Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету П`ятихатської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона народилася [INFO] . Її матір`ю була [PERSON] . 12.11.1982 року її мати зареєструвала шлюб з [PERSON] . 31.10.1998 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка [PERSON] . 03.02.2004 року П`ятихатською РДА [PERSON] , видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1224581700:01:003:0866, площею 4,660 га, яка розташована на території с.Зоря для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] , вказану земельну ділянку заповів їй. [INFO] [PERSON] , помер в м.Белгород, Белгородської області, РФ . Станом на 07.12.2021 рік вказаний заповіт не змінений і не відмінений. На час смерті [PERSON] , на території Зорянської сільської ради П`ятихатського району зареєстрований не був і не проживав, заповіт склав 07.10.2004 року . 07.06.2022 року вона звернулася з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] до державної нотаріальної контори. В зв`язку з чим, державним нотаріусом їй надано роз`яснення, відповідно до якого їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на тій підставі, що відповідно до порядку вчинення нотаріальних дій спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої першою заявою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Тому нотаріус не може на даний час відкрити спадкову справу після смерті [PERSON] , у зв`язку з неможливістю встановлення місця відкриття спадщини. Окрім того, у неї відсутній оригінал Державного акта на право на земельну ділянку, оскільки він втрачений та його місцезнаходження їй не відомо. Просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 4,660 га, що розташована на території с.Зоря, Кам`янського району Дніпропетровської області, яка відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП №095462 від 03.02.2004 року належала [PERSON] , який помер [INFO] в м.Белгород, Белгородської області РФ. Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 05.08.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 02.09.2022 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач та представник позивача не явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. Надали до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять їх задовольнити. Відповідач ВК П`ятихатська міська рада Дніпропетровської області про розгляд справи повідомлена належним чином, свого представника в судове засідання не направила, представник відповідача Мікуліч С., направила клопотання з проханням розглянути справу у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 12 ЦПК України,учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.15ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України). Згідно з п.23 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №7від 30травня 2008року «Просудову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року по справі №145/2047/16-ц зазначено, що суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів. Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно доч.1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.392 ЦК України,власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За приписами п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК (435-5) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] - [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої були [PERSON] та [PERSON] . (а.с.7) Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] - 31.10.1998 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та взяла прізвище чоловіка « [PERSON] Згідно копії Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ДП №095462 виданого П`ятихатською районною державною адміністрацією від 03.02.2004 року, [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] належить на праві власності земельна ділянка площею 4,660 га, цільове призначення земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Зоря, П`ятихатського району Дніпропетровської області.(а.с.12) Згідно копії довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 07.06.2022 року земельна ділянка площею 4,660 га, кадастровий номер якої 1224581700:01:003:0866, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Зоря, П`ятихатського району Дніпропетровської області, оціночна вартість об`єкта оцінки становить 130800,78 грн.. (а.с.13-14) Згідно копії довідки Виконавчого комітету П`ятихатської міської ради (старости) №216 від 01.12.2021 року [PERSON] , [INFO] на момент його смерті [INFO] на території Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області зареєстрований не був і не проживав. 07.10.2004 року [PERSON] , склав заповіт у виконкомі Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області, номер за реєстром №278. (а.с.11) Згідно копії заповіту від 07.10.2004 року посвідченого секретарем Зорянської сільської ради П`ятихатського району Дніпропетровської області Назаренко В.А., зареєстровано в реєстрі за №278, [PERSON] , який мешкає в селищі Зоря комунізму П`ятихатського району Дніпропетровської області на випадок своєї смерті заповів належну йому земельну ділянку , що розташована на території с.Зоря, П`ятихатського району Дніпропетровської області, загальною площею 4,660 га право на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП за номером 095462, виданого П`ятихатською районною державною адміністрацією 03.02.2004 року, [PERSON] . (а.с.9) Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого на російській мові (93100262 Отдел ЗАГС администрации Шебекинского гродского округа Белгородской области) [INFO] [PERSON] , помер в м.Белгород Белгородської області РФ. (а.с.10) Згідно копії роз`яснення державного нотаріуса П`ятихатської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) від 07.06.2022 року, відповідно до якого позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] померлого [INFO] на тій підставі, що відповідно до порядку вчинення нотаріальних дій спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої першою заявою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Тому нотаріус не може на даний час відкрити спадкову справу після смерті [PERSON] , у зв`язку з неможливістю встановлення місця відкриття спадщини. Окрім того, у позивача відсутній оригінал Державного акта на право на земельну ділянку, оскільки він втрачений та його місцезнаходження їй не відомо, в наявності є тільки його фотокопія. (а.с.15-16) Відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на отримання спадщини. Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1225 ЦК України та роз`яснень викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Оскільки позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом на земельну ділянку площею 4,660 га, кадастровий номер: 1224581700:01:003:0866, цільове призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с.Зоря, П`ятихатського району Дніпропетровської області та не має можливості реалізувати своє право на отримання спадщини,суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved