Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

30.09.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив зменшити визначений постановою Одеського апеляційного суду від 14 липня 2020 року розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . А також, просив зменшити визначений постановою Одеського апеляційного суду від 14 липня 2020 року розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно починаючи з дня набрання чинності рішення суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.06.1998 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З лютого 2015 року фактичні шлюбні відносини між сторонами припинено. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24.02.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі 15000,00 грн., починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 15000,00 грн., починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 15000,00 грн., починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Допущене негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати в розмірі 37425 грн. В решті позову відмовлено. Стягнуто з [PERSON] судовий збір в розмірі 243,60 грн. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2015 року скасовано заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від області від 03 липня 2015 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] для утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісяця у розмірі 1100 грн. на кожну дитину, з 23 березня 2015 року до 21 грудня 2019 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на [PERSON] , [INFO] в розмірі 6157 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судові витрати у розмірі 768,4 грн. Постановою Одеського апеляційного суду Одеської області від 14.07.2020 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2019 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] у розмірі 8\~000 (вісім тисяч) гривень, починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в сумі 6000 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені останньою судові витрати у сумі 1 992 гривень. Так, в обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] також зазначив, що джерело постійного доходу за кордоном України, яке було підставою для стягнення з позивача аліментів на даний час відсутнє, оскільки ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2020 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України [PERSON] та ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.08.2021 року зазначену ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області залишено в силі. Як наслідок позивач втратив робоче місце за кордоном. Згідно довідки наданої виконавчим комітетом Великоберезнянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області № 619 від 20.07.2021 року до складу сім`ї [PERSON] відноситься: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Вказане дає підстави вважати, що у позивача не має можливості сплачувати аліменти у розмірі визначеному постановою Одеського апеляційного суду від 14.07.2020 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також представником відповідача надавався відзив на позовну заяву, згідно якого в задоволенні позову просили відмовити, посилаючись на те, що позивач не надає жодного доказу на підтвердження звільнення його з роботи (наказу про звільнення, угоди про припинення трудового договору), а також відомостей про те, в якій компанії він працював та яку заробітну плату отримував. Згідно довідки Ощадбанку району Мілтенберг Оренбург від 26.08.2021 року зазначено, що [PERSON] отримував заробітну плату від роботодавця до 30.12.2020 року на його рахунок № [NUMBER] . Позивач має постійне мешкання закордоном та тимчасова заборона на виїзд з України не перешкоджає йому далі працювати закордоном та отримувати там дохід. Також, не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що він має намір передати 1/2 частину будинку в рахунок погашення боргу по аліментам доказів позивач не надав. Натомість відповідач дійсно вела з позивачем переговори з приводу передачі його частини будинку в рахунок погашення боргу, але усі пропозиції позивач відкинув, при цьому сам жодних умов не запропонував. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, ґрунтуючись на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями\~свідків. Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дітей і його виконання. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 24 лютого 2016 р. у справі № 500/4706/15-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, шлюб було розірвано. Свідоцтвом серії 1 ЖД № 371803, виданим виконкомом Першотравневської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області на підставі актового запису за №02 від 14 березня 2002 року, свідоцтвом серії 1 ЖД № 226690, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису за №74 від 09 грудня 2004 року та свідоцтвом серії 1 ЖД № 082757, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису за №461 від 12 липня 2007 року підтверджене батьківство позивача [PERSON] щодо [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Вказана обставина є такою, що зумовлює обов`язок позивача [PERSON] у порядку, передбаченому ст. 180 СК України, утримувати кожну дитину до повноліття. Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO] , в розмірі 15000,00 грн., починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 15000,00 грн., починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 15000,00 грн., починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Допущене негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати в розмірі 37425 грн. В решті позову відмовлено. Стягнуто з [PERSON] судовий збір в розмірі 243,60 грн. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.09.2015 року скасовано заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 липня 2015 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] для утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти щомісяця у розмірі 1100 грн. на кожну дитину, з 23 березня 2015 року до 21 грудня 2019 року. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на [PERSON] , [INFO] в розмірі 6 157 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судові витрати у розмірі 768,4 грн. Постановою Одеського апеляційного суду Одеської області від 14.07.2021 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено частково. Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 липня 2019 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання дочки, [PERSON] , [INFO] в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень, починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня 2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] щомісячно аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 8\~000 (вісім тисяч) гривень, починаючи із дня звернення до суду із позовними вимогами - 23 березня.2015 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на утримання сина, [PERSON] , [INFO] в сумі 6000 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] понесені судові витрати у сумі 1 992 гривень. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.180\~СК України, обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Статтею 182\~СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позивачем у\~позовній заяві\~зазначено,\~що підставами\~для задоволення\~позову про\~зменшення розміру\~аліментів на\~утримання дітей\~є наступні\~обставини:джерело постійного доходу за кордоном України, яке було підставою для стягнення з позивача аліментів на даний час відсутнє, оскільки ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2020 року встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України [PERSON] та ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.08.2021 року зазначену ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області залишено в силі. Як наслідок позивач втратив робоче місце за кордоном. Згідно довідки наданої виконавчим комітетом Великоберезнянської сільської ради Берегівського району Закарпатської області № 619 від 20.07.2021 року до складу сім`ї [PERSON] відноситься: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Таким чином, у позивача, як у платника аліментів, внаслідок зміни матеріального та сімейного стану, є підстави для звернення до суду з позовом до про зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Верховним Судом України у справі за №6-143цс13 від 05 лютого 2014 року у постанові зазначено наступну правову позицію: З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192\~СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Статтею 192\~СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192\~СК України, але й інші норми, про обов`язок батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. На підставі положень ст.\~81\~ЦПК України та правових норм СК України на позивача покладається обов`язок доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або зазначити інші випадки, що виникли після винесення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. Доказами для підтвердження позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання дитини можуть бути довідки про доходи батька, кредитні договори, рішення суду та будь-які інші документи, щодо підтвердження зміни матеріального становища, тобто його погіршення. На підтвердження втрати позивачем [PERSON] робочого місця та відсутності фінансової можливості утримувати дітей, надано копію довідки з банківської установи Ощадбанку району Мілтенберг Оренбург від 26.08.2021 року відповідно до якої [PERSON] отримував заробітну плату від роботодавця 30.12.2020 року. Проте, позивачем до позовної заяви не надано жодного доказу звільнення його з роботи, розірвання контракту із роботодавцем і як наслідок погіршення матеріального становища. Більш того, згідно листа наданого начальником державної прикордонної служби України Головного центру обробки спеціальної інформації від 28.07.2022 року за № 91-19374/0/15-22, вбачається що позивач [PERSON] перетнув державний кордон України ще 17.09.2020 року, тобто ще до ухвалення Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області ухвали від 10.12.2020 року про заборону виїзду [PERSON] за кордон України. А також, згідно зазначеного листа відомості щодо в`їзду після цього [PERSON] на територію України відсутні. Також, судом приймається до уваги, що поставною Одеського апеляційного суду від 14.07.2020 року досліджено довідку за №475 Великоберезької сільської ради Берегівського району Закарпатської області, якою підтверджене проживання [PERSON] в [ADDRESS] у складі сім`ї, членами якої є: дружина та два сини, [INFO] та [INFO] . Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 та ч.8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд повно та всебічно дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, приходить до висновку, що на виконання вимог статей 12,\~81\~ЦПК України позивач не надав суду допустимі та належні докази, що його матеріальний або сімейний стан змінилися, що унеможливлює виплату ним аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття, що могло б бути підставою для зменшення розміру аліментів, визначеного рішенням суду. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені\~ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. При встановлених обставинах, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про зменшення розміру аліментів задоволенню не підлягають. Окрім того, статтею 137\~ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~судові витрати на правову допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні право допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду № 826/1216/16 від 27.06.2018 року до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Вимоги про стягнення витрат на правову допомогу є документально підтвердженими договором про надання професійної правничої (правової) допомоги № 1/22 від 10.01.2022 року, ордером, копіями квитанцій від 02.02.2022 року за № 9258 9537 7418-8859 на суму 2000 грн. та від 28.01.2022 року за № 9258 4587 4454 2067 на суму 4000 грн. Враховуючи викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень.

Outcome: approved