Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним (позивачем) та відповідачем, зареєстрований 14.07.2015 року Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №159. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання, відносини між ними погіршилися, неодноразові спроби примиритися були невдалими, тому вже понад рік подружніх відносин не підтримують. Зазначив, що відсутні почуття взаєморозуміння та взаємоповаги, без яких життя та сім`я не можлива. Враховуючи вищевикладене, не бажає продовжувати шлюб, якого фактично не існує та їх нічого не пов`язує. Зазначив, що згоди щодо розірвання шлюбу через органи ДРАЦС між ними не досягнуто, тому, що відповідач уникає вирішення питання про розірвання шлюбу. Тому позивач змушений звернутися до суду за останнім відомим йому зареєстрованим місцем проживання відповідача. Ухвалою судді Маловисківського районного суду кіровоградської області від 17.08.2022 року зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву зареєстровану судом 18.08.2022 року за вх. №6119, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася судом у спосіб передбачений п.9, 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом поміщення оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача в судове засідання, при чому з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, повідомлялася засобами мобільного зв`язку за вказаним номером телефону в позовній заяві, про що свідчить телефонограма, причини неявки суду не відомі. Із будь якими заявами до суду не зверталася, клопотань про надання часу на примирення не надсилала. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 14.07.2015 року Вознесенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №159, та видано повторно свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25.05.2022 року. Твердження позивача про те, що подружжям шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються та останні намірів їх відновлювати не мають, наявними у справі доказами не спростовуються. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, зокрема, позивача, яким пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При цьому, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. \~ \~ \~ \~Відповідач в свою чергу, відзив на позов не подала, заяв із зазначенням своєї позиції у даній справі до суду не надходило. З клопотанням про надання часу для примирення не зверталася. Згідно з частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Положеннями частини 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, під час розгляду справи за наявними в ній доказами обставини, наведені у частині 2 статті 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений, - судом не встановлені. Як зазначено у частині 2 статті 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З клопотанням про надання строку для примирення сторони до суду не звертались. За вказаних вище обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, та той факт що сімейні стосунки припинилися, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обгрунованими та достатніми, а тому позов підлягає задоволенню. Частиною ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на відповідача у разі задоволення позову. Позивачем сплачено при поданні позову судовий збір у розмірі 992,40 грн. тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved