Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист авторського\~права та\~стягнення винагороди\~(роялті)\~за порушення\~майнових авторських\~прав та\~моральне відшкодування\~за порушення\~немайнових авторських\~правпосилаючись на те, що з 1977 року і до теперішнього часу ним на території Чернівецької області створюються карти для проведення змагань зі спортивного орієнтування та спортивної радіопеленгації для набуття учнівською молоддю, представниками збройних сил, силових структур навичок орієнтування, проведення змагань різного рівня та наукових досліджень у сферах геоморфології та гідрології. Всі картографічні зображення були занесені в кадастр кольорових карт, підготованих громадською організацією Федерацією спортивного орієнтування. В 1984-1987 роках ним були створені картографічні зображення у співавторстві з особами, вказаними в оригіналах, в околицях сіл Ревно - Стрілецький Кут Спаська Цецино загальною площею 9 кв.м. та Глибочок Бросківці 6 км. Крім того, у 2006 році дані зображення увійшли у створену ним і [PERSON] , який ревізував свої автентичні картографічні зображення, електронну версію. У 2004 році ним створено також картографічне зображення кварталу Сенюкова. Вказував, що в період з 08 по 13 травня 2019 року на території Чернівецької області був проведений Чемпіонат України, Кубок України, світові рангові змагання IOF, всеукраїнські ігри ветеранів пам`яті [PERSON] . Організатором цих заходів та головним суддею був ФОП [PERSON] , а тиражував та розповсюджував об`єкти його авторського права головний суддя по дистанціях [PERSON] . Крім цього, відповідач розмістив у мережі Інтернет на сайтах orienteering.org.ua та [INFO] у вільному доступі старі версії карт: Стрілецький Кут Ревно Цецино, Камяна Глибочок, квартал Сенюкова з порушенням його майнових та немайнових прав. Організатори повинні були у відповідності до ч.1 ст. 32 Закону України «Про авторське право і суміжні права» заключити з ним авторський договір, який згідно з ч.2 ст. 1107 ЦК України повинен укладатись у письмовій формі. Враховуючи мінімальний розмір стартових внесків та кількість учасників змагань, отриманий валовий збір складає 160000 грн., тому 5% авторської винагороди складає 8000 грн. Окрім того, йому завдано моральну шкоду внаслідок порушення немайнових авторських прав, яку він оцінює в 5000 грн. А тому, просив стягнути з відповідача [PERSON] 13000 грн., з яких 8000 грн., як винагороду за порушення майнових авторських прав, 5000 грн. як відшкодування моральної (немайнової шкоди) та прийняти рішення про накладення на [PERSON] штрафу у розмірі 10 відсотків суми, присудженої судом на користь позивача. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, раніше подавав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, додатково пояснив, що відношення до організації змагань він не має. Карта, що подав позивач візуально відрізняється від тієї електронної версії карти, що використовувалась для змагань в 2019 рокі, ці карти лише схожі. При розробці карт ними використовувалась система джіпіес і всі матеріали зібрані та використані виконавцями робіт без використання карт [PERSON] , а тому просив відмовити в задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено,\~що предметом\~позову [PERSON] , тобто матеріально-правовою вимогою, є стягнення компенсації, а підставою позову є порушення авторського права на створену у співавторстві карту (картографічне зображення) в околицях сіл Ревно Стрілецький Кут Спаська Цецино, Камяна Глибочок та особисто створене картографічне зображення кварталу Сенюкова, які були використані під час проведення Чемпіонату України, Кубку України, Світових рангових змагань IOF, Всеукраїнські ігри ветеранів спорту пам`яті М.М. Баки з 08 по 13 травня 2019 року, в тому числі їх розповсюдження та тиражування. Перелік об`єктів авторського права закріплений у\~ст.433 ЦК України\~та\~ст.8 Закону України «Про авторське право і суміжні права». Частиною 1\~ст.433 ЦК України\~визначений перелік об`єктів авторського права, до яких, відповідно п. 1 вказаної норми, відносяться твори живопису та графіки, ілюстрації, карти, плани, ескізи тощо. Згідно із п.1.1 Положення про авторське право в картографії, затвердженого спільним наказом Головного управління геодезії, картографії та кадастру при Кабінеті Міністрів України та Державного агентства України з авторських і суміжних прав при Кабінеті Міністрів України від 26 серпня 1997 року №85/41 це Положення визначає порядок регулювання правовідносин, пов`язаних зі встановленням авторського права на всі види картографічних творів та їх використання. За змістом п.2.5 Положення картографічними творами, що охороняються є всі види атласів, карт, планів, картосхем незалежно від їх форми та виду носія інформації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Спортивна карта є спеціальною великомасштабною тематичною картою, що випускається в умовних знаках національної та міжнародної федерації спортивного орієнтування і використовується виключно для проведення змагань зі спортивного орієнтування. В силу вимог ч. 1\~ст.437 ЦК України\~та\~ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права»\~авторське право виникає з моменту створення твору. Згідно з\~ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права»\~первинним суб`єктом, якому належить авторське право, є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається особа, зазначена як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей. На друкованому примірнику карти «Квартал Сенюкова» (а.с. 13) зазначено картографія [PERSON] , автор проекту [PERSON] , на карті Схема 25-43 (а.с. 14) окомірну зйомку виконали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на карті Схема 25-34 (зв. а.с. 14) окомірну зйомку виконали: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з\~ст.9 Закону України «Про авторське право і суміжні права»\~частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього\~Закону. За змістом статей\~440,\~441 ЦК України\~та\~статті 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права»\~до майнових прав автора належить виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами, а саме: дозволяти або забороняти, зокрема розповсюдження творів шляхом продажу, відчуження іншим способом, а також подання своїх творів до загального відома публіки таким чином, що її представники можуть здійснити доступ до творів з будь-якого місця і у будь-який час за їх власним вибором. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про авторське право і суміжні права» порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав. За захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. Зокрема, подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій. (п. «г» ч. 1\~ст. 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»). Як\~\~роз`яснено\~\~ у п. 12\~\~\~постанови\~\~ Пленуму\~\~ Верховного Суду України від 4 червня 2010 року № 5 «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», суду слід виходити з того, що майнова відповідальність за порушення авторського права і\~\~(або)\~\~суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом, умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених\~\~статтями\~\~50\~\~та\~52 Закону України «Про авторське право і суміжні права»),\~\~шкоди,\~\~завданої суб`єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового\~\~зв`язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди. Позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав, факт порушення його прав відповідачем або загрозу такому порушенню, розмір шкоди (за винятком вимоги виплати компенсації), якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв`язок між завданою шкодою і діями відповідача. При цьому суду слід виходити із наявності матеріально-правової презумпції авторства. Відповідач, який заперечує проти позову, зобов`язаний довести виконання вимог Закону України «Про авторське право і суміжні права» при використанні ним об`єкту авторського права і (або) суміжних прав, а також спростувати передбачену цивільним законодавством презумпцію винного завдання шкоди (статті 614 та 1166 ЦК України). Організатором змагань, під час проведення Чемпіонату України, Кубку України, Світових рангових змагань IOF з 08 по 13 травня 2019 року, на яких використовувались спірні спортивні карти є Міністерство молоді та спорту, Федерація спортивного орієнтування України, Управління молоді та спорту Чернівецької обласної державної адміністрації, ФОП [PERSON] (за угодою-дорученням), що підтверджується бюлетенями 1 та 2 (а.с. 10-11). Встановлено, що відповідач [PERSON] на даних змаганнях був у складі Головної суддівської колегії та виконував повноваження заступника головного судді по дистанціях. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Верховний Суд зазначає, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Відповідно до ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій ст.51 ЦПК України, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд починається спочатку. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. Тобто,\~з урахуванням\~того,\~що організаторами\~змагань,\~під час\~проведення Чемпіонату\~України,\~Кубку України,\~Світових рангових\~змагань IOF\~з 08\~по 13\~травня 2019\~року,на яких використовувались спірні спортивні карти було Міністерство молоді та спорту, Федерація спортивного орієнтування України, Управління молоді та спорту Чернівецької обласної державної адміністрації, ФОП [PERSON] (за угодою-дорученням), то з`ясування вини та розміру відшкодувань мало відбуватись із залученням до справи за клопотанням позивача усіх належних відповідачів. У постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. За таких обставин, є недоцільним надання оцінки усім доводам позовної заяви, доказам, застосуванню норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, оскільки, за протилежного, результати розгляду впливають на права не залучених до участі у справі осіб. Разом з тим, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом до належного(их) відповідача(ів), тому і право на судовий захист, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не є порушеним. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про захист авторського права та стягнення винагороди (роялті) за порушення майнових авторських прав та моральне відшкодування за порушення немайнових авторських прав необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed