Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

заявниця звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яким просить вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] та покласти на нього обов`язки вказані у заяві. В обґрунтування\~заяви покликається\~на те,\~що [PERSON] проживаючи за спільно адресою із [PERSON] , перебуває у стані спяніння, вчиняє скандали під час яких виражається грубою, нецензурною лексикою та погрожує фізичною розправою, створює економічний тиск, відключає засоби комунікації. При проведенні перевірок, факти вчинення насильствау сім`ї кривдником [PERSON] підтверджувалися відповіддю Львівського районного управлінння поліції №1 ГУ НП у Львівській області. Так 05 липня 2022 близько 18 год. 00 хв. вкотре було вичнено домашнє насильство щодо [PERSON] , відповідно працівниками поліції було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника Хімки БС. Серія АА №203271 терміном на 9 діб. Однак кривдник данного припису не виконує. Згідно відповіді Львівського районного управлінння поліції №1 ГУ НП у Львівській області №1 № С-992/04/3722 від 14.07.2022 на громадянина [PERSON] був складений адміністративний протокол за .1 ст.173 КУпАП та скерований до суду. Разом з тим, [PERSON] вчиняє насильство щодо неї протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжитті поліцією та судом, враховуючи наведене просить задовольнити заяву про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією та судом до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства. В судовому засідання представник заявника подану заяву підтримала з підстав наведених у ній. Заінтересована особа [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти поданої заяви заперечили, просили відмовити. Представником подано письмові заперечення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису не підлягає до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно з положеннями п.12 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука). Положеннями ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону №2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] проживають за спільною адресою: [ADDRESS] . Як встановлено з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна за № 233438969 будинок за адресою: [ADDRESS] перебуває у спільній частковій власності. Право власності оформлене [PERSON] на 3/8. Судом враховано, надані заявником відомості, що 05 липня 2022 близько 18 год.00 хв. вкотре було вичнено домашнє насильство щодо [PERSON] , відповідно працівниками поліції було складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника Хімки БС. Серія АА №203271 терміном на 9 діб. Однак кривдник данного припису не виконує. Згідно відповіді Львівського районного управлінння поліції №1 ГУ НП у Львівській області №1 № С-992/04/3722 від 14.07.2022 на громадянина [PERSON] був складений адміністративний протокол за .1 ст.173 КУпАП та скерований до суду. Окрім цього судом взято до уваги доводи представника заінтересованої особи, що 14.09.2022 за №203386 видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника [PERSON] , де постраждало особою є [PERSON] , який діє по 18 год. 30 хв.28.09.2022, тобто по даний час. Всі наведені обставини свідчать про наявність довготривалого конфлікту між стронами. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Суд вважає важливими обставини, викладені у заяві, разом з тим вони не можуть слугувати підставою для застосування обмежувального припису виходячи з наступного. За змістом поданої заяви заявник посилається на те, що [PERSON] є кривдником та постійно застосовує фізичне, психологічне та економічне насильство над нею та психологічне насильство щодо її сина інваліда 3 групи. Разом з тим, належних та обґрунтованих доказів таким твердженням не надала. Сам факт звернення до поліції не може свідчити про вчинення [PERSON] стосовно заявниці та її сина. Окрім цього допитані в судовому засіданні в якості свідків сусідка заявниці - [PERSON] , фактів застосування насильства не підтвердила, відповідно не володіє інформацію щодо конфліктів між [PERSON] та [PERSON] . Син заявниці [PERSON] , допитаний у якості свідка підтвердив факт насильства, однак судом не може бути взятий до уваги, як такий, оскільки перебувають у родинних відносинах. Також, судом встановлено, що [PERSON] є власником 3/8 вказаного будинку та проживає в ньому, стосовно якого заявник просить видати обмежувальний припис шляхом заборони перебування в місці його проживання: [ADDRESS] . Однак, суд не вбачає підстав для позбавлення власника права на володіння та користування своєю власністю, такий захід не може бути визнаний пропорційним за обставин цієї справи. У\~Постанові\~Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 28.04.2020 року у справі № 754/11171/19\~(заяву про застосування обмежувального припису задоволено) міститься\~\~правовий висновок\~щодо\~тимчасового обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом установлення обмежувального припису «…тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом установлення судом обмежувального припису\~у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII,\~є легітимним заходом утручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи, ураховуючи, що ці заходи пов`язані з протиправною поведінкою такої особи». У пункті 9 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII визначено, що\~оцінка ризиків\~ це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитися за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників й умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Судом згідно доданих до суду матеріалів встановлено, що до заявника [PERSON] та заінтересованої особи [PERSON] було застосовано працівниками поліції терміновий заборонний припис, відповідно суд враховує позицію представника заінтересованої, що свідчить про наявність тривалого конфлікту між сторонами. Окрім цього на час звернення до суду (19.09.2022) почав діяти терміновий заборонний припис стосовно заявника від 18.09.2022, що триває по даний час. Беручи до уваги наведені обставини, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що у задоволенні заяви слід відмовити

Outcome: dismissed