Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суду із позовом до [PERSON] , у якому, із врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] ; визнати наступні способи участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним: на час перебування [PERSON] із сином за межами України в період воєнного стану, встановити наступний спосіб участі батька у вихованні сина [PERSON] : не залежно від періоду, батько має право на необмежене спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку через мережу Інтернет за допомогою Skype, Viber, [PERSON] , [PERSON] , Telegram, Signal з урахуванням режиму дня дитини; після повернення [PERSON] з дітьми до держави постійного місця проживання дітей - України (після закінчення воєнного стану), встановити наступні способи участі батька у вихованні сина [PERSON] : -субота з 10:00 до 17:00 неділі (один раз на два тижні) за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку сина; -перебування дитини за адресою проживання батька половину літніх канікул; -особисте побачення батька з сином у суботу з 10:00 до 17:00 (один раз на два тижні) за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для культурного розвитку сином; -вівторок та четвер з 15:00 до 17:00 за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для культурного розвитку сином; -у день народження батька [PERSON] 06.07 за адресою проживання батька; -у день народження сина [PERSON] з 15:00 до 17:00 щороку за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку сином; -у день народження бабусі 11.03 за адресою проживання батька. Побачення мають відбуватися буз участі матері [PERSON] . Також позивач просить зобов`язати [PERSON] надати [PERSON] інформацію про наявні засоби зв`язку (номер телефону, скайпу тощо) [PERSON] для спілкування батька з дитиною та про зміну номера телефону, облікових засобів Інтернет зв`язку та інших засобів зв`язку [PERSON] необхідних для спілкування батька з сином. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що шлюб між сторонами розірваний рішенням Козівського районного суду від 17.03.2015. У шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сплачує аліменти, що підтверджується судовим наказом Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та довідками про доходи. Також зазначає, що останнім часом між ним та відповідачкою у справі існує спір щодо участі позивача у вихованні сина, а саме мати перешкоджає батькові у здійсненні батьківських обов`язків щодо сина. Сторонами не вдалося спільно вирішити питання щодо участі у вихованні сина. Вказує, що досягти з [PERSON] домовленості про побачення з дитиною не вдається. Вона всіляко ухиляється від спілкування з [PERSON] та погодження побачень з сином. Своїми діями не дає можливості батькові спілкуватися з сином, приймати участь у його вихованні, матеріально забезпечувати, піклуватися про здоров`я. З огляду на викладене, просить суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 квітня 2022 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, у якому [PERSON] заявлені позовні вимоги не визнає та заперечує з огляду на наступне. Відповідач жодних перешкод позивачу у спілкуванні з дітьми не чинить та не проти того, щоб батько брав участь у вихованні та спілкуванні з дітьми. Проте, останнім часом діти не виявляють бажання до особистих зустрічей та спілкування з батьком. Щодо запропонованого у позовній заяві способу участі батька у вихованні дітей та графіку побачень, відповідачка вважає, що він буде вкрай обтяжливим як для дитини, так і для матері, оскільки вказані позивачем дні зустрічей припадають на робочі дні як для дітей, які навчаються, відвідують гуртки, так і для сторін, які зайняті роботою, що внесе зміни у звичний ритм життя усіх. Також зазначає, що позивач при визначенні графіку побачень керувався лише своїми інтересами, а саме він врахував лише своє бажання бачитись із дітьми, лише свій розпорядок дня, переймався своїми витратами на проїзд, які він несе при організації зустрічей з дітьми. Тому у відповідача існують обґрунтовані сумніви, що при визначені графіку побачень позивач керувався якнайкращими інтересами дітей, оскільки запропонований графік зустрічей негативно впливатиме на психоемоційний стан дитини. Щодо спілкування сина з батьком засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку через мережу Інтернет за допомогою Skype, Viber, WhatsApp, Messenger, Telegram, Signal, відповідач вказує, що для реєстрації у запропонованих мережах реєстрація дозволена для осіб віком з 12-13 років, в той час, як спільному сину сторін одинадцять років і він не може самостійно зареєструватися у вказаних соціальних мережах та самостійно користуватися ними. Зазначає, що відповідачка не зареєстрована у всіх перелічених відповідачем мережах, тому не зможе надавати можливість сину спілкуватися із батьком. Вказує, що твердження позивача про перешкоджання відповідачем здійснення позивачем своїх батьківських обов`язків не ґрунтуються на жодних фактах. На підтвердження своїх доводів позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що відповідач дійсно будь-яким чином чинить перешкоди батькові приймати участь у вихованні дитини. Тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити, а у разі часткового задоволення позову, просить визначити способи участі батька у вихованні дитини враховуючи бажання дитини бачитись з батьком, лише в присутності матері [PERSON] та представника органу опіки та піклування до досягнення дитино повноліття. Крім цього, вказує, що у зв`язку із військовою агресію Російської Федерації проти України та введенням воєнного стану в Україні, відповідачка разом з дітьми була вимушена покинути територію України та задля безпеки дітей прийняла рішення про їх тимчасове проживання за кордоном. Відповідачка разом з дітьми повернуться на територію України, коли будуть вважати, що ситуація в Україні є стабільною та безпечною. У відповіді на відзив [PERSON] вказує, що твердження [PERSON] про перебування сина на гуртках у години відведені для зустрічей з татом, не підтверджені, оскільки доказів (довідок) цього не надано. Щодо навчання сина у школі, позивач вказує, що навчання у літні канікули не проводиться, через об`єктивні обставини в державі навчання в школах проводиться віддалено (дистанційно). Жодних перешкод матері та жодних порушень прав матері, встановленням графіку побачень дитини з батьком немає, оскільки син проживає разом з мамою й проведення половини літніх канікул з татом жодним чином не порушить прав матері, тому що батьки є рівними у правах щодо виховання та спілкування з дітьми. Також, позивач вважає голослівними, суб`єктивними, такими, що не мають підтвердження аргументи [PERSON] про те, що запропонований графік зустрічей з батьком порушуватиме режим дня та навчання дитини і матиме негативний вплив на психоемоційний стан дитини. Вважає, що попри всі твердження [PERSON] , побачення батька зі своїм сином жодним чином не може тлумачитися як шкода інтересам дитини. Щодо перебування сина разом з відповідачкою за кордоном, позивач зазначає, що він погоджується, що станом на теперішній час та до стабілізації ситуації в Україні дітям доцільніше перебувати за кордоном. Щодо наданих письмових пояснень начебто написаних [PERSON] та [PERSON] проте, що коли діти їхали до батька, насправді були в селі у бабусі, куди самостійно добиралися громадським транспортом, оскільки батько не хотів їх забирати на своєму автомобілі, тому що у той час займався веденням сільського господарства; також, батько не часто телефонував до них та рідко спілкувався вживу, проте у повідомленнях виражав своє негативне ставлення до матері та її родичів, наговорював на них та намагався переконати дітей у правильності його негативного ставлення до них; батько майже ніколи не дарував дітям подарунки, коли вони хворіли не навідував, не купував ліки та фрукти; окрім цього, діти зазначають, що ніхто не чинить батьку перешкод у спілкуванні з ними, він досить часто визначає час спілкування під час їхнього навчання або в час проведення занять у гуртках; діти не хочуть проводити половину літніх канікул з батьком тому, що у нього нова сім`я, з якою вони не хочуть знайомитися та проводити час, а тому враховуючи вищевказану поведінку батька та те, що він подав два позови до матері, у дітей відсутнє бажання проводити з ним час та бачитися з ним; позивач зазначає, що дані пояснення не мають жодного зв`язку із думкою дітей та самими дітьми. Вказує, що пояснення написані [PERSON] , що вбачається з дорослої манери викладу інформації, стилю написання, даний стиль не притаманний дитині одинадцяти років. Тому, позивач вважає, що його діти не могли написати таких пояснень, оскільки вони не притримуються такої думки та позиції. У запереченнях на відповідь на відзив [PERSON] вказує, що вважає позовні вимоги не обґрунтованими та безпідставними, такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав. Вказує, що позивач подав позов про визначення способу його участі у вихованні дітей, незважаючи на те, що діти та відповідач перебувають за кордоном, такі дії позивача суперечать постановам Верховного Суду, оскільки спори про визначення способу участі у вихованні того з батьків, хто проживає окремо від них, можуть вирішуватися у судовому порядку лише після повернення дітей до держави постійного місця проживання. Також вважає, що твердження позивача про те, що факт вчинення перешкод [PERSON] у побаченнях з дітьми підтверджується поданням відзиву та не визнанням позовних вимог, є безглуздими та недоречними, оскільки відповідач скористалась наданими їй ЦПК України правом подати відзив на позовну заяву. Щодо доводу позивача про те, що письмові пояснення дітей не мають жодного зв`язку із їхньою думкою, [PERSON] вважає абсолютно надуманими, оскільки позивач ніколи не враховував інтереси дітей, завжди проводив з ними час так як сам того хотів, не цікавився тим як хочуть діти із ним проводити час, тому йому і не може бути відомо про справжні бажання та думки дітей. Представник позивача - адвокат Сампара Н. М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у заявах по суті справи, просила задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Майка М. Б. заперечив щодо задоволення позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 15 серпня 2002 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 17 березня 2015 року. У даному шлюбі в сторін [INFO] народився син [PERSON] . 20 березня 2020 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21 січня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до характеристики [PERSON] доктора педагогічних наук, професора, завідувача кафедри комп`ютерних технологій Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, [PERSON] працює у вказаному університеті з 2001 року і по теперішній час на посаді молодшого наукового співробітника держбюджетної теми, асистента кафедри професійного навчання, а згодом асистента, доцента, професора та завідувача кафедри. За цей час [PERSON] зарекомендував себе високопрофесійним фахівцем, ініціативним та відповідальним працівником, відмінним лектором та уважним до студентів викладачем. Дотримується трудової дисципліни, активно і вчасно виконує поставлені завдання, якісно організовує навчальний процес. Користується заслуженою повагою та авторитетом серед колег та студентів. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Тернопільської міської ради щодо усунення перешкод у спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , та встановлення способу участі у його вихованні, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради №694 від 13.07.2022 року, орган опіки і піклування вважає за доцільне встановити спосіб участі батьку [PERSON] у вихованні сина [PERSON] у такі дні, а саме: - субота з 10:00 до неділі 17:00 (один раз на два тижні) за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку дітей; - перебування дитини за адресою проживання батька половину літніх канікул; - вівторок та четвер з 15:00 до 17:00 за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для культурного розвитку дітей; - у день народження батька [PERSON] за адресою проживання батька; - у день народження сина [PERSON] з 15:00 до 17:00 щороку за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку сина; - у день народження бабусі 11.03 за адресою проживання батька; побачення мають відбуватися буз участі матері [PERSON] . Побачення мають відбуватися без присутності матері дитини за бажанням дитини. Рекомендувати матері [PERSON] поважати батьківські права [PERSON] , не чинити перешкод у спілкуванні батька з сином. Згідно дозволу на перебування YZK7172RP, [PERSON] , [INFO] , видано 01.04.2022 дозвіл на проживання за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки з місця проживання від 06.07.2022, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за єдиним місцем проживання в м. Ванген-ім-Алльгой, дата заселення: 01.07.2022, дата реєстрації: 06.07.2022, адреса: [ADDRESS] , за тією є адресою зареєстровані родичі: дитина: [PERSON] , [INFO] . Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до статті 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. Згідно статті 157 Сімейного Кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно з вимогами частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У статті 18 СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, є встановлення правовідношення; зміна правовідношення. Частиною 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із частиною восьмою статті 7 Cімейного Kодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Тлумачення наведених норм права дає підстави для висновку, що той з батьків, який проживає окремо від дітей має право на особисте спілкування з ними, а інший не має права перешкоджати йому спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дітей. При визначенні способів участі одного з батьків у вихованні дитини пріоритетним є врахування найкращих інтересів дитини та дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права (правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 577/3476/19, від 17 червня 2020 року у справі № 522/9916/17 та від 26 листопада 2018 року у справі № 718/337/17). При цьому, визначаючи порядок побачень дітей з батьками суди повинні враховувати, що при наявності конфлікту між батьками та неможливістю самостійно дійти згоди у вихованні дітей, доцільно проводити зустрічі без присутності того з батьків, з яким проживає дитина, оскільки такі особисті конфліктні не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 753/15487/18). У постанові від 08 липня 2021 року у справі № 640/11833/19 Верховний Суд не погодився з висновками судів попередніх інстанцій, що виконання рішення не може бути унеможливлено небажанням дитини спілкуватися зі стягувачем, оскільки це фактично є примушуванням дитини, що може призвести до психологічного тиску на дитину та явно не відповідатиме якнайкращим інтересам дитини в аспекті забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 10 вересня 2020 року у справі №824/308/20-а. Суд не вбачає жодних, передбачених законом, обмежень права позивача на спілкування із малолітнім сином. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що участь позивача у вихованні дитини є його правом та обов`язком, взявши до уваги особу позивача, враховуючи інтереси дитини, пропозиції органу опіки та піклування, який вважає за доцільне встановити спосіб участі батька у вихованні дитини, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, суд вважає за доцільне визначити наступний порядок участі батька [PERSON] у вихованні дитини - сина [PERSON] , [INFO] : - на час перебування [PERSON] з дітьми за межами України в період воєнного стану, встановити наступний спосіб участі батька у вихованні сина [PERSON] : не залежно від періоду, батько має право на необмежене спілкування з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку через мережу Інтернет за допомогою Skype, Viber, [PERSON] , [PERSON] , Telegram, Signal з урахуванням режиму дня дитини; - після повернення [PERSON] з дітьми до держави постійного місця проживання дітей - України (після закінчення воєнного стану), встановити наступні способи участі батька у вихованні сина [PERSON] : - субота з 10:00 до неділі 17:00 (один раз на два тижні) за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку сина; - перебування дитини за адресою проживання батька половину літніх канікул; - вівторок та четвер з 15:00 до 17:00 за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для культурного розвитку сина; - у день народження батька [PERSON] 06.07 за адресою проживання батька; - у день народження сина [PERSON] з 15:00 до 17:00 щороку за адресою проживання батька та/або в місцях сприятливих для відпочинку та розвитку сина; - у день народження бабусі 11.03 за адресою проживання батька. Побачення мають відбуватися без присутності матері дитини за бажанням дитини. Зобов`язати [PERSON] надати [PERSON] про наявні засоби зв`язку (номер телефону, тощо) [PERSON] для спілкування батька з дитиною та про зміну номера телефону (інших засобів зв`язку необхідних для спілкування батька з сином). Задовольняючи позов, суд виходить із рівності права обох батьків щодо утримання, виховання та розвитку неповнолітнього сина сторін. Такий порядок участі батька у вихованні дитини, на переконання суду, буде достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці родинних зв`язків. Разом із цим, суд наголошує на обов`язок відповідачки [PERSON] поважати права батька дитини [PERSON] та не чинити йому перешкод у спілкуванні із сином. Встановлюючи зазначений графік участі позивача у спілкуванні з сином, суд вважає, що саме такий графік спілкування позивача із своїм сином буде найкраще враховувати інтереси самої дитини, його життя, зайнятість у процесі здобуття ним шкільної освіти, дозвіллі та відпочинку. Крім того, в силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 992,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved