Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] , 08 лютого 2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , за участі третьої особи: Подільської міської ради в особі Органу опіки та піклування Подільської міської ради та просила ухвалити рішення суду, яким позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав стосовно його малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] ; зобов`язати Подільський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] (а/з № 199 від 28.04.2012, вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області), відмітку про позбавлення батьківських прав батька [PERSON] . Підставою цьому зазначала те, що позивачка з 08 квітня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 30 серпня 2013 року було розірвано рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області, справа № 505/2688/13-ц. Під час шлюбу у сторін [INFO] народилася донька [PERSON] . Після того як сторони перестали спільно мешкати, відповідач на протязі лише першого місяця відвідував дитину, в подальшому життям, здоров`ям, розвитком дитини не цікавився. Відповідач повністю самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, навіть не з`являється на святкові для дитини моменти життя. Жодних перешкод для виконання батьківських обов`язків позивачка відповідачу не здійснює, тому за останні два роки відповідач жодного разу не бачив своєї доньки, жодної участі у її вихованні він не приймає, та її життям не цікавиться. Позивачка в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій позовні вимоги підтримала, та просила позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. В клопотаннях наданих раніше, вказував, що позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими. Представник Органу опіки та піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області Ганул З.П. у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, зазначила, що висновок щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , стосовно його малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] був попередньо долучений до матеріалів справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Відповідно до п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-Х11 від 27.02.1991, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батьки або особи, що їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний розумовий та духовний розвиток, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , з 08 квітня 2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] від 08.02.2012, актовий запис № 41. [INFO] у сторін народилася донька - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданою Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 199. 30 серпня 2013 року рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області, справа № 505/2688/13-ц, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями реєстраційного відділу управління забезпечення діяльності виконкому Подільської міської ради місце проживання. Згідно копії виконавчого листа, справа 505/2689/13-ц, виданого Котовським міськрайонний судом Одеської області 23.07.2013 з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07 червня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Відповідно до ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 09.09.2014, справа № 505/3860/14-ц, [PERSON] , [INFO] обмежено у виїзді за межі України без вилучення паспортного документу на період до погашення ним заборгованості по аліментам. Згідно копії довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому листі № 505/2689/13-ц від 23.07.2013, що перебуває на виконанні у Подільському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області станом на 01.02.2019 розмір заборгованості становить - 7366,30 грн. Рішенням виконавчого комітету Подільської міської ради від 28.02.2019 № 47 «Про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] » було визначено місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання. Відповідно до копії довідки з місця навчання [PERSON] , за підписом директора загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 м. Подільська Одеської області Сопінської Г.Т. від 07.12.2018 № 209 вказано, що малолітня навчається в 1-Г класі даної школи, та її батько, [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, не відвідує батьківські збори, не цікавиться її успіхами у навчанні ні в усній, ні в письмовій формі. Відповідно до довідки сімейного лікаря Подільського КНП «Центру первинної медико-санітарної допомоги Подільської міської ради» від 28.12.2018 № 631, що батько дитини, [PERSON] не бере участі у лікуванні дитини, не приходить на прийоми з дитиною, а також не знаходиться поряд з дитиною вдома при огляді лікаря. Не цікавиться здоров`ям дитини, ні в усній, ні в письмовій формі. Згідно висновку Органу опіки і піклування Подільської міської ради Подільського району Одеської області № 2329 від 06.09.2019, відповідача [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав стосовно його малолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] . Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 156 СК України). Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до частин 2 та 3 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що мала місце винна поведінка відповідача [PERSON] по відношенню до малолітньої доньки, що виразилась у його нехтуванні обов`язками батька по забезпеченню дитини необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, створенням належних умов для проживання, а також спілкування з дитиною в необхідному обсязі. Доказів які б свідчили про поважні причини не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків стосовно дитини судом не встановлено. Враховуючи, що матеріалами справи доведено неналежне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, оскільки він до цього часу так і не намагався найти зустрічей з донькою та налагодити відносини з нею, не створює належних умов для утримання дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний та моральний розвиток, суд вважає, що він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що негативно впливає на розвиток дитини, та несе загрозу здоров`ю та життю дитини, а також враховуючи характер його поведінки, відношення до виконання своїх батьківських обов`язків, яке не змінилося і після пред`явлення даного позову, суд вважає, що він повинен бути позбавлений батьківських прав. При таких обставинах, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved