Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

12 липня 2022 року на адресу Жовтневого районного суду міста Запоріжжя надійшла заява відповідача [PERSON] , в якій він просить суд винести додаткове рішення по цивільній справі № 331/746/22, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати на правову допомогу адвоката у сумі 6500,00 грн. В силу вимог ч. 3\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У судове засідання учасники процесу не з`явились. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причину неявки суду не сповістили. 15 липня 2022 року через канцелярію суду представник позивача адвокат Писаренко С.Ю. надав суду клопотання про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, в якому посилаючись на майновий стан сторін, поведінку відповідача під час розгляду справи, ухилення відповідача від досудового врегулювання спору та невідповідність витрат на правову допомогу критеріям співмірності, просив зменшити витрати на професійну правничу допомогу до 1500,00 грн. Відповідно до ч. 4\~ст. 270 ЦПК України\~неприбуття осіб у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебувала справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування завданої шкоди. Рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 11 липня 2022 року у задоволенні позову відмовлено. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно п. 3 ч. 1\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як слідує з матеріалів справи, судом при винесенні рішення не було вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу. Статтею 11 ЦПК України\~передбачено, що суд може розглянути справу не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи. На підтвердження витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 6500,00 грн., в матеріалах цивільної справи наявні наступні докази, а саме: копія договору про надання правової допомоги № 05.04/1 від 05.04.2022 року; копія акту приймання-передачі наданих послуг від 26.04.2022 року на 1000,00 грн.; копія акту приймання-передачі наданих послуг від 11.07.2022 року на 4\~500,00 грн.;\~ довідка від 11.07.2022 року, щодо понесення [PERSON] витрат на правову допомогу у сумі 6500,00 грн. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До останніх, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3\~ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України\~визначено, що представником в суді може бути адвокат або законний представник. Разом з тим,\~стаття 59 Конституції України\~закріпила право кожної людини на професійну правничу допомогу, для надання якої діє адвокатура. Закон України «Про судоустрій і статус суддів»\~встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Відповідно до\~статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанції до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею пронесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Відповідно до п.п.1.1 Договору про надання правової допомоги № 05.04/1 від 05.04.2022 року, укладеного з адвокатом Лепською Альоною Максимівною, адвокат бере на себе зобов`язання надати замовнику правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених п.п. 1.2 цього договору, а замовник зобов`язаний прийняти надані послуги та оплатити їх у розмірі та порядку, передбаченому договором. Згідно п.п. 3.1 Договору про надання правової допомоги, сторонами узгоджено, що за правову допомогу, передбачену у п.п. 1.2 договору замовник сплачує адвокату винагороду в визначеній нижче твердій сумі без врахування кількості витрачених адвокатом годин та вартості однієї години.\~ Відповідно до п.п. 3.2 Договору про надання правової допомоги, розмір гонорару адвоката складає: за вивчення та правовий аналіз матеріалів справи, судової практики та правових позицій з предмету спору; складання відзиву на позовну заяву 1000,00 грн.; за представництво інтересів замовника в суді першої інстанції 4500,00 грн.; за складання інших документів процесуального характеру 1000,00 грн. за кожний документ. Згідно п.п. 4.1 Договору про надання правової допомоги, оплата послуг адвоката здійснюється замовником в готівковій формі поетапно, шляхом авансування\~ кожного з видів послуг.\~ У відповідності до пункту 4.3 Договору про надання правової допомоги на вимогу замовника адвокат зобов`язаний видати замовнику довідку або інший документ на підтвердження фактичної оплати наданих послуг та їх розміру. Витрати сторони на оплату витрат на професійну правничу допомогу на заявлену суму 6\~500,00 грн. підтверджуються актом приймання-передачі наданих послуг від 26.04.2022 року, актом приймання-передачі наданих послуг від 11.07.2022 року;\~ довідкою від 11.07.2022 року, та вважаються судом доведеними. В той же час при ухваленні рішення суд також керується нормами ч. 3 ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких при вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Верховний суд у постанові Великої плати від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц наголосив, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. За вимогами ч. 6\~ст. 137 ЦПК України, суд може зменшити суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає розподілу, тільки за клопотанням сторони, шляхом оцінки викладених доводів щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат, які можуть доводитись шляхом аналізу наданих адвокатами звітів (розрахунків) послуг з професійної правничої допомоги та актів виконаних робіт (виконання правничої допомоги) та їх співставлення з обставинами справи, поданими процесуальними документами і критеріями, які ч. 4\~ст. 137 ЦПК України. Розглянувши клопотання представника позивача про зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу суд враховує майновий стан позивача, яка є малозабезпеченою особою похилого віку, єдиним джерелом доходу якої є пенсія та враховує дії відповідача при досудовому вирішенні спору щодо ненадання відповіді на письмову досудову претензію позивача, а отже відмови від можливості позасудового врегулювання спору. В той же час суд відхиляє доводи представника позивача щодо безпідставного виклику свідків та складання заперечення для збільшення розміру судових витрат, так як вказані дії прямо передбачені процесуальним законодавством та є правом сторони процесу, яке відповідач використовує на власний розсуд. Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, її складність, ставлення сторін до виконання своїх процесуальних обов`язків, умови укладеного договору про надання правової допомоги, клопотання позивача про зменшення суми судових витрат, майновий стан сторін, дії сторін щодо досудового вирішення спору. Суд при винесенні рішення звертає увагу, що ця справа відноситься до малозначних справ, містить незначний обсяг доказів та обставин, які досліджувались, а отже заявлені витрати на правову допомогу адвоката у сумі 6500 грн. не є співмірними зі складністю справи. Відтак, на переконання суду, обґрунтованим та пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу є сума 4500,00 грн., яка відповідатиме критеріям співмірності та підлягає стягненню на користь відповідача.

Outcome: approved