Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

01 липня 2022 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на період її навчання у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення нею 23 років за умови навчання. В обґрунтування позову із посиланням на ст. ст. 191, 199, 198, 200 СК України зазначає, що відповідач є її батьком, який сплачував аліменти до досягнення нею повноліття. [INFO] їй виповнилось 18 років. Вона навчається у фаховому медичному закладі м. Конотоп, потребує матеріальної допомоги в зв`язку з придбанням підручників, лекційного матеріалу, робочих зошитів тощо. ЇЇ утриманням займається мати - [PERSON] , яка передає їй продукти харчування, надає кошти на проїзд до навчального закладу, засоби особистої гігієни та інше. Батько на даний момент не надає ніякої матеріальної допомоги, в той же час є здоровим та працездатним, але сплачувати аліменти в добровільному порядку відмовився. Позивач не в змозі самостійно себе утримувати, оскільки навчається на денній формі навчання, тому вимушена звернутись до суду. Ухвалою судді від 11 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в заяві до суду позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглядати без її участі. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти позову, але вказав, що на даний час він ніде не працює. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила про їх задоволення. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського міського управління юстиції Сумської області 30.12.2003 р. [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 16). [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2013 року розірвано (а.с. 11). Відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 листопада 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1000 грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову - 21 вересня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 12-15). [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації, знаходиться на утриманні матері [PERSON] , батько дитини за даною адресою не проживає і не бере участі у вихованні дитини (а.с. 17-18). Як вбачається з довідки № 29/01-22 від 29.03.2022 року [PERSON] навчається в Комунальному закладі Сумської обласної ради «Конотопський фаховий медичний коледж» 1 рівня акредитації на 3 курсі по спеціальності «Медсестринство», спеціалізація - «Сестринська справа», навчається на держзамовлені, форма навчання денна, термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с. 19). [PERSON] доходів немає, що підтверджується довідкою Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с. 20). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача, третьої особи та відповідача, а також те, що відповідач не заперечує проти позову, проте вказав, що не працює на даний час, однак працездатний, має задовільний стан здоров`я, тому вважає необхідним задовольнити позов частково, зобов`язавши сплачувати відповідача на користь позивача, аліменти на період навчання останньої у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 01 липня 2022 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення позивачем навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання - до 30.06.2023 року включно. Рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. З урахуванням положень ст. ст. 137, 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». На підставі положень ст. ст. 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265 ЦПК України, суд -

Outcome: partial