Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

У червні 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить зобов`язати відповідачку [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] ; визначити батьку [PERSON] способи та порядок участі у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON] , [INFO] , шляхом зустрічей батька кожної першої та третьої п`ятниці з 19:00 години п`ятниці до 14:00 години неділі, та другий і четвертий вівторок та четвер з обіду до 20:00 год. в загальнодоступних громадських місцях (місцях дитячих розваг та відпочинку, скверах, парках) за місцем проживання батька дитини з урахуванням режиму дня дитини, стану здоров`я, інтересу та її думки; спільний відпочинок батька [PERSON] з її донькою [PERSON] один раз на рік у літній період тривалість 21 день, з урахуванням стану здоров`я, потреб, інтересів та думки дитини, з можливістю виїжджати за межі Полтавської області, безперешкодного відвідування [PERSON] доньки [PERSON] у період хвороби, в день її народження та період свят за місцем її проживання та фактичного перебування; зобов`язати [PERSON] завчасно попереджати [PERSON] щодо зміни та їх причини у визначеному порядку зустрічі з донькою. В обґрунтування позовних вимог посилається на ті обставини, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] . Протягом останніх років сімейне життя в них поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин і розірвання шлюбу. З липня 2021 року сторони проживають окремо та майже не підтримують зв`язок. Позивач не сплачує аліменти, так як відповідач не подавала до суду, але матеріально допомагає дитині, яка зареєстрована та з моменту припинення шлюбних відносин фактично проживає з матір`ю. Місце проживання дитини визначено за спільною згодою батьків. Зазначає, що з моменту припинення спільного проживання відповідачка створює перешкоди позивачу у вихованні та спілкуванні з дитиною, обмежує батька і дитину на повноцінні зустрічі. Самостійно, на власний розсуд, без врахування інтересів дитини та думки позивача визначає порядок та тривалість зустрічей з донькою. Зустрічі батька з донькою обмежуються відповідачем до нерегулярних декількагодинних періодичних зустрічей, без права залишити дитину з ночівлею за місцем свого проживання. Зазначене спричиняє дитині психологічні травми та є причиною погіршення стану дитини. Спроби врегулювати спір закінчуються суперечками між колишнім подружжям. Вважає такі обмеження для його участі у спілкуванні та вихованні дитини безпідставними, оскільки він характеризується позитивно, шкідливих звичок не має. На підставі викладеного, звернувся за судовим захистом. 10 червня 2022 року ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі (а. с. 12-13). 30 червня 2022 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради (а. с. 19-20). 29 липня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а. с. 28-29). 26 серпня 2022 року ухвалою суду доручено органу Опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради підготувати та надати суду висновок щодо доцільності участі у спілкуванні та вихованні малолітньої дитини з її батьком та щодо можливих варіантів спілкування батька з дитиною (а. с. 38-39). 19 вересня 2022 року на виконання ухвали суду надійшов висновок про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні батька з малолітньою дочкою (а. с. 43-46). У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. При цьому, погодився з тим порядком участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, який визначений у висновку органу опіки та піклування, затвердженому 13 вересня 2022 року. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала частково. Однак, зазначила, що вона ніколи не була проти спілкування батька з дитиною і не перешкоджала тому, щоб позивач брав участь у вихованні та спілкувався з дитиною, навпаки вважає, що цей обов`язок має ним дотримуватись. З висновком органу опіки та піклування щодо визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дочкою погодилась повністю та підтримала цей висновок. Представник відповідачки адвокат Остапенко І. О. зазначила, що сторони дійсно погодились з висновком, який був складений органом опіки та піклування, а тому, з урахуванням цього висновку, сторона відповідача позовні вимоги фактично визнає частково. При вирішенні справи просить врахувати найкращі інтереси дитини, відповідач же в свою чергу, зобов`язується не чинити жодних перешкод батьку в спілкуванні з дочкою. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківського району у м. Полтаві в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без участі, при вирішенні справи покладався на розсуд суду, надавши суду висновок щодо визначення порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні зі своєю дочкою (а. с. 55, 46). Заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст.\~206\~ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на ті обставини, що визнання відповідачем позову в частині визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Вiдповiдно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право на безперешкодне спілкування матері, батька та дитини між собою встановлене\~ст. 153 СК України. За приписами ст. 157 СК України\~питання щодо виховання дитини вирішується батьками спільно, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Як видно з матеріалів справи, сторони: [PERSON] , [INFO] (а. с. 7, 9), та [PERSON] , [INFO] , є батьками малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) 04 травня 2022 року (а. с. 6). Згідно із заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 квітня 2022 року шлюб, зареєстрований 10 липня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 777, між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а. с. 5). Відповідно до ч. 4 ст.\~84\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Як з`ясовано в судовому засіданні, малолітня дитина [PERSON] [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] , разом із матір`ю [PERSON] , яка є відповідачем по справі, що не заперечувалось сторонами. Судом встановлено, що на час звернення до суду сторони не дійшли згоди щодо вирішення питання про визначення способу участі батька у вихованні дитини шляхом переговорів та прийняття спільного рішення. Договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків, можливість укладення якого передбачена ч. 4\~ст. 157 СК України\~та у якому б могли бути встановлені права та обов`язки батьків, між [PERSON] та [PERSON] не укладався. Згідно з поясненнями позивача та відповідача, наданих ними в судовому засіданні, вони не заперечують щодо зустрічей батька з дочкою, участі його у вихованні та спілкуванні з дочкою з урахуванням висновку органу опіки та піклування, наданого на виконання ухвали суду під час розгляду цієї справи. З матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] має постійне місце проживання за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з Єдиного державного демографічного реєстру від 08 серпня 2020 року (а. с. 9), характеризується позитивно, шкідливих звичок не має, громадський порядок не порушує, до адміністративної відповідальності не притягувався, відомості щодо протилежного в матеріалах справи відсутні. Відповідно до\~ст. 158 СК України\~за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.\~\~\~\~ Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Згідно з ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини,суд може обумовити побачення з дитиною в присутності іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного із батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання свої обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них. вік дитини,стан її здоров`я та інші обставини що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного із батьків,зловживання ним алкогольними або наркотичними засобами. Під час судового розгляду, на виконання ухвали суду виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради, як орган опіки та піклування, надав висновок щодо вирішення спору між батьками «Про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] », затверджений рішенням виконкому № 162 від 13 вересня 2022 року, відповідно до якого визначив можливий порядок спілкування позивача з дитиною таким чином, а саме: спілкування батька з донькою другий та четвертий вівторок з 14-00 до 19-00 години і перша та третя або друга та четверта субота з 12-00 до 19-00 години з правом відвідування місця проживання батька, дитячих розважальних закладів, прогулянок по місту, враховуючи епідеміологічну ситуацію в зв`язку з респіраторною хворобою COVID-19, погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан її здоров`я (а. с. 46). Проаналізувавши встановленні обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що вищевказаний порядок спілкування позивача з дитиною є найбільш доцільнішим і відповідає інтересам дитини, враховуючи вік дитини, стан здоров`я, не порушує режиму дня та навчання, не відриває від нормального, звичайного для дитини середовища та не заважає її нормальному існуванню. Також суд враховує, що сторони не заперечують щодо встановлення саме такого порядку участі батька у спілкуванні з дитиною. Статтею 3 Конвенції ООН «Про права дитини»\~визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Частиною 1 ст. 18 Конвенції передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно\~з ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства»\~контакт з дитиною це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 цього ж закону, виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до\~ст. 15 цього ж Закону\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені в суді у порядку, встановленому законом. Згідно з ч. 1\~ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи інтереси дитини, її вік, стан здоров`я позивача та його характеристику, суд приходить до висновку про встановлення часу та способу участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дочки [PERSON] , [INFO] , відповідно до наданого Органом опіки\~та піклування\~виконавчого комітету\~Шевченківської районної\~у м.\~Полтаві радивисновку, а саме: спілкування батька з донькою другий та четвертий вівторок з 14-00 до 19-00 години і перша та третя або друга та четверта субота з 12-00 до 19-00 години з правом відвідування місця проживання батька, дитячих розважальних закладів, прогулянок по місту, враховуючи епідеміологічну ситуацію в зв`язку з респіраторною хворобою COVID-19, погодні умови та не порушуючи режиму дня дитини, турбуючись про стан її здоров`я. Таким чином, з урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Крім того, позивач на стягненні на його користь судових витрат з відповідачки в судовому засіданні не наполягав.

Outcome: partial