Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

У серпні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги фактичним розпадом сім`ї сторін, неможливістю подальшого спільного проживання сторін і збереження їх шлюбу. Також просила залишити проживати з нею після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Вказала на залишення набутого у шлюбі прізвища " [PERSON] " та стягнення понесених судових витрат з відповідача. 23.08.2022 визначено головуючого суддю. Ухвалою від 24.08.2022 позовну заяву залишено без руху, позивачеві надано 10-денний строку для письмово усунення недоліків. 29.08.2022 позивачем [PERSON] усунуто недоліки та відповідно до ст. 160 Сімейного Кодексу України, позовні вимоги стосовно визначення місця проживання неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , і [PERSON] [INFO] , залишено без розгляду. Провадження у справі відкрито 07.09.2022, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначене на 05.10.2022 та запропоновано відповідачеві письмово повідомити суд про свою позицію щодо позову, а третю особу службу у справах дітей Оболонської сільської ради зобов`язано скласти та подати до суду висновок щодо вимог позову. 05.10.2022 позивач у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Наголосила, що наразі відповідач проживає із іншою жінкою вже близько 2-х місяців. Наміру примиритися чи зберегти сім`ю із відповідачем позивачка не має. Відповідач тривалий час наполягав на припиненні їх сімейних відносин. Треті особи - неповнолітні діти сторін у судовому засіданні висловили бажання приживати із матір`ю. Повідомили, що усі троє ходять у школу у с. Оболонь. Вони мають хороші умови проживання: столи, ліжка, меблі, одяг, продукти тощо. Батько, нажаль, з ними спілкується досить мало, живе не з ними. Керівник третьої особи-служби у справах дітей Оболонської сільської ради позовні вимоги підтримав повністю, вказав на можливість проживання дітей із матір`ю (позивачем) [PERSON] . Позивач і представник служби у справах дітей зауважили, що відповідач був присутній на засіданні виконавчого комітету Оболонської сільської ради, відповідач погодився з тим, щоб діти сторін проживали із матір`ю (позивачем). Висновок органу опіки та піклування-виконавчого комітету Оболонської сільської ради від 21.09.2022 зазначає, зокрема, що відповідач не заперечує проти того, щоб усі діти проживали разом із матір`ю (а.с. 51). Зазначені обставини дозволяють судові зробити висновок, що відповідач позов визнає. Відповідач копії ухвали суду від 07.09.2022, позовної заяви з додатками отримав особисто 13.09.2022 за адресою свого фактичного проживання у [ADDRESS] (а.с. 32-34, 41, 43). У судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив. Його неявка у судове засідання без повідомлення причин неявки, дозволяє судові ухвалити рішення за відсутності відповідача у судовому засіданні з урахуванням визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі, зокрема, визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що 26.05.2006 між сторонами зареєстровано шлюб, до реєстрації шлюбу позивач мала прізвище " [PERSON] ", після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с. 10). Відповідно до свідоцтв про народження сторони є батьками 5-ти неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с. 8), [PERSON] , [INFO] (а.с. 9), [PERSON] , [INFO] (а.с. 10), [PERSON] , [INFO] (а.с. 11), [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Щодо розірвання шлюбу Сторони не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство, мають різні погляди на сімейне життя. Подальше збереження їх шлюбу та спільне проживання неможливе. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України - далі СК). Згідно із ч. 1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їх дітей, відтак позовні вимоги про розірвання шлюбу між сторонами підлягають задоволенню - суд розриває шлюб сторін та залишає позивачеві набуте у шлюбі прізвище " [PERSON] ". Щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей-третіх осіб Згідно довідки виконавчого комітету Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 22.08.2022 № 1200 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] у складі сім`ї має: чоловіка [PERSON] , сина [PERSON] , сина [PERSON] , сина [PERSON] , дочок [PERSON] і [PERSON] (а.с. 13). Згідно термінового заборонного припису стосовно кривдника серія АА № 250530 від 09.08.2022 складеного ДОП СПД № 1 ВП № 1 Кременчуцького РУП старшого лейтенанта поліції С.Шевченко, 08.08.2022 близько 21 год. 00 хв. в [ADDRESS] вчинив психологічне насильство відносно дружини [PERSON] (а.с. 14). Довідкою виконавчого комітету Оболонської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 31.08.2022 № 610 повідомлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрований в [ADDRESS] , фактично проживає по [ADDRESS] (а.с. 32). Орган опіки та піклування-виконавчий комітет Оболонської сільської ради висновком від 21.09.2022, що затверджений рішенням виконкому Оболонської сільської ради від 21.09.2022 № 1, вказала, що відповідно до вимог статті 161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Виходячи з інтересів дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків батька та матері, орган опіки вважає, що діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] можуть проживати з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Також у висновку вказано, що батько дітей приймає участь у вихованні дітей та не заперечує, щоб всі діти проживали разом із матір`ю (а.с. 49-53). Згідно із приписами ч.ч. 1, 2 ст. 160 СК місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини,що мають істотне значення. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Стаття 29 Цивільного кодексу України передбачає, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"). Позивач наполягає на ухваленні рішення щодо визначення місця проживання третіх осіб- трьох дітей сторін, із нею як матір`ю. Відповідач не заперечує проти цього. З цим погоджується орган опіки та піклування. Наразі діти проживають із позивачем, а відповідач проживає окремо від них. Відтак, встановивши у справі окреме проживання сторін, створення позивачем належних умов для проживання і виховання дітей сторін, суд, ураховуючи зазначені положення СК, задовольняє позов повністю у частині визначення місцем проживання дітей сторін [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , і [PERSON] [INFO] , місце проживання їх матері - позивача. Щодо судових витрат Відповідно до ч. 1 ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України суд повертає позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого ним під час звернення з позовом до суду, а інші 50 % стягує з відповідача на користь позивача (1984,20 ? 2 = 992,10) (а.с. 15). При цьому суд роз`яснює сторонам, що у разі не визнання позову усі судові витрати, у разі задоволення позову судом, покладаються на відповідача. Тобто з нього за загальним правилом мало б бути стягнуто 1984,20 грн на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved