Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

27.07.2022 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, заінтересовані особи: заінтересована особа: Чечелівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). В обґрунтування заяви зазначає, що 29.04.2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] [INFO] в пологовому відділенні КЗ «ДСКМЛМД ім. пр. Руднєва» ДМР народила дівчинку. Після народження дівчинка знаходилася у реанімації, а потім вісім місяців під медичним наглядом, у зв`язку з чим державна реєстрація народження дитини не була проведена. У зв`язку з необхідністю подання документів до освітнього закладу для отримання дитиною освіти, виникла необхідність у здійсненні реєстрації народження дитини та отримання свідоцтва про народження. 14.06.2022 року заявниця звернулася до Чечелівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про державну реєстрацію народження дитини, яка досягла одного року і більше, однак їй було відмовлено. Враховуючи викладене, заявниця змушена звернутися до суду та просити встановити факт народження дитини жіночої статі - [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Дніпро, Україна, матір`ю якої є [PERSON] , батьком - [PERSON] . Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 серпня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Заявниця [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи - Чечелівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв від нього не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] (а.с. 9). Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Новокодацьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 29.04.2006 року (а.с. 11). Згідно дубліката медичного свідоцтва про народження № 2 від 28.03.2022 року, виданого КНП «МБКЛМТД ім. проф. Руднєва» ДМР, встановлено, що [PERSON] [INFO] народила дитину жіночої статті (а.с. 13). Із листа КНП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. проф. Руднєва» ДМР № 449 від 27.05.2022 року вбачається, що надати копію медичної документації [PERSON] не представляється можливим (а.с. 21). У відповіді Чечелівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 810/20.21-33 від 14.06.2022 року на заяву [PERSON] про державну реєстрацію народження дитини, яка досягла одного року і більше зазначено перелік документів для проведення державної реєстрації, однак державну реєстрацію проведено не було (а.с. 12). Встановлення факту народження дитини необхідно заявниці для здійснення державної реєстрації народження в органах ДРАЦС та отримання свідоцтва про народження дитини. У відповідності до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 3 статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до п. 1, 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Положеннями ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою. Відомості про народження особи підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236. б) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в) медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Частиною 8 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання. Враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, з метою захисту її прав і свобод, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог в частині встановлення факту народження [INFO] у м. Дніпро, Україна, дитини жіночої статі, матір`ю якої є [PERSON] , батьком - [PERSON] , а отже заявлені вимоги у цій частині підлягають задоволенню. Зі змісту заяви вбачається, що заявниця просить встановити факт народження дитини, зазначаючи її прізвище, ім`я та по батькові як [PERSON] . За приписами ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини. Саме право батьків за їх згодою визначити ім`я дитини при реєстрації її народження в органах ДРАЦС відповідно до ст. 145-147 СК України та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, згідно з якими з рішення суду зазначаються в акті про народження лише дані про дату і місце народження дитини. Таким чином, рішення суду про встановлення факту народження дитини є підставою для проведення державної реєстрації акту про народження за відсутності відповідного документа закладу охорони здоров`я. Суд встановлює лише факт народження дитини певної статі у певної особи. Ім`я ж дитини встановлюється відповідно до ст. 28 ЦК України. Згідно із ст. 18 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Враховуючи вищенаведене, наявні в матеріалах справи докази вказують на те, що від встановлення факту народження дитини залежить виконання заявницею батьківських прав та обов`язків, здійснення особистих немайнових прав, а також відновлення її прав як матері дитини щодо реєстрації її народження, тому суд вважає за необхідне встановити факт народження [INFO] у м. Дніпро, Україна, дитини жіночої статі, матір`ю якої є [PERSON] , батьком - [PERSON] . В іншій частині заяви слід відмовити через її необґрунтованість та недоведеність. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial