Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

У січні 2022 позивач в особі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтаргет» Лозовської З. В. звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором № 23695 від 24.12.2018 у розмірі 7680, 30 грн., та витрати пов`язані зі сплатою судового збору та витрат на правничу допомогу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.12.2018 між ТОВ «Фінтаргет» та [PERSON] був укладений договір надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Місrocash» за № 23695, який підписаний у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Виконання Кредитодавцем обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 1000,00 гривень Позичальнику підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 22.11.2021 № 167/11. Проте, відповідач не виконує умови договору у добровільному порядку, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті суми кредиту, процентів за користування ним та процентів за прострочення терміну повернення коштів. У зв`язку з викладеним, через неналежне виконання відповідачем свої обов`язків, позивач вимушений звернутись до суду. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26.05.2023 відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позовну заяву до суду не подала. Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд розглянув справу в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Як встановлено судом, 24.12.2018 між ТОВ «Фінтаргет» та [PERSON] був укладений договір надання коштів у позику в тому числі на умовах фінансового кредиту за умовами програми «Місrocash» за № 23695, який підписаний у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до п. 1.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику фінансовий кредит в тимчасове, строкове, платне користування (надалі по тексту - «кредит», «позика», «кредитні кошти») у національній валюті України на загальну суму, яка визначається в Додатку № 1, а Позичальник зобов`язується повернути вчасно кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірах, що визначені у Додатку № 1. Згідно п.1.2. Договору кредит надається Позичальнику шляхом перерахування грошових коштів на рахунок банківської платіжної картки Позичальника, зареєстрованої Позичальником для цієї цілі в особистому кабінеті на веб-сайті Кредитодавця. Відповідно до Розділу 4 Додатку № 1 грошові кошти надані Позичальнику на наступних умовах: 4.1. Сума Кредиту (загальний розмір наданого кредиту): 1000 (один тисячі гривень 00 копійок) гривень. Строк надання Кредиту з 24.12.2018 по 18.01.2019 на 25 (двадцять п`ять) календарних днів. Проценти (процентна ставка) за користування Кредитом: проценти нараховуються на суму Кредиту (а у разі часткового погашення - на непогашену частину) та встановлюються у розмірі 1.2 (один цілий два десятих) процента в день. Процентна ставка є фіксовано. Додаткові проценти за прострочення заборгованості за Кредитом встановлюються у розмірі 3.4 (три цілих чотири десятих) проценти в день. Повернення Кредиту (сума Кредиту та проценти за користування ним) здійснюється не пізніше останнього дня користування Кредитом, а саме: 18.01.2019. Відповідно до п.7. Додатку №1 підписанням цієї Заяви-приєднання, Позичальник стверджує, що до моменту підписання цієї Заяви- приєднання до Договору ознайомився (лась) з Внутрішніми правилами, умовами, викладеними в Договорі на веб-сайті Кредитодавця microcash.com.ua , положеннями Законів України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»; отримав(ла) інформацію передбачену частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Зміст вищезазначених законів України та статей 6, 207, 526, 527, 529, 530, 536, 549, 611, 612, 627, 633, 634 та параграфу першого Глави 71 Цивільного Кодексу України йому зрозумілий та надає згоду щодо письмової/електронної форми Договору. Даний Договір укладений з урахуванням положень Закону України «Про електронну комерцію». Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Виконання Кредитодавцем обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 1000,00 гривень Позичальнику підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Платежі онлайн» від 22.11.2021 № 167/11. У відповідності до положень ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Статтею 55 проголошено право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (стаття 628 Цивільного кодексу України). Положення статті 627 Цивільного кодексу України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, і виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 638 Цивільного кодексу договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно ст. 640 Цивільного кодексу України - договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно ст. 642 Цивільного кодексу України - відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з статтею 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитедавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до статті 1055 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник і зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, а ч. 1 ст. 624 ЦК України визначено, що якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі. Положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, станом на 10.12.2021, прострочена заборгованість Позичальника становить 7680, 30 гривень, яка складається з: заборгованості по кредиту - 1000,00 грн, заборгованості по відсоткам - 2460,00 грн, заборгованості по простроченим відсоткам - 3960,00 грн, 3% річних від простроченої суми - 86,79 грн, заборгованості з урахуванням індексу інфляції - 173,51 грн. Відповідач не скористався правом на подання відзиву та не надав суду докази щодо погашення заборгованості та повернення отриманих кредитних коштів. За таких обставин, письмовими матеріалами справи у повному обсязі підтверджені заявлені позовні вимоги, тому суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінтаргет» до [PERSON] про стягнення заборгованості, підлягає задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору сплаченого за подання позовної заяви та витрат на правничу допомогу в розмірі 1250, 00 грн. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подано стороною позивача договір про надання правової допомоги № 24-07/1 від 24.07.2020 укладений між ТОВ «Фінтаргет» в особі директора Забровського С. В. та адвокатом Лозовською З. В., яка діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 001668 від 30.05.2018, виданого радою адвокатів Запорізької області. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №751/3840/15-ц від 20.09.2018 на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Як вбачається з матеріалів справи 24.07.2020 між ТОВ «Фінтаргет» в особі директора Забровського С. В. та адвокатом Лозовською З. В. було укладено договір про надання правничої допомоги № 24-07/1. Проте, стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу, а саме: квитанції до прибуткового касового ордера, платіжного доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки. Тому суд вважає, що підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення із відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 1250,00 грн., відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на висновки суду про задоволення позову, судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved