Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , в її користь на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 3000 гривень щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексації відповідно до закону. Мотивує свій позов тим, що 01.03.2019 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] . Від шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, не надає коштів на виховання та розвиток дитини. В даний час позивачка не працює, в неї недостатньо коштів на утримання дитини. У позивачки відсутні відомості про наявність рухомого, нерухомого майна, грошових коштів [PERSON] . Останній про розмір свого доходу їй не повідомляє. Позивачка вважає достатньою сумою аліментів на утримання дитини на даний час в розмірі 3000 гривень щомісячно. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. В засіданні суду 19.10.2022 позивачка просила позов задовольнити, пояснила, що ніде не працює, на утримання дитини на місяць витрачає 2000 гривень. В засіданні суду 19.10.2022 відповідач позов визнав частково, вказав, що він є інвалідом третьої групи, на даний час ніде не працює. Останній пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 2000 гривень щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Дана обставина\~підтверджується свідоцтвом\~про народження\~серії [NUMBER] (а.с.10). Згідно довідки виконавчого комітету Мар`янівської селищної ради Луцького району Волинської області від 14.02.2022 №551, до складу сім`ї [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , входить, зокрема, син [PERSON] , [INFO] (а.с.12). [PERSON] не працює, що вбачається з трудової книжки серії [NUMBER] (а.с.5,6). Згідно довідки комунального некомерційного підприємства «Горохівська амбулаторія загальної практики сімейної медицини» від 29.05.2020, малолітній [PERSON] здоровий (а.с.11). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено судом, сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їхнього малолітнього сина, тобто між ними існує спір з цього питання. Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Статтею 184\~СК\~України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно абз. 3 п. 17\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст.\~182\~СК\~України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2022 рік» визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на його утримання. При цьому, на позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягає стягненню. На відповідача покладається обов`язок довести відсутність можливості надати таку допомогу. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, інвалідом з дитинства третьої групи інвалідності. Дана обставина стверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №502196. Будь-які відомості щодо середньомісячного заробітку (доходу) відповідача суду не надані. Одночасно відповідач у судовому засіданні повідомив суд про спроможність сплачувати аліменти у розмірі 2000 гривень на утримання малолітньої дитини. При цьому зазначив, що на даний час ніде не працює, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги, що позивачка не надала суду належних та допустимих доказів того, що відповідач здатний сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі, витрати на утримання дитини становлять 2000 гривень в місяць, положення ст.180,200 СК України про обов`язок обох батьків утримувати дитину, позицію відповідача у даній справі про можливість сплачувати аліменти на дитину в розмірі 2000 гривень, а також матеріальний стан і стан здоров`я останнього. Частиною 3 ст.12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК\~України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2\~ст. 77 ЦПК України). Як передбачено ст.ст.\~79,\~80 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень на дитину щомісячно. Згідно ч.1 ст.\~191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З даною позовною заявою позивачка звернулась 15.09.2022 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430\~ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Згідно ч.2 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч. ч. 1, 2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно положень ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 992 гривні 40 копійок. На підставі ст. ст.\~180, 181, 182, 184,\~191 СК України,

Outcome: partial