Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

18 серпня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів. Ухвалою суду від 19 серпня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. В своїй заяві позивач зазначив, що від фактичних шлюбних відносин з відповідачкою, мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на утриманні позивача, відповідачка в добровільному порядку допомогу на утримання дитини не надає. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не з`явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заявою до суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов підтримує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка, яка про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, не було направлено відзив, заяви про розгляд справи за її відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що сторони з 2010 року по 2016 рік перебували у фактичних шлюбних відносин, від яких мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а. с. 8). Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області 09 липня 2018 року визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] ( а.с.10-12 ). Довідкою виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району Полтавської області № 3817 від 28.12.2021, стверджено, що [PERSON] , 1984 року народження та [PERSON] , 2011 року народження проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Актом обстеження житлово-побутових умов № 49 від 23 грудня 2021 року складеного службою у справах дітей виконкому Градизької селищної ради Кременчуцького району, стверджується , що [PERSON] проживає з батьком та має всі умови для нормального проживання та виховання (а.с.9 ). Відповідачка не надає допомоги на утримання спільної неповнолітньої дитини, яка проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні. Про способи виконання обов`язку утримувати дитину в досудовому порядку сторони не домовилися, нотаріальних договорів не укладали. Згідно зі ст.\~180\~Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути визначено у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Як зазначено в ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідачка в добровільному порядку не виконує свій обов`язок по утриманню дитини, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір 992,40 грн. У відповідності до ст.\~430\~ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved