Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що йому наказом № 18- 15671/16-20-СГ від 13 квітня 2020 р. ГУ Держгеокадастру у Сумській області надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області. На замовлення позивача було розроблено проект землеустрою ТОВ «Координат-БС», який був погоджений висновком про розгляд документації із землеустрою за №19696/82-20 експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Рівненській області та пройшов державну реєстрацію землевпорядної документації. Вказаній земельній ділянці був присвоєний кадастровий номер. Після набрання чинності п. 24 розділу Х ЗК України згідно якого повноваження з розпорядження землями на території громад передано сільським, селищним, міським радам. Отже рішення щодо затвердження проекту землеустрою, що не було затверджено на день набрання чинності даного пункту, приймають сільські, селищні, міські ради. ГУ Держгеокадастр відмовило в затвердженні документації із землеустрою на вказану земельну ділянку, з порушенням норм закону, та за рішенням Сумського окружного адміністративного суду дане рішення було скасовано. В подальшому 14.06.2021 року позивач звернувся до Степанівської селищної ради Сумського району із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність вже з присвоєним кадастровим номером 5924786300:01:005:0146, однак селищна рада проект не затвердила надавши копію витягу із протоколу 1 пленарного засідання 8 сесії 6 скликання від 14.07.2021 року. За захистом своїх прав позивач звернувся до Сумського окружного адміністративного суду та згідно рішення від 29.11.2021 року було визнано протиправною бездіяльність Степанівської селищної ради з приводу питання затвердження проекту землеустрою та зобов`язано селищну раду на найближчому пленарному засіданні чергової сесії, після набрання рішенням суду законної сили, повторно розглянути заяву [PERSON] від 14.06.2021 р. про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки, кадастровий номер - 5924786300:01:005:0146, площею 2,000 га, та прийняти відповідне рішення за наслідками її розгляду, передбачені діючим законодавством. Рішення суду набрало законної сили однак жодних дій селищна рада не вчинила, рішення суду не виконала, однак в свою чергу на підставі свого рішення від 09.12.2021 р. спірна земельна ділянка була передана у власність [PERSON] та державна реєстрація прав на земельні ділянки за [PERSON] , кадастровий номер 5924786300:01:005:0146, була здійснена Степанівською селищною радою Сумського району Сумської області 15.12.2021. Крім того, спірна земельна ділянка площею 2,000 га, з кадастровим номером 5924786300:01:005:0146, була поділена на дві окремі ділянки по 1,000 га та здійснена державна реєстрація з кадастровими номерами 5924786300:01:005:0148, 5924786300:01:005:0149, що була сформована на підставі розробленого за замовленням позивача проекту. Виходячи з наведених мотивів позивач вказує на ряд порушень з боку Степанівської селищної ради та ГУ Держгеокадастру, щодо вирішення питання стосовно виділення йому земельної ділянки, просить суд визнати неправомірним та скасувати рішення Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 14.09.2021 «Про надання дозволу учаснику АТО [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», визнати незаконним та скасувати рішення від 09.12.2021 «Про затвердження проекту землеустрої відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надання її у власність [PERSON] », яким відведено [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 5924786300:01:005:0146, загальною площею 2,000 га, скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на спірну земельну ділянку, визнати протиправною та зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Сумській області скасувати державну реєстрацію земельних ділянок в Державному земельному кадастрі з виключенням відомостей щодо кадастрових номерів 5924786300:01:005:0148, 5924786300:01:005:0149 з Державного земельного кадастру. Крім того, зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Сумській області поновити у Державному земельному кадастрі запис про земельну ділянку з кадастровим номером 5924786300:01:005:0146 площею 2,000 га , та стягнути з відповідачів моральну шкоду та судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовільнити. Представник ГУ Держгеокадастру в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав письмове заперечення, зазначив, що їх управлінням позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області. Наказом від 23.04.2021 року № 18-4609/16-21 управління відмовило позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 5924786300:01:005:0146. Дану відмову позивачем було оскаржено, та за рішенням Сумського окружного адміністративного суду вищевказаний наказ було скасовано. Представник ГУ Дергеокадастру зазначив, що на дату винесення рішення суду, в зв`язку зі зміною в законодавстві, їх управління не має владних повноважень щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, отже відсутні законні підстави для зобов`язання ГУ Держгеокадастру затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Від представника відповідача Степанівської селищної ради надійшло письмове клопотання про розгляд справи в їх відсутність, при вирішенні спору покладаються на розсуду суду. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань до суджу не надходило. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 13 квітня 2020 р. Головне управління Держгеокадастру у Сумській області наказом № 18- 15671/16-20-СГ надало [PERSON] дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області. Проектна організація ТОВ «Координат-БС» за замовленням [PERSON] розробило проект землеустрою, після чого проект погоджений 07.12.2020 Висновком про розгляд документації із землеустрою за № 27204/82-20 експертом державної експертизи ГУ Держгеокадастру у Рівненській області. (а.с 15-41) Також вказаний проект землеустрою пройшов державну експертизу землевпорядної документації у відповідності до ч. 19 ст. 186, ч. 6 ст. 186-1 Земельного кодексу України та ст. 34 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації», що підтверджується Висновком від 02.02.2021 № 22 (а.с. 37-38). Згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 13.02.2021 р., 13.02.2021 відділ у Варвинському районі ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області здійснив державну реєстрацію земельної ділянки та присвоїв кадастровий номер 5924786300:01:005:0146 (а.с.39). 06.04.2021 року [PERSON] звернувся з заявою до ГУ Держгеокадастру про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області. До вказаної заяви ним надано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру вказаної земельної ділянки ( а.с.42). Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 23.04.2021 року, [PERSON] було відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власть спірної земельної ділянки.(а.с.42). Відповідно до рішення Сумського окружного суду від 09.07.2021 року справа №480/3822/21 р. адміністративний позов [PERSON] до ГУ Держгеокадастру у Сумській області про визнання протиправним та скасування наказу задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Сумській області «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та відведенні у власність земельної, ділянки» від 23.04.2021 № 18-4609/16-21-СГ. Рішення набрало законної сили 01.11.2021. (а.с.44-46). 14 червня 2021 р. [PERSON] звернувся до Степанівської селищної ради Сумського району (Сумської області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, кадастровий номер: 5924786300:01:005:0146, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області, та до заяви було додано розроблений проект землеустрою та витяг із Державного земельного кадастру. (а.с.43). Відповідно до Витягу із протоколу І пленарного засідання 8 сесії 6 скликання від 14.07.2021, рішення селищною радою, щодо затвердження проєкту землеустрою та виділення земельної ділянки у власність позивачу, не прийнято. (а.с.47-48). Згідно рішення Сумського окружного адміністративного суду від 29.10.2021 у справі № 480/7694/21 р., позовні вимоги [PERSON] було задоволено та визнано протиправною бездіяльність Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області щодо не розгляду у передбачений законодавством спосіб (не прийняття відповідного рішення) заяви [PERSON] від 14.06.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності розташованої за межами населених пунктів на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області та зобов`язано Степанівську селищну раду Сумського району Сумської області на найближчому пленарному засіданні чергової сесії після набрання рішенням суду законної сили повторно розглянути заяву [PERSON] від 14.06.2021 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки (кадастровий номер - 5924786300:01:005:0146) площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності розташованої за межами населених пунктів на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області та прийняти відповідне рішення за наслідками її розгляду, передбачене діючим законодавством.(а.с.49-50). Рішення суду набрало законної сили однак Степанівською селищною радою не було виконано. 22.07.2021 року до Степанівської селищної ради звернувся [PERSON] з заявою про надання дозволоу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності розташованої за межами населених пунктів на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області. (а.с.55). 14.09.2021 року Степанівською селищною радою було винесено рішення двадцятої сесії восьмого скликання про надання дозволу учаснику АТО [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. (а.с. 56). [PERSON] , 25.09.2021 року було замовлено розробку проекту землеустрою ФОП [PERSON] за яким було винесено пояснювальну записку фактично з використанням даних по вже проведеній реєстрації позивачем земельної ділянки з кадастровим номером 5924786300:01:005:0146, та видано проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки [PERSON] (а.с. 57-64, 150-160). За заявою [PERSON] , Степанівська селищна рада Сумського району Сумської області 09.12.2021 винесла рішення «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надання її у власність [PERSON] » останньому передано у власність спірну земельну ділянку. (а.с.65). Державна реєстрація прав на земельні ділянки за [PERSON] , кадастровий номер 5924786300:01:005:0146 була здійснена Степанівською селищною радою Сумського району Сумської області 15.12.2021 за номером запису про право 45745656 в державному реєстрі прав. Відповідно до Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, Державний кадастровий реєстратор Відділу № 4 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Сумській області Сидоренко Н.М., 08.02.2022 здійснила реєстрацію двох земельних ділянок, які утворились в результаті поділу ділянки з кадастровим номером 5924786300:01:005:0146, що була сформована на підставі розробленого за замовленням [PERSON] проекту.Державна реєстрація земельних ділянок з двома кадастровими номерами площею по 1 га, з подальшим внесенням відомостей до Державного земельного кадастру була проведена на підставі Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок від 03.02.2022 року. (а.с.66-71). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Згідно зі ст.12-13 та ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до частин першої та другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Частиною першою статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Пунктом «б» частини першої статті 121 ЗК України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 га. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України. Судом встановлено, що 06.04.2021 року [PERSON] звернувся з заявою до ГУ Держгеокадастру про затвердження проекту землеустрою щодо відведення йому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області. До вказаної заяви ним надано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з Державного земельного кадастру вказаної земельної ділянки. Наказом ГУ Держгеокадастру в Сумській області від 23.04.2021 року, [PERSON] було відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність спірної земельної ділянки. Проте, рішенням Сумського окружного суду від 09.07.2021 року визнано протиправним та скасовано наказ ГУ Держгеокадастру у Сумській області «Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та відведенні у власність земельної, ділянки». 14 червня 2021 р., у зв`язку зі змінами до законодавства, [PERSON] звернувся до Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області із заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства площею 2,000 га, кадастровий номер: 5924786300:01:005:0146, за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області, до заяви було додано розроблений проект землеустрою та витяг із Державного земельного кадастру і відповідно до Витягу із протоколу І пленарного засідання 8 сесії 6 скликання від 14.07.2021р. Рішенням Сумського окружного суду від 29.10.2021 року зобов`язано Степанівьку селещну раду розглянути заяву [PERSON] про затвердження проєкту землеустрою та надання у власність земельну ділянку з кадастровим номером 5924786300:01:005:0146, площею 0, 2000 га. Проте, рішенням Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 14.09.2021 року надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства учаснику АТО - [PERSON] і рішенням від 09.12.2021 затверджено проєкт землеустрою відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надання її у власність [PERSON] , хоча позивач першим подав відповідну заяву. Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проєктів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Отже, перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним, при цьому відповідний орган у випадку прийняття рішення про відмову у надані такого дозволу зобов`язаний належним чином мотивувати причини цієї відмови. З 27.05.2021 повноваження з розпорядження землями на території громад було передано сільським, селищним, міським радам. Згідно з пунктом 24 розділу X Земельного кодексу України, доповненого згідно із Законом № 1423-ІХ від 28.04.2021 надані до дня набрання чинності цим пунктом рішеннями органів виконавчої влади дозволи на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок державної власності, які відповідно до цього пункту переходять у комунальну власність, є чинними. Особи, які отримали такі дозволи, а також органи, що їх надали, зобов`язані повідомити про це протягом місяця відповідні сільські, селищні, міські ради з дня набрання чинності цим пунктом. Рішення про затвердження такої документації, що не була затверджена на день набрання чинності цим пунктом, приймають сільські, селищні міські ради. Частиною 5 розділу II (Прикінцеві та перехідні положення) Закону № 11423-ІХ доручено центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у місячний строк з дня опублікування цього Закону забезпечити письмове повідомлення сільських, селищних, міських рад про надані дозволи на розроблення документації із землеустрою для безоплатної передачі громадянам України земельних ділянок сільськогосподарського призначення за рахунок земель державної власності, що відповідно до пункту 24 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України переходять до земель комунальної власності, якщо рішення про затвердження такої документації та надання земельних ділянок у власність органом виконавчої влади не прийнято. Частиною дев`ятою статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відповідно до положень частин четвертої, п`ятої та шостої статті 186-1 ЗК України розробник проєкту землеустрою подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Орган, зазначений в частині першій цієї статті, зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня одержання проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проєкту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проєктами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Разом із тим, рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, провадження № 14-301цс18). Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. До подібних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, провадження № 14-28цс20, яку суди застосували, в якій також зазначено, що неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо виходячи з конкретних обставин справи. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки в оренду зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у випадку формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проєкту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до вимог чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України), першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проєкту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього відсутні законні перешкоди. Встановлено, що на час звернення [PERSON] до Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області спірна земельна ділянка з кадастровим номером 5924786300:01:005:0146 перебувала у державній власності (землі резервного фонду) та вже була сформована, їй було присвоєно кадастровий номер, за заявою [PERSON] . У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц, провадження № 14-28цс20, зазначено, що розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка раніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою. Крім того, такий підхід стимулює використання інсайдерської інформації, що є одним із проявів корупції, а тому є неприпустимим. Тим більше не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших звернулася з відповідною заявою, але якій тим не менше надано перевагу. За змістом статті 118 ЗК України завершальним етапом процедури безоплатної приватизації земельних ділянок є саме затвердження проєкту землеустрою та передача (надання) земельної ділянки у власність. Таким чином, реальні законні сподівання на оформлення права власності на земельну ділянку виникають не після отримання дозволу на розроблення проєкту землеустрою, чи погодження проєкту у порядку статті 186-1 ЗК України, а саме з моменту звернення до відповідного органу виконавчої влади, чи органу місцевого самоврядування із проханням затвердити погоджений проєкт землеустрою та передання земельної ділянки у власність, оскільки до цього моменту особа повинна усвідомлювати, що земельна ділянка може бути надана у власність іншій особі. З урахуванням наведеного, суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, приходить до висновку, що відповідачі Степанівська селищна рада Сумського району та Головне управління Держгеокадастру у Сумській області виходили з того, що, незважаючи на те, що заява [PERSON] про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність передувала подачі заяви [PERSON] , йому було відмовлено у затвердженні документації із землеустрою і передачі спірної земельної ділянки і спірна земельна ділянка була передана [PERSON] , що свідчить про фактичне надання необґрунтованої переваги останньому, а не позивачу. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про визнання неправомірним та скасування рішення Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 14.09.2021 «Про надання дозволу учаснику АТО [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства», визнання незаконним та скасувати рішення Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області від 09.12.2021 «Про затвердження проекту землеустрої відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надання її у власність [PERSON] », яким відведено [PERSON] земельну ділянку з кадастровим номером 5924786300:01:005:0146, загальною площею 2,000 га, скасування державної реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку загальною площею 2,000 га, розташовану на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області, з кадастровим номером 5924786300:01:005:0146. Відповідно до ст. 193 ЗК України державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Призначенням державного земельного кадастру, згідно ст.194 ЗК України, є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою. За змістом ст.195 ЗК України основними завданнями ведення державного земельного кадастру є забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок; запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності. Відповідно до ст. 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. З визначення поняття державної реєстрації земельної ділянки, наданого ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. У відповідності до вимог ст.15 цього Закону до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки, як: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі відповідної документації із землеустрою, визначеної у ст.21 Закону. Згідно з ст. 24 згаданого Закону державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Процедура та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051. Згідно з пунктами 4, 5 названого вище Порядку ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України «Про Державний земельний кадастр» та цим Порядком. Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 25 Закону України «Про Державний земельний кадастр» Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить відомості про земельну ділянку. Поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Пунктом 31 Порядку визначено, що документами Державного земельного кадастру, які створюються під час його ведення, є, зокрема, поземельні книги. Запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду (п. 60 Порядку). Відповідно до пункту 61 Порядку скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення). Пунктом 67 Порядку визначено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» та цього Порядку. Отож, на підставі аналізу чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, передбачено скасування (поновлення) Державним кадастровим реєстратором запису у Поземельній книзі на підставі рішення суду. Враховуючи вищевикладене, суд відхиляє твердження відповідача- Головного управління держгеокадастру у Смуській області, щодо неможливості скасування запису у Поземельній книзі. Отже, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності так і кожного доказу окремо, суд дійшов висновку, що для відновлення порушених прав позивача необхідно скасувати запис у Поземельній книзі спірної земельної ділянки та поновити у Державному земельному кадастрі запис про земельну ділянку з кадастровим номером 5924786300:01:005:0146 площею 2,000 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області. Крім того, судом встановлено факт наявності порушення прав [PERSON] відповідачами: Степанівською селищною радою Сумського району Сумської області та Головним управлінням держгеокадастру у Смуській області, що призвело до моральних страждань, втрати ним нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуючи стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Із огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових та майнових втрат, та вважає справедливим визначити суму компенсації у розмірі по 2 000 грн. з відповідачів - Степанівської селищної ради та ГУ Держгеокадастру у Сумській області Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів Степанівської селищної ради Сумського району Сумської області та ГУ Держгеокадастру у Сумській області на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в дольовому порядку, по 2913,10 гр. з кожного. Відповідно до ЗУ «Про судовий збір» [PERSON] звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved