Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду з позовом до відповідача - [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на те, що 20 липня 2013 року між нею, [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 129. [INFO] в даному шлюбі у них народився син - [PERSON] , який проживає разом зі позивачкою і перебуває на її утриманні. Вказує, що після реєстрації шлюбу з відповідачем вони прожили разом до лютого 2020 року і з того часу сімейних та будь-яких інших стосунків не підгримують. Вважає, що подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, що призводило до постійних суперечок та непорозумінь. Фактично на сьогоднішній день шлюбні відносини між ними припинені, примирення неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім взаємним інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На підставі наведеного, просить суд розірвати шлюб, укладений 20 липня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області № 129. (серійний номер свідоцтва про шлюб [NUMBER] , визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначеного підготовче судове засідання. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.09.2022 року заяву представника позивача задоволено, залишено без розгляду позовну вимогу позивача про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю [PERSON] . Відмовлено у задоволенні заяви відповідача від 09.09.2022 року про надання строку для примирення. Закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. В матеріалах справи міститься заява її представника адвоката Калій В.В. про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Судове засідання у справі було призначене на 10.10.2022 року на 16 год. 10 хв., однак через неявку в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 20 липня 2013 року між позивачкою [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 129, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як стверджує позивачка, подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки вони люди різних характерів та поглядів на життя, що призводило до постійних суперечок та непорозумінь. Відповідно до ч. 1 ст. 21\~СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності зі ст.\~110\~Сімейного Кодексу\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст.\~112\~Сімейного Кодексу\~України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч. 3 ст. 105\~Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] , слід розірвати. Питання щодо витрат зі сплати судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved