Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

25.06.2019 представник позивача [PERSON] - адвокат Рішко С.І., звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення запису про [PERSON] як батька [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , з актового запису від 24.01.2006 № 8, зробленого відділом РАЦС Міжгірського РУЮ Закарпатської області, який обгрунтував так. 07.05.2005 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 21. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , батьком якого вказано позивача, згідно ч.1 ст. 122 СК України. На підставі рішення суду від 23.12.2008, справа № 2-544/2008, шлюб між сторонами розірвано, та присуджено стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання їх сина в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.11.2008 і до досягнення дитиною повноліття. 06.11.2010 відповідачка уклала повторний шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ". 02.01.2013 комісією з питань захисту прав дитини Міжгірської РДА колегіально було прийнято рішення про зміну прізвища [PERSON] з " [PERSON] " на " [PERSON] ", про що було складено відповідний Висновок № 01-35/58 від 11.01.2013 року. Розпорядженням голови Міжгірської РДА № 7 від 15.01.2013 на підставі Висновку № 01-35/58 відповідачці [PERSON] було надано дозвіл на зміну прізвища сина з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Рішенням Міжгірського райсуду від 11.02.2013 (справа № 302/75/13-ц) [PERSON] відмовлено у задоволенні позову про скасування рішення органу опіки та піклування від 11.01.2013 та розпорядження голови Міжгірської РДА № 7 від 15.01.2013. Заочним рішенням Міжгірського райсуду Закарпатської області від 29.11.2017 по справі № 302/921/17 задоволено позов [PERSON] до [PERSON] і позбавлено останнього батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Міжгірського райсуду Закарпатської області від 31.12.2018 в справі № 302/1491/18 задоволено заяву [PERSON] і надано йому дозвіл на усиновлення ним малолітнього [PERSON] , [INFO] , змінено дитині по батькові із " [PERSON] " на " [PERSON] ", та зазначено в актовому записі про народження батьком дитини [PERSON] . Нещодавно позивач дізнався, що він не є біологічним батьком неповнолітнього [PERSON] , про це відповідачка повідомила рідню позивача. Станом на 01.06.2019 за рішенням Міжгірського районного суду від 23.12.2008 по справі № 2-544/2008 у позивача накопичилася заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON] у розмірі 79199 грн. За наведених обставин, та на підставі вимог ч.ч.1,2 ст. 136 СК України, представник позивача адвокат Рішко С.І. подав до суду цей позов в інтересах [PERSON] . Винесені в справі процесуальні рішення. - згідно з ухвалою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Гайдур А.Ю. від 02.07.2019 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі, та призначено підготовче судове засідання. 17.02.2020 на підставі Розпорядження № 4 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ" та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку з відбуттям судді Гайдура А.Ю. у щорічну основну та додаткову відпустки, справу передано на розгляд судді Міжгірського райсуду Цімбота В.І. Згідно ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 08.05.2020 в справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи". На час проведення експертизи провадження у справі зупинено. На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд головуючого судді Кривка В.П. Згідно ухвали судді Міжгірського райсуду Кривка В.П. від 01.10.2020 справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про виключення запису про особу як батька з актового запису про народженя дитини прийнято до провадження суддею Кривка В.П. зі стадії підготовчого розгляду. 01.12.2020 на підставі ухвали судді Кривка В.П. в справі за клопотанням сторони позивача відновлено провадження та призначено судове засідання. Згідно ухвали суду від 23.12.2020 позивачу надано дозвіл для складання негетичного паспорта (ДНК-профілю - генетичних ознак). Доручено компетентному суду РФ надати правову допомогу Міжгірському райсуду щодо встановлення особи позивача, призначення явки [PERSON] з особовими документами в ТОВ "Медікал Геномікс" для виготовлення генетичного паспорту. На час виконання судового доручення провадження у справі зупинено. 13.10.2021 на підставі ухвали судді Міжгірського райсуду Кривка В.П. відновлено провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в підготовчому судовому засіданні. 17.11.2021 згідно ухвали суду в справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на час проведення експертизи провадження в справі зупинено. 07.04.2022 на підставі ухвали суду відновлено провадження у справі. Згідно ухвали суду від 20.06.2022 в справі закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] - адвокат Рішко С.І. заявлений позов підтримав, просить такий задовольнити в повному обсязі. Справу просить розглянути без участі відповідачки [PERSON] в заочному провадженні. Відповідачка [PERSON] повторно в судове засідання розгляду справи по суті не з`явилася . Представник позивачки - адвокат Керита М.В. 18.05.2022 подала суду заяву в якій вказала, що вона не надає правову допомогу гр. [PERSON] та не є її представником в даній справі. Суд ухвалив, за згодою представника позивача, про заочне провадження в справі, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст позовних вимог, заслухавши позицію сторони позивача , суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити повністю, виходячи з такого. Судом встановлено такі обставини. Сторони перебували у шлюбі з 07.05.2005 по 23.12.2008 року. Ці обставини сторонами не оспорюються. [INFO] відповідачка у шлюбі з позивачем народила сина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батьком дитини вказано позивача [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис 24.01.2006 року за № 8. Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.12.2008 (справа № 2-544/2008) шлюб між сторонами розірвано, та присуджено стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки на утримання сина в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.11.2008 і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили 03.01.2009 року. 06.11.2010 відповідачка уклала повторний шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (ці обставини сторонами не оспорюються). Згідно Висновку № 01-35/58 від 11.01.2013 року комісії з питань захисту прав дитини Міжгірської РДА прийнято рішення про зміну прізвища дитини [PERSON] з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Розпорядженням голови Міжгірської РДА № 7 від 15.01.2013 на підставі зазначеного Висновку відповідачці [PERSON] було надано дозвіл на зміну прізвища сина з " [PERSON] " на " [PERSON] ". Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.02.2013 (справа № 302/75/13-ц) позивачу [PERSON] відмовлено у задоволенні позову про скасування рішення органу опіки та піклування від 11.01.2013 та розпорядження голови Міжгірської РДА № 7 від 15.01.2013. Згідно заочного рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 29.11.2017 (справа № 302/921/17) [PERSON] позбавлено батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 12.12.2017. Згідно рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 31.12.2018 (справа № 302/1491/18) [PERSON] надано дозвіл на усиновлення ним малолітнього [PERSON] , [INFO] , та при реєстрації усиновлення надано згоду на зміну по батькові усиновлюваної дитини із " [PERSON] " на " [PERSON] ", та записати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини. Сторона позивача вказала, що нещодавно рідня позивача повідомила його, що відповідачка неодноразово прилюдно висловлювалася з приводу батьківства неповнолітнього [PERSON] ( [PERSON] , [INFO] , що позивач [PERSON] не є біологічним батьком дитини, яку вона народила у шлюбі з останнім. З цих підстав позивач звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про його батьківство з актового запису № 8 від 24.01.2006 року, складеного відділом РАЦС Міжгірського РУЮ Закарпатської області. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно положень ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Статтею 136 СК України передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання презумпції батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі, висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» предметом доказування у справах про оспорювання батьківства, відповідно до ст.136 Сімейного Кодексу України, є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведення цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Підставою для висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи, що оцінюється судом в сукупності з іншими доказами у справі. За клопотання сторони позивача суд надав дозвіл для складання генетичного паспорта (ДНК профілю генетичних ознак) [PERSON] , [INFO] в ТОВ "Медікал Геномікс". 08.06.2021 на виконання ухвали суду ТОВ "Медікал Геномікс" подано у справу результати генетичної експертизи [PERSON] , [INFO] . 17.11.2021 у справі судом призначено молекулярно- генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам КУ "Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи". Відповідачку зобов`язано забезпечити участь дитини у проведенні експертизи. Оплату за проведення експертизи покладено на позивача (ухвала суду від 17.11.2021). Ухвала суду від 17.11.2021 не виконана у зв`язку з відмовою відповідачки забезпечити явку дитини [PERSON] для відбору об`єктів біологічного походження (крові). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто із сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Як зауважив Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Рішення Калачова проти Російської Федерації від 07.05.2009). Судом встановлено, що на неодноразовий виклик експертів для проведення судово - генетичної експертизи щодо встановлення факту батьківства відповідачка разом з дитиною не з`являлася. Таким чином, судом було вжито заходи для проведення експертизи та забезпечення явки до експертної установи відповідачки разом з дитиною для відібрання біологічного матеріалу, необхідного для проведення експертизи, проте остання від проведення експертизи ухилилася. Статтею 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Крім того, згідно п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Отже, з огляду на вищевикладене та оцінивши докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, враховуючи ухилення відповідачки від проведення експертизи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved