Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 36012,81 грн, в якості відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати в розмірі 4492,40 грн., які складаються з судового збору та витрат на проведення експертного авто-товарознавчого дослідження. В обґрунтування позову, зазначив, що 02 лютого 2022 року о 10-00 год. в м. Кривий Ріг, Металургійному районі, на перехресті вул. Мистецька та Віталія Матусевича, водій [PERSON] , керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з [NUMBER] , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Hyndai Getz д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки. 23.02.2022 [PERSON] , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Зазначена постанова суду не оскаржена та набрала законної сили. На момент ДТП автомобіль Volkswagen Transporter, д.н.з [NUMBER] не мав обов`язкового полісу страхування, у зв`язку із чим, позивач, як потерпіла особа та власник автомобіля Hyndai Getz д.н.з. [NUMBER] , звернувся до Моторно (транспортного) страхового бюро України, із заявою про відшкодування шкоди, де отримав 19.04.2022, страхове відшкодування в розмірі 46577,19 грн. Відповідно до експертного висновку відновлювальний ремонт автомобіля Hyndai Getz д.н.з. [NUMBER] , складає 76474,84 грн., про те, при фактично виконаному ремонті транспортного засобу сума витрат склала 82590,00 грн., Таким чином залишилась невідшкодована сума збитків, яка склала 36012,81 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 4992,40 грн., що складається зі сплаченого судового збору та витрат за проведення експертизи. Позивач в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі (а.с. 72). Відповідач та його представник до суду не з`явилися, до початку розгляду справи представник відповідача надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі, надавши суду відповідний відзив на позовну заяву (а.с. 78-80) відповідно до якого, зазначив, що страхова сума за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеними після набрання чинності Розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 № 566 - за шкоду, заподіяну майну потерпілих, встановлюється у розмірі 130000,00 грн. на одного потерпілого, а відтак вважає що завдана шкода позивачу повинна була бути виплачена МТСБУ. Представник третьої особи до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, до початку розгляду справи надав пояснення, відповідно до змісту яких, позивачу виплачено грошові кошти в рахунок відшкодування шкоди в розмірі 51425,03 грн. Розрахунок шкоди проводився на підставі аналізу матеріалів по справи згідно з вимогами ст. 29, п. 34.4 ст. 34 та п.36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Розмір регламентованої виплати визначений відповідно до вимог ст.. 9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши письмові матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії постанови Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.02.2022, [PERSON] , визнано винуватим, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, де піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 850,00 грн. (а.с.15). Відповідно до змісту обставин адміністративного правопорушення, 02 лютого 2022 року о 10-00 год. в м. Кривий Ріг, Металургійному районі, на перехресті вул. Мистецька та Віталія Матусевича, водій [PERSON] , керував транспортним засобом Volkswagen Transporter, д.н.з [NUMBER] , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Hyndai Getz д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки. Згідно ч. 5, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як видно з матеріалів справи, власником транспортного засобу Hyndai Getz д.н.з. [NUMBER] , який внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, є позивач по справі [PERSON] (а.с.12,13). Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до наданої інформації, щодо страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з [NUMBER] , на момент ДТП власник автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з [NUMBER] не мав страхового полісу (а.с.14), чого і не заперечував представник відповідача в своїх запереченнях на позов. Згідно з підпунктом «а» пункту 41.1. статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застраховував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до висновку експертного транспортно-товарознавчого дослідження № 44/22 по визначенню матеріального збитку від 06.04.2022 (а.с. 16-38), вартість матеріального збитку, заподіяного з технічної точки зору власнику автомобіля Hyndai Getz 1.4і, реєстраційний номер [NUMBER] ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , складає 51491,14 грн. Так як, цивільно-правова відповідальності власника автомобіля Volkswagen Transporter, д.н.з [NUMBER] , не застрахована, позивач звернувся до третьої особи - Моторно (транспортного) страхового бюро України, із заявою про відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП. Відповідно до платіжного доручення, від 19.04.2022 (а.с.39,65 зворот), позивачу Моторно (транспортним) страховим бюро України, виплачено 46577,19 грн, в рахунок відшкодування шкоди (а.с.65 зворот, 68). 06.06.2022, позивачем проведено відновлювальний ремонт автомобіля Hyndai Getz 1.4і, реєстраційний номер [NUMBER] , вартість якого, склала 82590,00 грн, про що свідчать: рахунок-фактура № СФ-0000004 від 06.06.2022 (а.с.43) на суму 51660,00 грн, (вартість виконаних робіт), рахунок-фактура № СФ-0000005 від 06.06.2022 (а.с.44) на суму 30930,00 грн. (вартість деталей та матеріалів для відновлювального ремонту), та акт № ОУ-0000003 здачі-прийняття робіт від 06.06.2022 (а.с.46). Після проведення відновлювального ремонту позивач повторно звернувся до МТСБУ із заявою про незгоду із розміром виплати, після чого, останньому 27.07.2022, було доплачено страхове відшкодування в розмірі 4847,84 грн. (а.с.66 зворот, 67, 71). Відповідно до розрахунку розміру регламентної виплати, яка належить власнику колісного транспортного засобу марки Hyndai Getz 1.4і, реєстраційний номер [NUMBER] , позивачу було відшкодовано страхове відшкодування в розмірі 51425,03 грн. (а.с.66). Розрахунок проводився на підставі аналізу матеріалів по справі згідно з вимогами ст. 29, п.34.4 ст. 34 та п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У зв`язку із тим, що відповідач в добровільному порядку не сплачує різницю витрат відновлювального ремонту, позивач вимушений звернутися до суду. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За змістом ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 4 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Як видно з матеріалів справи (а.с.43-46), вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyndai Getz 1.4і, реєстраційний номер [NUMBER] , склала 82590,00 грн., з яких МТСБУ фактично здійснено страхове відшкодування в розмірі 51425,03 грн. (а.с. 39,66). Таким чином, залишилась не відшкодованою сума збитків в розмірі 31164,97 грн., яка підлягає стягненню з відповідача, як з винної в ДТП особи. Твердження представника відповідача про необхідність стягнення завданої шкоди з МТСБУ спростовується наступним. Верховний Суд України у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 дійшов висновку, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки у цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика. Таким чином, розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно з вимог статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності. Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 754/1114/15-ц (провадження № 61-1156св 18), від 21 лютого 2020 року у справі № 755/5374/18 (провадження № 61-14827св19), підстав відступати від яких колегія суддів не вбачає. Крім того, відповідно до п.п. 38.2.1. п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ, після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Таким чином, доводи представника відповідача, що позивач у справі пред`явив позовні вимоги до неналежного відповідача у справі є необґрунтованими та спростовуються вищевказаними нормами законодавства. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача збитків в розмірі 31164,97 грн., так як в ході розгляду справи третьою особою додатково відшкодовано позивачу збитки в розмірі 4847,84 грн. Що стосується витрат пов`язаних з розглядом справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат,\~пов`язаних з\~розглядом справи,\~належать витрати: на\~професійну правничу\~допомогу; пов`язані\~із залученням\~свідків,\~спеціалістів,\~перекладачів,\~експертів та\~проведенням експертизи; пов`язані\~з витребуванням\~доказів,\~проведенням огляду\~доказів за\~їх місцезнаходженням,\~забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у\~разі задоволення\~позову -\~на відповідача; у\~разі відмови\~в позові\~-\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як видно з матеріалів справи, позивачем за звернення до суду із зазначеним позовом сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн (а.с.9), та витрати пов`язані із проведенням експертизи в розмірі 3500,00 грн (а.с. 17). Беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.9) у розмірі 858,82 грн (31164,97 грн. розмір задоволених вимог х 100 % / 36012,81 грн розмір заявлених позовних вимог = 86,54 % задоволених вимог; 992,40 грн х 86,54 % /100 % = 858,82 грн розмір судового збору, що підлягає стягненню пропорційно розмірі задоволених вимог) та витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 3500, 00 грн.(а.с. 17).

Outcome: partial