Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину автомобіля. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що починаючи з 1999 року позивач перебував у близьких стосунках з відповідачкою, а з серпня 1999 року вони почали проживати разом однією сім`єю, як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. Реєструвати шлюб вони не поспішали, оскільки у цьому не було потреби. У 2002 році пара стала проживати за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить місце реєстрації сторін та належність позивачу житлового будинку за вказаною адресою згідно свідоцтва про право власності. З самого початку мешкання однією родиною сторони турбувались один про одного, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, здійснювали покупки, оплачували сумісно комунальні послуги за квартиру, проводили сумісний відпочинок, підтримували стосунки з родичами, мали права та обов`язки, що притаманні чоловіку та дружині у шлюбі. У зв`язку з чим, за час сумісного проживання за спільні кошти, внаслідок спільної праці пара придбала автомобіль, марки OPEL, модель GRANDLAND X, легковий, номер кузова [NUMBER] , колір білий, який зареєстровано за [PERSON] . Сторони ведуть спільні витрати на харчування, одяг, купівлю майна для спільного користування, лікування, несуть витрати по утриманню житла в якому мешкають, а вказаний автомобіль є спільною власністю позивача та відповідача, оскільки придбано за кошти, які належали сімейній парі. Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі. 13.09.2022 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в приміщенні Красноградського районного суд Харківської області (а.с. 16). 29.09.2022 року від позивача надійшла заява в якій, свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Просить щоб рішення було прийняте при попередньому судовому засіданні, та проводилось без його участі. 29.09.2022 року від відповідачки надійшла заява в якій, просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Починаючи з 1999 року позивач перебував у близьких стосунках з відповідачкою, а з серпня 1999 року вони почали проживати разом однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу. У 2002 році пара стала проживати за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить місце реєстрації сторін та належність позивачу житлового будинку за вказаною адресою згідно свідоцтва про право власності(а.с. 14). З самого початку мешкання однією родиною сторони турбувались один про одного, вести спільне господарство, мали спільний бюджет, здійснювали покупки, оплачували сумісно комунальні послуги за квартиру, проводили сумісний відпочинок, підтримували стосунки з родичами, мали права та обов`язки, що притаманні чоловіку та дружині у шлюбі. У зв`язку з чим, за час сумісного проживання за спільні кошти, внаслідок спільної праці пара придбала автомобіль марки OPEL, модель GRANLAND X, легковий, номер кузова [NUMBER] , колір білий, який зареєстровано за [PERSON] (а.с. 12-13). Сторони ведуть спільні витрати на харчування, одяг, купівлю майна для спільного користування, лікування, несуть витрати по утриманню житла в якому мешкають, а вказаний автомобіль є спільною власністю позивача та відповідача, оскільки придбано за кошти, які належали сімейній парі. Застосовані норми права. Відповідно ч. 2, 3, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Відповідно ст. 74 СК України якщо жінка і чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу (Право спільної сумісної власності подружжя). У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 зазначено, що при застосуванні ст. 74 СК, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] з 2002 року проживають однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] , що вони мають відносини притаманні подружжю, що підтверджується доказами наявними у справі, суд дійшов висновку, що вони пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки та не перебуваючи в інших шлюбах і в шлюбі між собою, проживають однією сім`єю як чоловік та жінка. За приписами ч.3 ст.368 ЦК України, ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Отже, зазначені норми права встановлюють існування факту права спільної сумісної власності подружжя щодо кожної речі, набутої у шлюбі (презумпція права спільної сумісної власності), незалежно від того, хто є набувачем за договором, та на чиє ім`я було зареєстровано право власності на таку річ. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно за ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Таким чином, автомобіль, марки OPEL, модель GRANDLAND X, легковий, номер кузова [NUMBER] , колір білий, який зареєстровано за [PERSON] , є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбаний в період проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частина 4 цієї статті передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання позову відповідачем в даній справі не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позовних позов, оскільки вони обґрунтовані та законні. Враховуючи викладене,

Outcome: approved