Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

У січні 2022 року позивачка[PERSON] , через адвоката Білецьку О.В. (а.с.19), звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дитини, у якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за місцем її реєстрації: [ADDRESS] . Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2019 року, через агресивне ставленні з боку відповідача, позивачка подала до суду позов про розірвання шлюбу. Син [PERSON] проживає з позивачкою за місцем її реєстрації, квартира перебуває у її власності; квартира обладнана для комфортного проживання дитини, доглядати за дитиною допомагає її мати. Позивачка зазначає, що має постійний заробіток, працює лікарем-дерматологом у приватній клініці. Відповідач має не урівноважений характер, схильний до тиранії, приниження; вигонив її з дитиною з квартири пізно у вечері. Виходячи з інтересів дитини, позивачка вважає за доцільне залишити дитину на її утриманні та вихованні, просить позов задовольнити, судові витрати стягнути з відповідача на її користь. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01.02.2022 року справу за підсудністю передано на розгляд Дніпровському районному суду міста Києва (а.с.24,25). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01.06.2022 року відкрито провадження про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи призначено на 22.06.2022 року (а.с.31,32). Ухвалу суду від 01.06.2022 року про відкриття провадження з позовною заявою та додатками, судові повістки направлялись відповідачу за місцем його реєстрації, повертались без вручення останньому у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.22,54). За заявою представника позивачки, у зв`язку з перебуванням останньої за кордом через повномасштабне вторгнення РФ в України, судове засідання протоколом від 22.06.2022 року відкладено на 10.08.2022 року. Судова повістка від 10.08.2022 року, направлена на адресу відповідача, повернулась до суду без вручення останньому у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с.53). Відповідно до клопотання відповідача [PERSON] від 10.08.2022 року (а.с.55,56) про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що призначено на 17.08.2022 року засідання Комісії з питань захисту прав дитини про розгляд питання визначення місця проживання дитини, відповідач просить відкласти судове засідання (а.с.59). Відповідачем 10.08.2022 року подано заяву про отримання судових повісток через повідомлення в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення (а.с.58). Відповідачу 11.08.2022 року доставлено SMS-повідомлення про виклик його в судове засідання, призначене на 21.09.2022 о 10:00 год. року (а.с.63). Ухвалою суду від 21.09.2022 року закрито підготовче судове засіданні, розгляд справи призначено на 05.10.2022 року (а.с.72,73). Відповідачу 22.09.2022 року доставлено SMS-повідомлення про виклик його в судове засідання, призначене на 05.10.2022 о 10:30 год. року (а.с.78). Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Позивач додатково пояснила, сторони вже розлучені, відповідач періодично спілкується з дитиною, за домовленістю між сторонами іноді може забирати дитину до себе додому. В судове засідання відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, не з`явився, причини неявки суду не повідомив, процесуальним правом подати відзив на позовну заяву, відповідач не скористався. Представник третьої особи Бабій О.В. підтримав викладені у висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації в м.Києві обставини, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 07.06.2019 року зареєстровано шлюб Дніпровським районним у місті Києві відділом актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що видано свідоцтво про шлюб, актовий запис № 1181 від 07.06.2019 року (а.с.6). Сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Солом`янским районним у місті Києві відділом актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 5328 від 06.12.2019 року (а. с. 5). За змістом довідки про реєстрацію місця проживання особи від 13.08.2021 року, позивачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за цією ж адресою зареєстровано і сина [PERSON] з 09.09.2021 року (а. с. 13,14). Дана квартира є двокімнатною і є приватною власністю позивачки на підставі договору дарування квартири від 16.08.2021 року (а.с.9,10). Відповідно до характеристики з місця роботи на лікаря дерматовенеролога ТОВ «Лікувально-діагностичного центр «Кіндерленд», позивачка з 2018 року працює на посаді лікаря дерматовенеролога, за час перебування на займаній посаді зарекомендувала себе з позитивної сторони; комунікабельна, цілеспрямована, неконфліктна, удосконалює свій професійний рівень; у колективі має авторитет, чемна з пацієнтами; лікарських помилок, що призвели до небажаних наслідків, за час роботи не виявлено (а.с.11). Згідно довідки ТОВ «Лікувально-діагностичного центр «Кіндерленд» від 11.01.2022 року має стабільний дохід (а.с.12). Позивачка пройшла 18.01.2022 року профілактичний наркологічний огляд, що підтверджено сертифікатом № 942472, серії РРТ. Також, остання 18.01.2022 року пройшла обов`язкові попередній та періодичний психіатричний огляд, що підтверджено сертифікатом № 485481, серії ААН (а.с.7,8). Відповідно висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації №109-3920 від 08.09.2022 року під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини, береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність до дитини, від, стан її здоров`я. На момент розгляду батьки проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Проведено обстеження квартири, де проживає дитина, створені належні умови для проживання та навчання дитини; наявні ліжко, функціональні меблі, техніка; у квартирі прибрано та охайно. [PERSON] до Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації не надав пояснень, згоди, заперечень. Орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації дійшов висновку про доцільність проживання малолітньої дитини [PERSON] з матір`ю [PERSON] однією родиною, що забезпечить найкращі інтереси дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до положень ст. 7 СК України, сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Сімейні відносини регулюються лише у тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установленими Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Статтею 8 СК України передбачено, що якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами Цивільного кодексу України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Згідно ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім`ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства (ст. 9 СК України). За змістом ст. 13 СК України, частиною національного сімейного законодавства України є міжнародні договори, що регулюють сімейні відносини, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо в міжнародному договорі України, укладеному в установленому порядку, містяться інші правила, ніж ті, що встановлені відповідним актом сімейного законодавства, застосовуються правила відповідного міжнародного договору України. Згідно ст.ст. 3, 4 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних та інших заходів для здійснення прав, визнаних у цій Конвенції. Відповідно до положень ст. 18 СК України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: 1) встановлення правовідношення; 2) примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку; 3) припинення правовідношення, а також його анулювання; 4) припинення дій, які порушують сімейні права; 5) відновлення правовідношення, яке існувало до порушення права; 6) відшкодування матеріальної та моральної шкоди, якщо це передбачено цим Кодексом або договором; 7) зміна правовідношення; 8) визнання незаконними рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ст. 141 СК України). Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ст. 160 СК України). Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачкою в повній мірі створено для дитини належні умови для виховання та розвитку: позивачка офіційно працевлаштована, має стабільний дохід; позитивно характеризується за місцем роботи; проживає у належно облаштованій квартирі, яке облаштоване, в тому числі і для проживання, розвитку і виховання дитини. Визначаючи місце проживання дитини, суд також ураховує відповідний висновок органу опіки та піклування, малолітній вік дитини, той факт, що дитина фактично проживає з позивачкою, бере до уваги інтереси дитини в умовах, що сторони проживають окремо, а також враховує, що відповідач на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації заперечень стосовно проживання дитини з матір`ю не надав. Будь-яких даних, які б перешкоджали визначенню місця проживання дитини разом з її матір`ю судом не встановлено і учасниками справи не доводилось. В порядку встановлено ст. 141 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат у справі шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки сплаченого при поданні позову судового збору у розмірі 992, 40 грн., сплата якого документально підтверджено випискою про зарахування судового збору до фонду державного бюджету України від 24.01.2022 року (а.с.28). На підставі викладеного,

Outcome: approved