Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви Позивач [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] , Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття арешту з майна. В обґрунтування позовних вимог зазначене наступне. Позивачці на прав приватної власності з 25.11.2008 року належить квартира за адресою: [ADDRESS] . У грудні 2020 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І. з метою реалізації права власності вказану квартиру та дізналась про наявність арешту, який накладено на вказане майно Комунарським відділом державної виконавчої служби м.Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2008 у справі № 2-401. Позивачка для отримання інформації звернулася до Комунарського ВДВС. Згідно відповіді останнього, на виконанні у ВДВС перебувало виконавче провадження № 10523776 з примусового виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2008 року у справі № 2-4011, про накладення арешту на 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . Постановою про арешт майна боржника №1273/6 від 10.12.2008 року державним виконавцем накладено арешт на нерухоме майно, а саме 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS] та вчинено відповідний запис про обтяження. 24.12.2008 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», а саме фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Окрім того, Комунарським ВДВС було повідомлено, що на виконанні у відділу виконавчі провадження де боржником є [PERSON] на даний час не перебувають та не перебували. Крім того, позивачка посилається на те, що ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про накладення арешту на майно [PERSON] в рамках цивільної справи №2-765/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення грошової суми, була винесена 24.11.2008 року, разом з тим позивачка набула право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , за договором дарування №14383 від 04.11.2008 року. З посиланням на зазначене, позивач просила позовні вимоги задовольнити, усунути перешкоди в розпорядженні нерухомим майном, шляхом зняття арешту з зазначеної квартири. У відзиві Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Дніпро) на позовну заяву містяться виклад обставин щодо накладення арешту на спірну квартиру, які кореспондуються з обставинами позовної заяви. Відповідач зазначає про те, що державним виконавцем в повному обсязі виконано ухвалу суду про накладення арешту на квартиру, зазначену в резолютивній частині виконавчого документу. З посиланням на зазначене, відповідач у відзиві просив ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно з ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Інших заяв по суті від сторін не надходило. Процесуальні дії по справі. Ухвалою суду від 09.09.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження. 31.10.2021 року на підставі розпорядження керівника апарату № 313-к призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку із чим відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 жовтня 2021 року справа передана у провадження судді Дмитрієвої М.М. Ухвалою суду від 02.11.2021 року цивільна справа прийнята до провадження, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 16.08.2022 року ухвалою суду підготовче засідання по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позиція сторін по справі, заяви (клопотання) учасників справи. У судове засідання позивач, повідомлена своєчасно та належним чином, не прибула, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на вимогах позову наполягає. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Дніпро), належно повідомлений про час та місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву Відповідач просив розгляд справи здійснювати у відсутності представника Відповідача, також про зазначене було надано окреме клопотання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суду надано пояснення, які не є заявою по суті, у яких відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі, також суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності. Оскільки учасники справи, повідомлені своєчасно та належним чином, у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Установлені судом фактичні обставини справи Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта слідує, що об`єкт нерухомості за реєстраційним номером 13114485, квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві власність 1/1 мені, [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] згідно договору дарування №14383 від 04.11.2008, який зареєстрований приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бургазли І.І. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію 25.11.2008 року. Відповідно до Інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон та відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено обтяження: Тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8278075; Зареєстровано: 10.12.2008 08:12:38 за №8278075 реєстратором Запорізька філія держаного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 69037, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 40, (061)213-08-97, 224-02-67. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, 1273/6, 10.12.2008, Комунарським ВДВС Запорізького МУЮ, д/в Трифанова Т.В.. Об`єкт обтяження: квартира 1/2 частини, адреса: [ADDRESS] . Власник: [PERSON] , Причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, [ADDRESS] , в матеріалах справи відсутні відомості щодо ідентифікаційного номера. Заявник: Комунарський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, Код: 35037364, 69014, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Малиновського, 16. 07.12.2020 року [PERSON] звернулася до Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Дніпро) з заявою про надання інформації щодо наявності стосовно неї закритих та/або закритих виконавчих проваджень. З відповіді Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Дніпро) від 07.12.2020 року №65292-16.3-34 вбачається, що на виконанні у відділі виконавчі провадження де є боржником [PERSON] на даний час не перебувають та не перебували. Що стосується накладення арешту на Ѕ частину квартири за адресою: [ADDRESS] , повідомлено, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 10523776 з примусового виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.11.2008 у справі № 2-4011, про накладення арешту на 1/2 частини квартири за адресою [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] . 24.12.2008 державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на момент винесення постанови). Згідно відповіді голови Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2020 року №01-29/1275/220, повідомлено, що в провадженні Оржонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа №2-765/2009 за позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», [PERSON] про стягнення грошової суми. 13.02.2009 року за вказаним позовом позовні вимоги задоволено. Позиція суду та нормативно\~правове обґрунтування Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15,16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Право власності належить до основоположних прав людини, утілення яких в життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинне мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 міжнародного правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі. На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені вст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень встановлених законом. Заст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Арешт майна має тимчасовий характер і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження Після припинення кримінальної процедури відповідне втручання фактично набуває свавільного характеру, й заінтересована особа розраховує на його припинення. Адже утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Виходячи з вищевикладеного, оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст. 12 ЦПК України, суд встановив, що на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого остання позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, таким чином позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру скасування арешту обґрунтовані, доведені та такі, що підлягають задоволенню. Поряд з цим суд зазначає, що позивач просила усунути перешкоди у користуванні квартирою, а саме виключити відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Поряд із цим, відповідно до п. 14 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей, є зокрема рішення суду про зняття заборони вчинення реєстраційних дій. Так, Записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. Вилучення записів про обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є наслідком зняття арешту з майна, зокрема, за рішенням суду. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позову в цій частині з вищенаведених підстав.

Outcome: partial