Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

В серпні 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] \~про\~стягнення аліментів. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 23 серпня 2016 року, який зареєстровано Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №365. Під час перебування у шлюбі народилися сини [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час відповідач залишив сім`ю і проживає окремо. Діти залишилися проживати з позивачкою, знаходяться на повному її утриманні, тому вимушена поставити питання про стягнення аліментів та звернутися до суду. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь\~аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 07.09.2022 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 06.10.2022. Позивач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши надані учасниками справи письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що з 23.08.2016 року позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 23.08.2016 Ковельським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 12.02.2019 виконавчим комітетом Білинської сільської ради Ковельського району Волинської області, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 11.10.2016 виконавчим комітетом Білинської сільської ради Ковельського району Волинської області, сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також, Конвенцією про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держава зобов`язується забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (ч. 1, 2 ст. 3). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ч.3 ст. 181, ст. 183 СК України\~кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, а тому вимога позивача щодо стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов пред`явлено до суду 10.08.2022. Згідно ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача слід стягнути у дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп., від сплати якого позивач звільнена.

Outcome: approved