Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

05 вересня 2022 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02 грудня 2021 року між ним та його племінницею відповідачкою [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений договір дарування квартири [ADDRESS] , за умовами якого він передав у власність позивачки вказане нерухоме майно. На момент укладання договору у нього був сильний головний біль, і тому за станом здоров`я він не усвідомив, що укладає саме договір дарування і вважав, що у цьому договорі повинні були бути зазначені обов`язки відповідачки надавати йому належну допомогу та піклування. Натомість відповідачка після укладення спірного договору перестала його відвідувати, а в подальшому взагалі виїхала за кордон. Посилаючись на те, що відповідачка на час укладення спірної угоди скористалася його станом, а тому, враховуючи власну помилку та оману з боку відповідачки, просив визнати вказаний вище договір дарування недійсним, зобов`язати державного реєстратора внести відповідні зміни про скасування державної реєстрації прав та скасування запису в Державному реєстрі речових прав вказаного договору дарування, а також стягнути з відповідачки на його користь 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. 12 жовтня 2022 року представником позивача було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій він зменшив позовні вимоги, відмовившись від вимоги про відшкодування моральної шкоди. Крім того, у вказаній заяві просив розглянути справу без його участі та участі позивача, а також задовольнити інші позовні вимоги. 13 жовтня 2022 року відповідачкою подано письмову заяву, в якій вона вказала, що уточнені позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Третя особа приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Остащенко Н.О. в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце її розгляду була повідомлена належним чином. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані заяви та матеріали справи, суд дійшов такого. 02 грудня 2021 року між позивачем [PERSON] , з однієї сторони, та відповідачкою [PERSON] , з другої сторони, було укладено договір дарування квартири [ADDRESS] , який було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Остащенко Н.О. та зареєстровано в реєстрі за № 1416 (а.с. 10-11). Згідно з ч. 4 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей майна, які значно знижують його цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачкою пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Разом із тим, вирішуючи вимогу [PERSON] про зобов`язання державного реєстратора внести зміни про скасування державної реєстрації прав та скасування запису в Державному реєстрі речових прав про договір дарування, укладений 02 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , суд дійшов наступного. Так, оскільки повноваження органів влади є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін, а, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору. З наведеного вище вбачається, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. Так, вимога позивача про зобов`язання державного реєстратора внести зміни про скасування державної реєстрації прав та скасування запису в Державному реєстрі речових прав спірного договору дарування, не є належним способом захисту, обраного позивачем. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, вирішити вказану вимогу позивача шляхом скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру. За таких обставин, позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Частиною 1 ст.\~141\~ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України,\~позивачеві з\~державного бюджету\~має бути\~повернуто 496\~грн.\~20\~коп.\~(50%\~суми сплаченого\~судового збору),\~решту якого слід стягнути з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved