до суду, а звернення до нотаріуса не є обов`язковою вимогою (адже після 6-ти місячного строку в такому зверненні до нотаріуса - немає сенсу) і наявність чи відсутність звернення до нотаріуса, жодним чином не перешкоджає для звернення до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Тому посилання представника відповідача на відсутність в матеріалах справи вмотивованої відмови нотаріуса є безпідставним. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до … остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою устатті 129 Конституції України. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено, поміж іншим, справедливість, добросовісність та розумність. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено порушення його права на гарантоване законом поновлення строку на прийняття спадщини в разі його пропуску з поважних причин, в зв`язку з чим таке право, з урахуванням наведеного принципу справедливості, підлягає судовому захисту, шляхом надання додаткового строку для прийняття спадщини строком в три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили, а від так позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial