Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

В грудні 2021 р. [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, в якому просив стягнути 378442,64 грн у відшкодування матеріальної шкоди, 2000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, 6184,443 грн судових витрат. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 07 березня 2021 р. приблизно о 22 год. 20 хв. в м. Києві, перехрестя вул. Володимирська та бул. Т. Шевченка, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «LEXUS» д.н.з. [NUMBER] , не був уважний, не вибрав безпечної швидкості руху, здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора та здійснив зіткнення з автомобілем «HONDA» д.н.з. [NUMBER] , яка в свою чергу скоїла зіткнення з автомобілем «Mercedes» д.н.з. [NUMBER] , чим порушив вимоги п.п.2.3 б, 12.1, 8.7.3е ПДР України. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2021 р. відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення. Для визначення розміру шкоди позивач звернувся до експертної організації - ТОВ «Пасат Консалтінг» яка визначила розмір майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, в розмірі 378442,64 грн. Крім цього, вартість дослідження складає 2200,00 грн. Крім цього, внаслідок ДТП позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, неможливості пересування автомобілем. Моральну шкоду оцінює в 20000,00 грн Вказане стало підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач не з`явився, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують Відповідач в судове засідання свого представника не направив, але про дату і час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзиву або заперечень до суду, одночасно з направленням його учасникам справи, не направив. У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 01.06.2022 р. відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «Mercedes Е53 AMG» д.н.з. [NUMBER] . 07 березня 2021 р. приблизно о 22 год. 20 хв. в м. Києві, перехрестя вул. Володимирська та бул. Т. Шевченка, водій [PERSON] , керуючи автомобілем «LEXUS» д.н.з. [NUMBER] , не був уважний, не вибрав безпечної швидкості руху, здійснив проїзд на заборонений червоний сигнал світлофора та здійснив зіткнення з автомобілем «HONDA» д.н.з. [NUMBER] , яка в свою чергу скоїла зіткнення з автомобілем «Mercedes» д.н.з. [NUMBER] , чим порушив вимоги п.п.2.3 б, 12.1, 8.7.3е ПДР України. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.07.2021 р. з урахуванням постанови суду від 08.07.2021 р. про виправлення описки у справі №761/10683/21 провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] закрито. З постанови суду вбачається, що дії водія [PERSON] свідчать про недотримання останнім п.п. 2.3б, 8.7.3 е, 12.1 ПДР України, що призвело до наслідків вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення. Між тим, на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення. Частиною 2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті. З правового аналізу вказаної норми вбачається, що її застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 07.02.2018 року у справі №910/18319/16 та від 18 лютого 2020 року у справі №916/2586/18. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Згідно звіту про вартість матеріального збитку №19/03-ТЗ від 19.03.2021 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes Е53 AMG» д.н.з. [NUMBER] , складає 378442,64 грн. Згідно інформації, яка знаходиться у відкритому доступі на сайті МТСБУ, вбачається, що станом на 07.03.2021 р., відповідальність власника транспортного засобу «LEXUS» д.н.з. [NUMBER] , не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17 зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову. Позивач звернувся до суду в порядку ст. 22, 1166, 1187 ЦК України з метою стягнення з відповідача майнової шкоди, внаслідок ДТП. За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством За умови ч.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Положеннями ч.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: dismissed