Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою 30 серпня 2022 року, в якій просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] , диплому серії [NUMBER] , виданого 02 липня 1981 року про закінчення Новобузького педагогічного училища Миколаївської області з присвоєнням кваліфікації вихователя дошкільної освіти, а також факт належності їй трудової книжки серії [NUMBER] , заповненої 05 серпня 1981 року на російській мові на « [PERSON] » з виправленням прізвища на « [PERSON] ». Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що згідно з паспортом громадянина України вона є [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Після досягнення 60-річного віку та набуття необхідного стажу вона звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з приводу призначення їй пенсії за віком, із наданням відповідних документів. Розгляд її заяви було передано ГУ ПФУ в Донецькій області. Листом від 23 серпня 2022 року ГУ ПФУ в Донецькій області з долученням рішення у призначенні пенсії за віком їй було відмовлено, оскільки до страхового стажу не зараховано період навчання з 01 вересня 1977 року по 02 липня 1981 року з огляду на наявність розбіжностей в її імені, зазначеному у дипломі [NUMBER] від 02 липня 1981 року - « [PERSON] » з її паспортними даними « [PERSON] ». Крім того, до страхового стажу не зараховано періоди її трудової діяльності, отримання допомоги по безробіттю, зазначені в трудовій книжці [NUMBER] від 05 серпня 1981 року, виданій на ім`я « [PERSON] » (рос.), що не відповідають її паспортним даним імені « [PERSON] » (рос.). Заявник вважає, що описки, допущені в написанні її імені у дипломі про освіту та трудовій книжці обумовлені допущенням помилки в перекладі її імені з російської мови на українську. У зв`язку з тим, що виявлені в зазначених документах розбіжності з її паспортними даними призвели до неможливості призначити їй пенсію за віком, заявник звернулася до суду з вказаною заявою, адже від встановлення факту належності їй трудової книжки та диплому про освіту залежить виникнення у неї права на пенсію відповідно до відпрацьованого стажу, що відповідно й впливає на розмір пенсії. Ухвалою суду від 01 вересня 2022 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям окремого провадження у справі (а.с.16). Клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Правом на участь в судовому засіданні заявник [PERSON] не скористалась, подавши клопотання про розгляд справи за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Заперечень проти задоволення вимог заяви [PERSON] на адресу суду від заінтересованих осіб не надходило. Про дату, час та місце розгляду справи заінтересовані особи повідомлялась належним чином, однак явку до суду їх представника не забезпечили, причини неявки не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За даних обставин суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності учасників по справі, оскільки їх участь в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог заяви з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] (рос. - [PERSON] ), народилася [INFO] в с. Киселівка Снігурівського району Миколаївської області (а.с.4-5). [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , однак є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на відповідному обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради з реєстрацією місця перебування за адресою: [ADDRESS] (а.с.6). Як слідує зі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31 грудня 1983 року (а.с.14), під час укладення шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 31 грудня 1983 року Нововасилівською сільською радою Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис №40, заявник змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », відомості про неї зазначені як « [PERSON] » (рос. - мовою оригіналу), прізвище після укладення шлюбу - « [PERSON] » (рос. - мовою оригіналу). У свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 13 вересня 1962 року (а.с.13) відомості про заявника за дошлюбним прізвищем також зазначені як « [PERSON] » (рос. - мовою оригіналу). У 1977 році [PERSON] вступила на навчання до Новобузького педагогічного училища Миколаївської області, яке закінчила 02 липня 1981 року, здобувши спеціальність «вихователь дошкільної установи» з присвоєнням відповідної кваліфікації. На підставі рішення Державної кваліфікаційної комісії від 02 липня 1981 року на ім`я [PERSON] (рос. « [PERSON] ») було видано диплом [NUMBER] від 02 липня 1981 року (а.с.9). Під час офіційного працевлаштування заявника на посаду вихователя Афанасіївських дитяслей-саду 05 серпня 1981 року було оформлено трудову книжку [NUMBER] , в якій у відомостях про власника трудової книжки зазначено « [PERSON] , дата рождения - [INFO] » (рос. - мовою оригіналу). На підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 31 грудня 1983 року внесено зміни у прізвище шляхом закреслення « [PERSON] » та допису вручну « [PERSON] » (рос. - мовою оригіналу) із застереженням виправлень відповідною приміткою посадової особи, яка внесла такі відомості, на титульній сторінці трудової книжки (а.с.10). 15 серпня 2022 року [PERSON] звернулася до управління пенсійного фонду із відповідною заявою щодо призначення їй пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 23 серпня 2022 року за №143550003371 у призначенні [PERSON] пенсії було відмовлено у зв`язку з недостатністю страхового стажу, до якого не зараховано, зокрема, період навчання з 01 вересня 1977 року по 02 липня 1981 року, оскільки в дипломі про навчання [NUMBER] від 02 липня 1981 року ім`я заявниці зазначене як « [PERSON] », що не збігається з її паспортними даними « [PERSON] »; періоди роботи та отримання допомоги по безробіттю, зазначені в трудовій книжці [NUMBER] від 05 серпня 1981 року, оскільки на титульній сторінці зазначене ім`я заявниці як « [PERSON] » (рос.), що не збігається з її паспортними даними « [PERSON] ». Аналізом наявних у справі доказів в їх системного зв`язку, судовим розглядом підтверджено факт наявності суперечностей в трудовій книжці та дипломі про освіту, виданих заявникові, з її паспортними даними та іншими документами, що стосуються її персональних даних - імені. Вказані розбіжності безсумнівно ставлять під сумнів факт належності саме їй зазначених правовстановлюючих документів, та, як наслідок, впливають на реалізацію заявником права на призначення пенсії за віком. Згідно з ч.2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до п.п.1, 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12 серпня 1993 року (зі змінами та доповненнями) до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі, що підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Так, відповідно до п.26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ №637 від 12 серпня 1993 року (зі змінами та доповненнями), якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. З огляду на те, що виправлення у дипломі про освіту та трудовій книжці необхідні для підтвердження заявником трудового стажу для призначення пенсії за віком та за відсутності можливості внести такі виправлення у позасудовому порядку, у тому числі з огляду на введений в Україні воєнний стан, за якого переважна частина закладів освіти, установ та організацій не працюють, обумовили її звернення до суду. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як визначено в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з висновками Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року «… суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів…». З наданих заявником та досліджених письмових доказів в їх сукупності суд дійшов висновку про те, що розбіжності у написанні імені заявника в трудовій книжці [NUMBER] від 05 серпня 1981 року та дипломі про навчання [NUMBER] від 02 липня 1981 року, пов`язуються із помилкою у написанні імені заявника відповідними посадовими особами в результаті невірного перекладу її імені з російської мови на українську та допущення технічної описки, оскільки всі інші її анкетні дані, а саме прізвище, по батькові, дата народження співпадають з тими даними, що зазначені у паспорті заявника, свідоцтвах про народження, укладення шлюбу. Суд зауважує, що згідно з правилами українського правопису, фонетичні правила правопису слов`янських прізвищ повинні відтворюватися за правилами української мови. Хоча окремих правил відтворення імен український правопис не містить, однак склалася традиція і норми їх написання, як « [PERSON] » - « [PERSON] », « [PERSON] » - « [PERSON] ». Ім`я « [PERSON] » не властиве українському правопису, а тому у перекладі на українську відтворюватиметься однаково « [PERSON] ». При цьому, у юридичному сенсі імена « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » є різними іменами, які використовуються у тому варіанті, який зафіксований у паспорті особи. Отже, оскільки згідно з паспортом громадянина України ім`я заявника зазначено « [PERSON] » як українською, так і російською мовами, однак у трудовій книжці її ім`я зазначене як « [PERSON] » (рос. - мовою оригіналу), а у дипломі про освіту - « [PERSON] » (укр. - мовою оригіналу), єдиним способом, що забезпечить можливість реалізації нею права на пенсійне забезпечення є встановлення факту належності їй зазначених правовстановлюючих документів. Відтак суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог із встановленням вказаного факту, який знайшов своє підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами в їх сукупності, має для заявника істотне юридичне значення і не визначає наступне вирішення спору про право. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, відповідно до яких при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат та їх відшкодування у цих справах не застосовуються. У зв`язку з цим понесені заявником витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved