Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях про визнання наймачами квартири права держаної власності і свої вимоги мотивують тим, що у 1995 році вони в установленому законом порядку вселилися у надану державним підприємством радгоспом «Сумський» кімнату №8 житловою площею 18,2 кв.м. у гуртожитку по [ADDRESS] та зареєстрували в ній своє місце проживання. В подальшому вказаний гуртожиток був реконструйований радгоспом у житловий будинок з метою покращення житлово-побутових умов сімей своїх працівників, у зв`язку з чим, кожній сім`ї, що офіційно проживала у гуртожитку, було додатково надано по одній кімнаті, внаслідок чого утворились двокімнатні квартири, в тому числі №8, на заселення якої був виданий ордер, який був зданий відповідній службі радгоспу для обліку та зберігання. Таким чином, вони стали мешкати у двокімнатній загальною площею 38,81 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м. квартирі під [ADDRESS] . У 2006 році радгосп «Сумський» було ліквідовано без правонаступництва, а на базі роздержавленого виробничого майна, закріпленого в користування та володіння з цим державним підприємством, у встановленому законодавством порядку було створено ТОВ АФ «Червоносільське». У той же час, житловий фонд ліквідованого радгоспу не увійшов до статутного фонду цього товариства, а тому залишився у державній власності, право володіння та розпорядження яким перейшло до управління Фонду державного майна України в Сумській області, якому радгоспом відповідно до законодавства мали бути передані вся технічна документація щодо побудованих житлових об`єктів, а також документи про їх надання та на їх заселення. Для з`ясування питання відсутності ордерів на надані радгоспом квартири, утворені внаслідок реконструкції гуртожитку в житловий будинок, а також юридичної підстави для проживання в них і статусу наймачів, вони неодноразово зверталися до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Сумській області, яким було роз`яснено, що йому будь-які документи про надання житлових приміщень у вище вказаному та інших житлових будинках радгоспу, а також технічна документація на всі побудовані ним житлові будинки у зв`язку з їх втратою підприємством не передавалися. На даний час відсутність ордеру на вселення в квартиру [ADDRESS] чи договору найму або рішення суду про визнання їх наймачами цієї квартири є перешкодою у вирішенні питання визначення постачальника газу та укладення договору постачання електроенергії. За результатами розгляду неодноразових звернень до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, зокрема з питання визнання їх наймачами отриманої свого часу від радгоспу «Сумський» у користування квартири [ADDRESS] , було роз`яснено, що вказане питання підлягає вирішенню в судовому порядку. А тому, посилаючись на викладене, просять визнати їх наймачами квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 24.11.2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі, підготовче судове засідання призначено на 09.02.2022 року. 09.02.2022 року судове засідання відкладено на 27.04.2022 року. 27.04.2022 року судове засідання не відбулося, відкладено на 27.09.2022 року. Ухвалою суду від 27.09.2022 року закрито підготовче провадження по справі, судовий розгляд по суті призначено на 06.10.2022 року. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , а також їх представник [PERSON] у письмовій заяві позовні вимоги підтримали повністю, просять суд справу розглянути без її участі. Відповідач Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях про день та час слухання справи повідомлений належним чином, представник у судове засідання не з`явився. До суду надано письмовий відзив (а.с. 46-48), в якому зазначають, що позивачі були змушені звернутися до суду за захистом свого порушеного права на нерухоме майно шляхом визнання їх наймачами квартири [ADDRESS] , так як в позасудовому порядку вони позбавлені такої можливості, а тому Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що у 1995 році позивачам була надана кімната № [NUMBER] у відомчому радгоспу «Сумський» гуртожитку по [ADDRESS] , куди вони вселилися та зареєструвалися на підставі ордеру, який був зданий для обліку та зберігання відповідній службі господарства, відповідно до законодавства, а пізніше був втрачений. У подальшому радгоспом, з метою покращення житлово-побутових умов, позивачам надано ще одну кімнату у користування та цей гуртожиток був реконструйований та впорядкований у жилий будинок з двокімнатними квартирами, одна з яких і є квартира [ADDRESS] , у якій проживають позивачі, що підтверджується технічним паспортом на неї, виданим 09.02.2016 КП «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради (а.с. 5-6). Місце проживання позивачів [PERSON] та [PERSON] з 29.11.1995 року за адресою: [ADDRESS] зареєстровано в установленому законодавством порядку, що підтверджується відповідними сторінками паспортів позивачів (а.с. 3-4) і довідкою з місця проживання та реєстрації (а.с. 29). Крім цього, факт проживання позивачів у спірній квартирі підтверджується документами про споживання та оплату ними згідно з договорами постачання відповідних комунальних послуг і квитанціями про їх оплату (а.с.7-28). У 2006 році будинки житлового фонду ліквідованого радгоспу «Сумський», які не увійшли до статутного капіталу ТОВ АФ «Червоносільське», залишилися в державній власності. Рішенням Сумської міської ради від 24.09.2014 року №3563-МР надано згоду на прийняття до комунальної власності територіальної громади м. Суми об`єктів житлового фонду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області, в тому числі житлового будинку з вбиральнею по [ADDRESS] . Однак, рішенням Сумської міської ради від 25.07.2018 року №3660-МР внесено зміни до вищевказаного рішення Сумської міської ради, згідно якого кожний житловий будинок житлового фонду ліквідованого радгоспу «Сумський», який не увійшов до статутного капіталу ТОВ «АФ «Червоносільське», а залишився у державній власності та перебуває в належному технічному стані, у тому числі, по [ADDRESS] , приймається до комунальної власності не єдиним об`єктом, а поквартирно. На сьогоднішній день квартира [ADDRESS] перебуває у державній власності. Відповідно до відповіді Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях від 01.11.2021 року за №18-211-02485 відсутні підстави для визнання в досудовому порядку [PERSON] та [PERSON] наймачами квартири [ADDRESS] . Статтею 47 Конституції України встановлено кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим, приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно із ч. 1, 2 ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. У відповідності до ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Судом встановлено, що позивачі у справі на законних підставах вселилися до спірної квартири як наймач та член сім`ї наймача. Протягом тривалого часу зареєстровані та фактично проживають у вказаній квартирі. Ордер на жиле приміщення після заселення був зданий наймодавцеві, який на час звернення до суду припинений. За таких обставин, наявні підстави для задоволення вимог в частині визнання позивачів наймачами квартири. На підставі викладеного,

Outcome: approved