Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства із позовом до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької Лариси Борисівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , про визнання дій нотаріуса незаконними, скасування реєстраційної дії. Позовна заява мотивована тим, що 28 серпня 2018 року приватним нотаріусом Ярощук І.Ю. було посвідчено довіреність, зареєстровану в реєстрі за № 1465, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником в усіх установах та організаціях незалежно від їх підпорядкування та форм власності, перед фізичними та юридичними особами з наданням останній відповідних повноважень, передбачених довіреністю. На момент посвідчення довіреності [PERSON] мала паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм [NUMBER] , виданого 03.01.2017, органом 8030, строк дії якого становив до 03.01.2021. Однак 17 вересня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заблоцька Л.Б. на підставі поданої [PERSON] заяви, вчинила реєстраційну дію, а саме скасувала вищевказану довіреність. Позивач вважає, що приватним нотаріусом Заблоцькою Л.Б., посвідчуючи заяву [PERSON] про скасування довіреності та реєструючи припинення довіреності в Єдиному реєстрі довіреностей, було порушено загальний порядок скасування довіреностей, який полягав у вчиненні нотаріальної дії на підставі документу, строк якого закінчився. Позивач також зазначає, що у порушення процедури, ні нотаріус, ні [PERSON] не повідомили позивача, як представника, про скасування виданої на її ім`я довіреності. Позивач зазначає, що [PERSON] свідомо порушила засади доброчесності, протиправно та недобросовісно використала недійсний документ, що посвідчує її особу, не повідомила свого представника про скасування виданої нею довіреності. [PERSON] вважає, що вчинена приватним нотаріусом Заблоцькою Л.Б. реєстраційна дія, а саме скасування довіреності від 28 серпня 2018 року, порушує її право на здійснення представництва за довіреністю, право знати про скасування виданої на її ім`я довіреності, передбачені нормами ЦК України її права, як повіреного. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила суд визнати незаконною нотаріальну дію - вчинення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заблоцькою Л.Б. засвідчення підпису [PERSON] на заяві про скасування довіреності № 1465 від 28.08.2018, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук І.Ю. та визнати незаконною та скасувати реєстраційну дію - скасування приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заблоцькою Л.Б. зазначеної довіреності. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.02.2022 було прийнято позовну заяву (у новій редакції) до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької Лариси Борисівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , про визнання дій нотаріуса незаконними, скасування реєстраційної дії. Розгляд справи постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26.05.2022 клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької Лариси Борисівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , про визнання дій нотаріуса незаконними, скасування реєстраційної дії - задоволено та витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької Лариси Борисівни копії заяви [PERSON] від 17.09.2021 про скасування довіреності №1465 від 28.08.2018, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук І.Ю., копії документів на підставі яких було вчинено нотаріальне посвідчення підпису [PERSON] на заяві про скасування довіреності від 17.09.2021, зокрема копію паспорту [PERSON] , який було подано нею для вчинення нотаріальної дії засвідчення підпису. 08.07.2022 на адресу суду від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької Лариси Борисівни надійшли витребувані судом документи. 02.08.2022 на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької Лариси Борисівни надійшли письмові пояснення з приводу заявлених позовних вимог по справі. Приватний нотаріус Заблоцька Л.Б. посилалася на те, що є неналежним відповідачем за вимогами [PERSON] у цій справі, звертала увагу суду на вимоги статті 249 ЦК України, згідно якої особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Крім того, приватний нотаріус Заблоцька Л.Б. наголошувала на тому, що сумнівів у ідентифікації особи [PERSON] та її дієздатності у неї не було. Ухвалою суду від 02.08.2022 підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької Лариси Борисівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] , про визнання дій нотаріуса незаконними, скасування реєстраційної дії було закрито та призначено справу до розгляду по суті на 29.09.2022. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Заблоцька Л.Б. у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином. Водночас, в матеріалах судової справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність, у задоволенні позовних вимог просила відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином, пояснення щодо позову до суду не направила, клопотань про відкладення судового розгляду не подавала. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасника судового процесу, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як убачається із матеріалів справи, 28 серпня 2018 року [PERSON] на ім`я [PERSON] була видана довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ярощук І.Ю. та зареєстрована в реєстрі за № 1465, якою [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником в усіх установах та організаціях незалежно від їх підпорядкування та форм власності, перед фізичними та юридичними особами, в будь-яких органах державної влади та управління, органах місцевого самоврядування, міській/районній державній адміністрації, у відповідних органах управління житлового господарства, житлово-експлуатаційних організаціях або інших обслуговуючих конторах/організаціях, в Центрах надання адміністративних послуг, у незалежного реєстратора, у відповідному бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності, в Департаменті державної реєстрації, його територіальних органах та структурних підрозділах, в експертних установах, установах зв`язку, органах тепло-, газо-, водо- та електропостачання, в банківських установах України, в держаних нотаріальних конторах та у приватного нотаріуса, в підприємствах телефонного зв`язку об`єднанні співвласників багатоповерхового будинку, санепідемстанції, державній експертизі, пожежній інспекції, експортно-технічному центрі, технічних службах та інших, не обумовлених у цій довіреності підприємствах, установах та організаціях тощо з будь-яких питань пов`язаних з: 1) придбання на ім`я [PERSON] квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , розпорядженням (експлуатація/здача в оренду) та продажем цієї квартири; 2) замовленням та отримання документі (довідок, витягів, висновків тощо), необхідних для укладання правочинів, в тому числі попередніх та основних договорів купівлі-продажу; 3) після придбання квартири бути представником [PERSON] з питань, що стосуватимуться її як власника квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; 4) з питань отримання будь-яких довідок та документів, підписання та укладення відповідних договорів, пов`язаних з користуванням відповідними комунальними послугами, визначаючи всі умови та плату (ціну) на свій власний розсуд, та з усіх інших питань, на вирішення яких представник нею уповноважений, якщо до компетенції вказаних структур належить їх розгляд по суті; 5) з будь-яких інших питань, пов`язаних з користуванням та експлуатацією визначеного нерухомого майна та здачею в оренду. 17.09.2021 [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької Л.Б. із заявою про скасування вищезазначеної довіреності від 28 серпня 2018 року. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заблоцькою Л.Б. для вчинення нотаріальної дії щодо скасування довіреності від 28 серпня 2018 року було встановлено особу [PERSON] за паспортом № [NUMBER] , виданим 03 січня 2017 року органом 8030, який дійсний до 03 січня 2021 року, запис № 20000728-00928, та перевірено справжність підпису [PERSON] та цього ж, числа внесено до Єдиного реєстру довіреності запис № 47667176 про припинення дії довіреності від 28 серпня 2018 року. Згідно із частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Відповідно до частин першої, третьої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частиною першою статті 48 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами, та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. За результатами розгляду справи суд приймає рішення, в якому, серед іншого, робить висновок про задоволення позову чи відмову в задоволенні позову, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін (позивача та відповідача). Згідно зі статтю 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Відповідно до частин першої та третьої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (частини перша та четверта статті 244 ЦК України). Згідно частини першої статті 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Як убачається із матеріалів справи, 09.12.2021 позивач [PERSON] звернулася до Оболонського районного суду м. Києва в порядку цивільного судочинства із первісним позовом до [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької Лариси Борисівни про визнання дій нотаріуса незаконними, скасування реєстраційної дії. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.01.2022 позовну заяву було залишено без руху і встановлено строк для усунення недоліків протягом 10 днів, при цьому, судом, серед іншого було зазначено, що позовна заява не містить зміст заявлених позовних вимог до відповідача [PERSON] , а саме: яким чином порушено, невизнано або оспорено саме останньою права позивача та у який спосіб це право позивача може бути відновлене чи захищене, не вказано виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги саме до [PERSON] та запропоновано усунути встановлені недоліки. Разом з тим, 25.01.2022 на адресу суду від позивача надійшла позовна заява (у новій редакції), у якій позивач не скористався наданим йому правом усунути встановлені недоліки, при цьому, виключив зі складу сторони відповідача [PERSON] та залучив до участі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Звертаючись до суду із вказаним позовом (у новій редакції), позивач просить суд визнати незаконною та скасувати дію приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької Л.Б. щодо посвідчення підпису [PERSON] на заяві від 17 вересня 2021 року та реєстрації припинення дії довіреності від імені [PERSON] від 28 серпня 2018 року. З огляду на зміст заявлених позивачем вимог, особами, питання про права та обов`язки яких вирішується судом у даній справі є сторони правовідносин з представництва за довіреністю: довіритель [PERSON] та представник [PERSON] . Позивач фактично не погоджується зі скасуванням довіреності, виданої [PERSON] на її ім`я, тому, у разі задоволення заявлених позовних вимог це не матиме за своїм правовим наслідком відновлення порушених, на її думку прав, як представника та сторони правовідносин з представництва. Заявлені позивачем вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків [PERSON] , як довірителя згідно довіреності від 28 серпня 2018 року. Позовну вимогу про визнання незаконною та скасування реєстрації припинення довіреності не може бути висунуто до приватного нотаріуса, який прийняв відповідне рішення у порядку, установленому Положенням про Єдиний реєстр довіреностей, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28 грудня 2006 року № 111/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28.12.2006 за № 1378/13252 (зі змінами). [PERSON] до участі у цій справі була залучена в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, а позивач та її представник заяв чи клопотань про залучення [PERSON] в якості співвідповідача не заявляли. Суд наголошує на том, що процесуальний статус відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору відрізняється за обсягом прав та обов`язків. Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2020 року в справі № 761/23904/19 вказав, що визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом. Незалучення до участі у справі особи як співвідповідача за умови наявності обов`язкової процесуальної співучасті є підставою для відмови у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад. Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Частиною другою статті 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. При цьому, судом жодним чином не заперечується передбачене статтею 50 Закону України «Про нотаріат» право заінтересованої особи оскаржити до суду в порядку позовного провадження нотаріальну дію. Однак при такому оскарженні нотаріус буде належним відповідачем у справі, коли у позові йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства, тобто коли у позивача відсутній спір про право з іншою особою, крім нотаріуса. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Заблоцької Л.Б. про визнання дій нотаріуса незаконними, скасування реєстраційної дії не підлягає задоволенню. Згідно положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати, у разі відмови у задоволенні позовних вимог, покладаються на позивача.

Outcome: dismissed