Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

20.07.2022р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі в якому у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На теперішній час спільне життя з відповідачем не склалося і з березня 2022р. сторони стали проживати окремо, діти залишились проживати разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у вихованні дітей не приймає, фінансово їх не забезпечує, здоров`ям дітей не цікавиться. Позивач не має фінансової можливості самостійно забезпечувати належний рівень життя своїм дітям, який необхідний для їхнього нормального фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Оскільки відповідач є фізично здоровою, працездатною людиною, інших утриманців немає, аліменти більше нікому не платить, має нерегулярні доходи, які отримує від тимчасових заробітків на будівництві, та в силу положень Сімейного кодексу України зобов`язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач вказує, що такою сумою аліментів буде забезпечуватись рівність обох батьків при несенні обов`язку щодо утримання дітей, а її розмір не буде непомірно великим для відповідача і не призведе до погіршення його матеріального стану. 19.09.2022р. представник відповідача адвокат Дикун І.В. подав відзив, в якому зазначив, що твердження позивача, наведені нею в позовній заяві не в повній мірі обґрунтовані та доведені належними і допустимими доказами. Дружина та діти перебували і перебувають на утриманні [PERSON] . Останній заробляв кошти та забезпечував матеріально сім`ю на належному рівні, однак, в зв`язку з початком війни в Україні, доходи відповідача значно зменшилися. На теперішній час [PERSON] офіційно не працевлаштований, на обліку як безробітній не перебуває, жодних виплат не отримує, займається роботами, які носять сезонний характер, внаслідок чого має мінливий і нестабільний заробіток. При визначенні розміру аліментів просив враховувати вимоги ст.. 180 СК України і виходити з принципу рівності прав і обов`язків батьків по утриманню дітей. Просив присудити йому сплачувати аліменти в розмірі 1500,00 грн. щомісячно на кожну дитину, оскільки вказана сума є вищою за встановлений законом мінімальний розмір аліментів - 50% прожиткового мінімуму, який має виплачуватись на одну дитину відповідного віку. В судове засідання\~\~ [PERSON] не з`явилася, 18.08.2022р. подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання також не з`явилися. У поданому до суду відзиві, представник відповідача просив розглядати справу без їхньої участі, з врахуванням доводів, викладених у відзиві. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши позицію сторін щодо предмету спору, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Коломия Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 315, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] являються батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов стану сім`ї від 12.09.2022р. складеного комісією в складі старости с. В.Кам`янка [PERSON] , начальника ССД П`ядицької сільської ради Дідик А.П., начальника відділу соціального захисту населення П`ядицької сільської ради Дишук І.І. встановлено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] разом зі своїм сином [PERSON] , 2007 р.н., донькою [PERSON] , 2010 р.н., батьком [PERSON] , 1946 р.н. та матір`ю [PERSON] , 1952 р.н. Матеріально-побутові умови стану сім`ї задовільні. В будинку чистота і порядок, діти забезпечені всім необхідним для розвитку і навчання. Скарги відсутні. Також обставини щодо реєстрації та проживання дітей з матір`ю підтверджуються довідкою від 09.09.2022р. № 1609, виданою виконавчим комітетом П`ядицької сільської ради. Згідно довідки, виданої Івано-Франківським спортивним ліцеєм Івано-Франківської обласної ради від 23.09.2022р. № 199, [PERSON] навчається у вказаному спортивному закладі в 9-В класі та перебуває на неповному державному забезпеченні, стипендію не отримує. Згідно довідки директора Коломийського ліцея №8 Коломийської міської ради, [PERSON] навчається в 7-А класі та за період навчання зарекомендувала себе як старанна учениця. Має навчальні досягнення достатнього і середнього рівня, регулярно відвідує заняття у школі, завжди охайна та доглянута. Мати дитини спілкується з педагогами, які навчають дочку, цікавиться шкільним життям та регулярно відвідує батьківські збори. Батько, контакту із школою не підтримує, із вчителями не спілкується. Отже представленими матеріалами підтверджено постійне проживання дітей з матір`ю, яка займається їхнім вихованням та утриманням. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною другою статті 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Частиною 1, 2 ст. 155 СК\~України\~визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають\~ґрунтуватися\~на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не\~можуть\~здійснюватися\~всупереч\~інтересам дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. При цьому, згідно із частиною другою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік», установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Таким чином, визначаючи розмір аліментів, суд,

Outcome: partial