Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив скасувати обтяження, накладене згідно постанови АА №255131 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.11.2003р. Другого ВДВС Малиновського районного управління юстиції у м. Одесі, а саме: - скасувати арешт нерухомого майна 30.04.2008 12:41:16, реєстраційний номер обтяження: 7120016, реєстратор: Перша одеська державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження: 71/300 частин будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , власником яких є [PERSON] . В обґрунтування позову посилалась на те, що в провадженні Другого ВДВС Малиновського районного управління юстиції у м. Одесі (нині - Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса)) перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 25.07.2000р. Іллічівським райсудом м. Одеси про стягнення з [PERSON] відшкодування збитків на користь [PERSON] 10000грн. 14.11.2003р., при примусовому виконанні виконавчого листа, було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА №255131, якою було: 1. Накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] , а саме: 71/300 частин будинковолодіння [ADDRESS] ; 2. Заборонено відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] , а саме: 71/300 частин будинковолодіння [ADDRESS] . Вказана постанова АА №255131 від 14.11.2003р. Другого ВДВС Малиновського районного управління юстиції у м. Одесі стала підставою для: - реєстрації арешту нерухомого майна 30.04.2008 12:41:16, реєстраційний номер обтяження: 7120016 реєстратором Перша одеська державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження: 71/300 частин будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Додаткові дані: Архівна заборона 4917-2003 від 14.11.2003р., заявник: Перша ОДНК. Вказана постанова була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Виконавче провадження велося у рамках виконання вироку Іллічівського районного суду м. Одеси від 04.11.1999р., справа №1-447/00, за яким [PERSON] , [INFO] , було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 81 ч.3, ст. 140 ч.3 КК України. Арештовані 71/300 частин будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , на час накладення арешту, належали сину позивачки - [PERSON] , [INFO] , відповідно до договору купівлі-продажу від 15.08.2000р., посвідченого Сімоновою О.Ю., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу у реєстрі за №4597, зареєстрованого ОМБТІ та РОН від 06.09.2000р., під №76доп - crop.З8 р. №2072. Очевидною є помилка державного виконавця, який не перевіривши належним чином належність майна засудженому, наклав арешт на майно, яке належало іншій людині. У результаті, арештованим та під забороною відчуження виявилось все майно сина позивачки - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, у разі співпадіння у прізвищі, імені та по-батькові (як у випадку з сином) - все майно виявляється автоматично арештованим. Син випадково дізнався про арешт свого майна у 2010р. Він та позивачка неодноразово зверталися до Другого ВДВС Малиновського районного управління юстиції у м. Одесі з документами аби ця помилка була виправлена. Працівники виконавчого органу запевняли нас, що розберуться та виправлять свою помилку. Однак, згодом з`ясувалося, що ніхто нічого не виправив. [INFO] [PERSON] , [INFO] помер. Позивач, як матір, згідно ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом його арештованого майна. Інших спадкоємців чи претендентів на спадщину немає. За заявою позивачки про прийняття спадщини, 30.03.2022р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юшиним А.Ю. було заведено спадкову справу №69222738. При перевірці нотаріусом відсутності арешту на майно спадкодавця, з`ясувалося, що арешт є чинним дотепер. На даний час, арешт майна сина перешкоджає позивачці в оформленні спадкових прав, що і стало приводом для звернення із зазначеним позовом до суду. У зв`язку з зазначеним позивач вимушений звернутися до суду з позовною заявою, т.я. врегулювання зазначеного судового спору позасудовим порядком не представляється можливим. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 20 червня 2022 року було відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу строк для надання відзиву на позов. (а.с. 28,29). Позивач надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову. (а.с. 39). Представник відповідача в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив та з заявою про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 36). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності представника відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що в провадженні Другого ВДВС Малиновського районного управління юстиції у м. Одесі (нині - Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса)) перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 25.07.2000р. Іллічівським райсудом м. Одеси про стягнення з [PERSON] відшкодування збитків на користь [PERSON] 10000грн. (а.с. 14-20). 14.11.2003р., при примусовому виконанні виконавчого листа, було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія АА №255131, якою було: 1. Накладено арешт на все майно, яке належить [PERSON] , а саме: 71/300 частин будинковолодіння [ADDRESS] ; 2. Заборонено відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] , а саме: 71/300 частин будинковолодіння [ADDRESS] . (а.с. 22). Вказана постанова АА №255131 від 14.11.2003р. Другого ВДВС Малиновського районного управління юстиції у м. Одесі стала підставою для: - реєстрації арешту нерухомого майна 30.04.2008 12:41:16, реєстраційний номер обтяження: 7120016 реєстратором Перша одеська державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження: 71/300 частин будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Додаткові дані: Архівна заборона 4917-2003 від 14.11.2003р., заявник: Перша ОДНК. Вказана постанова була внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. (а.с. 11). Виконавче провадження велося у рамках виконання вироку Іллічівського районного суду м. Одеси від 04.11.1999р., справа №1-447/00, за яким [PERSON] , [INFO] , було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 81 ч.3, ст. 140 ч.3 КК України. Однак, у результаті, арештованим та під забороною відчуження виявилось все майно сина позивачки - [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). За заявою позивачки про прийняття спадщини, 30.03.2022р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юшиним А.Ю. було заведено спадкову справу №69222738. (а.с. 23). При перевірці нотаріусом відсутності арешту на майно спадкодавця, з`ясувалося, що арешт є чинним до тепер. На даний час, арешт майна сина перешкоджає позивачці в оформленні спадкових прав. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, ст.ст.\~386,\~381 ЦК України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Стаття 16 ЦК України\~передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст.319 ЦК України\~власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. У відповідності до п. 2 Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Згідно з ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13\~ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43\~ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, оскільки зазначений арешт порушує її законні права, оскільки він перешкоджає у реалізації оформлення своїх спадкових прав після смерті сина.

Outcome: approved