Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.12.2021 року,звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що [PERSON] , [INFO] , є спільною донькою позивача та відповідача. Відповідач проживає окремо від доньки та злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню, матеріальної та іншої допомоги не надає, не цікавиться долею та станом здоров`я. Відповідач ухиляється від сплати аліментів з 01.03.2015 року. Позивач самостійно вирішує всі питання щодо виховання дитини. На підставі викладеного позивач просить позбавити батьківських прав відповідача відносно малолітньої доньки. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 18.02.2022 року відкрито провадження у справі та ухвалено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 12.08.2022 року закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу призначено до судового розгляду. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у ї відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та зазначила, що не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач, [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, Орган опіки та піклування Селидівської міської ради, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник третьої особи, який не заявляє самостійних вимог, щодо предмету позову Орган опіки та піклування Селидівської міської ради в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Дослідивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.Даний висновок ґрунтується на наступному. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 25.07.2009 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 25.07.2009 року в виконкомі Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області, актовий запис № 51. Після укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05 січня 2010 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області [PERSON] народилась [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Згідно до копії рішення Селидівського міського суду Донецької області від 25.03.2011 року у справі №2-285/11 шлюб, зареєстрований 25.07.2009 року виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області за актовим записом № 51 між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки № 40 від 14.07.2021 Закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 1 «Чайка» Комбінованого типу комунальної форми власності, [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідувала заклад дошкільної освіти № 1 «Чайка» з 2013 року по 2017 рік, зарекомендувала себе як розумна і здібна дитина, успішно навчалася й була активною. За весь період відвідування закладу батько не цікавився життям дитини, не відвідував батьківські збори, свята розваги. Мати, [PERSON] , приділяла належну увагу по вихованню дитини. Відповідно до довідки від 05.11.2021 року Селидівської загальноосвітньої гімназії Селидівської міської ради Донецької області [PERSON] , батько учениці 2(6)-А класу [PERSON] , не бере участі у навчально-виховному процесі своєї доньки в гімназії: успіхами у навчанні та вихованні не цікавиться, зв`язку з класним керівником не підтримує, на батьківські збори не з`являється. Згідно педагогічної характеристики встановлено, що [PERSON] , [INFO] , учениця 2(6)-А класу Селидівської загальноосвітньої гімназії, навчається у гімназії з 01 вересня 2020 року, характеризується позитивно. Батько не бере участі в житті дитини. Мама створює умови для саморозвитку, приділяє належну увагу вихованню доньки. Згідно довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів [PERSON] №43493587 від 09.09.2021 року виданої Селидівським ВДВС у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заборгованість по аліментам обчислена виходячи з середньої заробітної плати боржника для м. Селидове, на підставі довідки ГУ статистики у Донецькій області, заборгованість станом на 01.09.2021 складає 89641,67 грн. Згідно висновку № 02-23/3-1783 від 23 жовтня 2021 року, ВК Селидівської міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою. Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З метою захисту найвищих інтересів дітей, для забезпечення стабільних та гармонійних умов їх життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами, що відповідач протягом тривалого часу не займається вихованням дитини, не цікавиться її життям та станом здоров`я, не спілкується з нею, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до вимог п.п. 2 пункту 1 частини 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір`за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, відповідно до вимог п. 7, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб, тому виходячи з вимог ч. 6ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved