Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

27 червня 2022 року [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із позовом до до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити громадянку [PERSON] [INFO] батьківських прав щодо дочки [PERSON] [INFO] ; призначити [PERSON] , [INFO] , уродженку м.Костопіль, Рівненської області, опікуном над племінницею [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що її сестра [PERSON] , має двох дочок, а саме: неповнолітню [PERSON] , [INFO] та малолітню [PERSON] , [INFO] . Родинні відносини позивачки та відповідачки засвідчують свідоцтва про народження та документи про зміну прізвищ. Сестра позивачки має такий характер і життєві ситуації, що місця для дочок в її житті не має. Рішенням Рівненського міського суду від 02.12.2015 року по справі № 569/13783/15-ц було визначено місце проживання дочки [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Однак фактично [PERSON] весь цей час проживає в сім`ї позивачки, батько [PERSON] допомагає [PERSON] матеріально утримувати свою дочку. [PERSON] вже закінчила навчання в ліцеї. В січні 2021 року на підставі усної домовленості та відповідно до заяви посвідченої нотаріально, приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвєєвою О.В., реєстраційний № 83, сестра позивачки залишила на тимчасове перебування в період з 27.01.2021 року по 27.01.2022 року, доньку [PERSON] , у своєї двоюрідної сестри [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . Позивачка та її мати - [PERSON] весь час допомагали утримувати і меншу дочку [PERSON] - [PERSON] . По закінченню терміну, який було визначено у заяві, сестра позивачки [PERSON] , дочку [PERSON] від [PERSON] не забрала. [PERSON] сказала, що вона не має більше можливості доглядати [PERSON] і не хоче нести відповідальності за чужу дитину, і в травні 2022 року привезла [PERSON] позивачці. На даний час сім`ї [PERSON] виховуються вже дві дочки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] . Батько [PERSON] , [PERSON] помер [INFO] . Відповідною заявою позивачка повідомила службу у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, що в неї перебуває малолітня дитина [PERSON] , мати якої не відомо де на даний час перебуває. Відповідачка не цікавиться малолітньою дочкою [PERSON] , вже більше ніж півтора року і не приймає ніякої участі у її вихованні, [PERSON] зовсім не турбують питання, де знаходиться її дочка, чи не здали її в дитячий притулок, чи є в дочки продукти харчування, одяг, взуття, підручники. У зв`язку із цим вони звертаються до суду із позовом про позбавлення батьківських прав. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Ухвалою суду від 06.10.2022 року позовні вимоги [PERSON] в частині вимог щодо призначення [PERSON] , [INFO] , опікуном над племінницею [PERSON] , [INFO] залишено без розгляду. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 04.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Костопільського районного управління юстиції Рівненської області [PERSON] народилася [INFO] в м.Костопіль, Рівненської області, актовий запис №9, батьками є [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 11.08.2015 року, [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON] ) зареєстрували шлюб 06.10.2006 року, актовий запис №1774. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 17.06.2022 року Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) [PERSON] народилася [INFO] в м.Костопіль, Рівненської області, батьками є [PERSON] , [PERSON] . Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00035868557 від 17.06.2022 року, наявні відомості про актовий запис №109 від 03.02.2001 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, відомості про одного з подружжя до реєстрації шлюбу - [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] , ім`я по батькові [PERSON] , громадянка України. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00035868932 від 17.06.2022 року, наявні відомості про актовий запис №295 від 23.04.2004 року зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, відомості про одного з подружжя до реєстрації шлюбу - [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] , ім`я по батькові [PERSON] , громадянка України. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №00035869302 від 17.06.2022 року, наявні відомості про актовий запис №1983 від 28.11.2018 року зареєстрований Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, відомості про одного з подружжя до реєстрації шлюбу - [PERSON] , прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] , ім`я по батькові [PERSON] , громадянка України. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02.12.2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] в м.Рівне, Рівненської області, Батьками є [PERSON] , [PERSON] . Рішенням Рівненського міського суду від 02.12.2015 року по справі № 569/13783/15-ц було визначено місце проживання дочки [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 22.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, [PERSON] народилася [INFO] в м.Рівне, Рівненської області, Батьками є [PERSON] , [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 22.04.2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] в м.Рівне, актовий запис №733. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що знає позивача [PERSON] більше двадцяти років, свідку відомо, що діти [PERSON] , яка є сестрою позивачки, проживають в сім`ї [PERSON] . Дочка [PERSON] - [PERSON] [INFO] проживає з в сім`ї позивачки вже давно, а [PERSON] [INFO] з кінця травня 2022 року. Опитана судом [PERSON] суду пояснила, що її мати [PERSON] , вигнала її з квартири, де вони проживали коли їй було 9 років. [PERSON] згадує, що мама вчиняла насильство стосовно неї та її сестри, постійно возила до різних чоловіків, з яким вживала алкогольні напої. [PERSON] пішла жити до тітки [PERSON] , а її мати за всі ці роки навіть не приїжджала до неї та не дзвонила. [PERSON] навіть не пам`ятає як її мати виглядає. Також вона пояснила, що її сестру [PERSON] мати залишила на виховання в [PERSON] . В червні 2022 року [PERSON] привезла [PERSON] до тітки - [PERSON] у зв`язку з тим, що вона не має змоги в подальшому її виховувати. Згідно висновку органу опіки та піклування «Про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , вбачається, що 16.06.2022 року до Служби у справах дітей звернулася [PERSON] із повідомленням про те, що дитина [PERSON] , залишилась без батьківського піклування. [PERSON] , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 866 від 24.09.2008 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», була внесена до журналу обліку повідомлень про дітей, які залишилися без батьківського піклування, та тимчасово влаштована в сім`ю тітки [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] надала до Служби у справах дітей пояснення та вказала, що з січня 2021 року мама залишила її в тітки [PERSON] , сказала, що в неї є справи і скоро її забере. Перших пару місяців мати телефонувала і писала дитині, надсилала подарунки. Потім вона перестала спілкуватися з дитиною. Коли почалася війна, тітка [PERSON] разом із [PERSON] поїхали до Республіки Польща. Після повернення в Україну, тітка [PERSON] , завезла [PERSON] до [PERSON] , оскільки більше не хотіла займатися дитиною. [PERSON] рада, що на сьогоднішній день живе з тіткою [PERSON] тому, що дитина поряд із своєю старшою сестрою [PERSON] і почуває себе вдома. [PERSON] більше не хоче жиги та спілкуватися з мамою, оскільки вона зловживає алкогольними напоями та стає агресивною. [PERSON] згадує, що мама вчиняла насильство стосовно неї та постійно возила до різних чоловіків, з яким вживала алкогольні напої. Дівчинка знає, що тітка звернулася до суду із позовною заявою щодо позбавлення мами батьківських прав. [PERSON] хоче і далі жити в своїй родині разом із сестрою, тіткою, дядьком та бабусею, з якими у неї склалися хороші, теплі стосунки. Питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] , [INFO] , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 17 серпня 2022 року. [PERSON] на засідання комісії не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча була повідомлена належним чином. Комісія з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, розглянувши матеріали справи, прийняла рішення про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON] . Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України передбачають, що батьки повинні проявляти турботу про дітей, утримувати їх до досягнення повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка була ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»,кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частин першої, другої, третьої та п`ятої статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради Української РСР від 27 лютого 1991 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Як з`ясовано у судовому засіданні відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дочки, не проявляє батьківської турботи та любові, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з дочкою та не проявляє інтересу до неї. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На підставі викладено, суд приходить до висновку про задоволення позову про позбавлення батьківських прав. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved