Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що з 19.08.2006 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки позивача з відповідачем припинено з травня 2019 року. Причиною цьому вказує, те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, що призводить до частих сварок. В теперішній час сторони не ведуть спільного господарства та разом не проживають, позивачка має намір утворити нову сім`ю. Представник позивача вважає, що сім`я розпалась остаточно та просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 10.08.2006 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровській області, актовий запис № 394. Ухвалою судді від 31.08.2022 позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до судового розгляду. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до канцелярії суду надійшла заява, в якій останній просив справу розглянути за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав у повному обсязі, наполягав на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. В зв`язку з тим, що сторони правом на участь в судовому засіданні не скористалися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, надавши оцінку доказам наданим позивачем на обґрунтування своїх вимог, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19 серпня 2006 року Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 394, дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] », яке вона змінила на « [PERSON] » при реєстрації шлюбу, про що свідчить копія свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.11). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.12,13). Представник позивача стверджує, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з травня 2019 року. Відповідач у судове\~засідання не\~з`явилася,\~в заяві\~про визнання\~позову факти\~викладені в\~ньому не\~заперечував. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, вони проживають окремо, а подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 ч.2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. \~Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Беручи до уваги викладене, те що сім`я розпалася остаточно, примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, відповідач позов визнав і це не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що шлюб зареєстрований між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що позивач при укладенні шлюбу змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». В позові, а також в заяві про розгляд справи за відсутності позивача, думки щодо свого прізвища після розірвання шлюбу не висловила, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами, залишити позивачу прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тому відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України, позивачу підлягає поверненню 50 відсотків сплаченого судового збору, в розмірі 496,20 гривня, а інша частина в розмірі 496,20 гривня, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved