Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення 21 591,55грн., у тому числі: -17 107,74грн. - заборгованості за тілом кредиту; -4 483,81грн. - заборгованості за простроченими відсотками. В обґрунтування позову товариство послалось на підписання відповідачем заяви б/н від 09.08.2007 з метою отримання банківських послуг, відповідно до якої останньому був встановлений кредитний ліміт в сумі 3 000,00грн. (який у подальшому, з урахуванням неодноразових змін, збільшився до 21 500,00грн.) а також встановлена базова відсоткова ставка по кредитному ліміту на момент підписання в розмірі 3% в місяць із розрахунку 360 днів на рік. Позивач зазначає, що наявність підписаної сторонами заяви свідчить про укладання договору про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі зокрема умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банк зобов`язання за договором виконав належним чином та надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Проте, відповідачем зобов`язання за договором в повному обсязі не виконані, у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість за тілом кредиту та за простроченими відсотками. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд за його відсутністю, позовні вимоги визнав повністю. У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність нез`явившихся осіб за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив. 09.08.2007 року між Закритим акціонерним товариством КБ «ПриватБанк», тип якого у подальшому був змінений на приватне (АТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено договір №б/н, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, згідно умов якого відповідачу видається кредитна карта «Універсальна» з розміром кредитного ліміту 3 000,00грн. та базовою процентною ставкою 3% на місяць із розрахунку 360 днів. Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок, а відповідачу надано у користування наступні кредитні картки: -№ [NUMBER] , дата відкриття - 09.08.2017; -№ [NUMBER] , дата відкриття - 09.04.2015; -№ [NUMBER] , дата відкриття - 14.12.2017. Також, згідно довідки позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, відповідачу неодноразово змінювався кредитний ліміт, з останньою зміною станом на 12.07.2021 - 17 533,22грн. Банк зобов`язання за договором виконав належним чином, що підтверджується зокрема випискою за договором б/н, укладеним з відповідачем, за період з 09.08.2007 по 17.12.2021. Відповідачем зобов`язання за договором виконувались не в повному обсязі, у зв`язку з чим у останнього станом на 14.12.2021 утворилась заборгованість у розмірі 21 591,55 грн. (17 107,74грн.- заборгованості за тілом кредиту та 4 483,81грн. - заборгованість за простроченими відсотками), що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Матеріали справи свідчать про те, що у анкеті-заяві містяться анкетні дані відповідача, волевиявлення останнього на отримання кредитної картки, а також розмір базової процентної ставки, що становить 3 % на місяць. Оскільки в указаних вище документах, підписаних відповідачем, визначений розмір процентної ставки за користування кредитом, суд вважає, що сторони погодили умови договору кредиту в частині розміру процентів за користування кредитом за договором. Відповідно до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В статті 599 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором, зокрема в частині повернення кредитних коштів, відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved