Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Дніпровської міської ради, третя особа: Восьма дніпровська державна нотаріальна контора Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтував тим, що [INFO] помер його батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,1000 гектарів, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS] . Позивач вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , спадкового майна після її смерті не залишилось. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мали спільних дітей: позивача- [PERSON] та його брата [PERSON] . Позивач зазначив, що він з народження мешкав та був зареєстрований у зазначеному домоволодінні разом із батьком [PERSON] та матір`ю [PERSON] ; [PERSON] близько сорока років тому виїхав та знявся з реєстрації, з 1980 він не з`являвся у будинку батьків, не спілкувався з батьками, не цікавився їх здоров`ям, не допомагав будь-яким чином. Вказав, що після смерті батька до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк він не звертався, тому що вважав, що прийняв спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України. Наприкінці 2020 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , який було задоволено рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.202. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.09.2021 вищевказане рішення суду скасоване та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Восьма ДДНК про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини було відмовлено. Окрім того, позивач звернув увагу суду на те, що в обґрунтування позовних вимог його брат [PERSON] посилався на те, що позивач прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління майном, оскільки мешкав разом із ним за однією адресою. Позивач вказав, що окрім нього інших спадкоємців першої черги за законом немає. Після завершення розгляду вищевказаних судових справ, позивач через свого представника звернувся до Восьмої державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та надав усі правовстановлюючі документи на спадкове майно та документи підтверджуючі наші родинні стосунки. Постановою від 20.12.2021 нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння та земельну ділянку, розташованих за адресою: [ADDRESS] через відсутність передачі картотеки з питань реєстрації фізичних осіб за адресою: [ADDRESS] в розпорядження Департаменту, тому неможливо видати довідку з підтвердження місця реєстрації позивача разом із спадкодавцем на день його смерті. Ухвалою від 25.07.2022 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 26.08.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав, зазначених у позові, в подальшому в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнала з підстав, зазначених у відзиві на позов, в подальшому надала до суду заяву про розгляд справи за наявними в матеріалах справи документами. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та прохав суд ухвалити рішення по справі, відповідно до вимог чинного законодавства України. Дослідивши письмові докази у справі, заслухавши представника позивача, представника відповідача, свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"роз`яснено, що відповідно до статей 55,124\~Конституції\~України та статті 4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно зі ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 09.02.1967 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно свідоцтва про смерть, виданого Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 1070, [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , що належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.03.1989 р., виданого Восьмою дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-232, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» ДОР та записаного в реєстрову книгу № 17 за реєстровим № 148 та земельної ділянки, площею 0,1000 гектарів, кадастровий номер 1210100000:09:334:0002, яка надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться в [ADDRESS] . З`ясовано, що [INFO] померла [PERSON] - мати позивача та дружина [PERSON] , спадкова справа після її смерті не заводилась. Встановлено, що рідним братом [PERSON] є [PERSON] , [INFO] . В ході судового розгляду встановлено, що позивач після смерті батька до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк не звертався, оскільки вважав, що прийняв спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України з тих підстав, що з самого народження проживав та був зареєстрований з батьком за однією адресою. 25.05.2020 рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 206/5156/20 позов [PERSON] до [PERSON] було задоволено та визначено додатковий строк для прийняття спадщини. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.09.2021 вищевказане рішення суду скасоване та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , третя особа Восьма ДДНК, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини було відмовлено. З`ясовано, що позивач в подальшому звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 20.12.2021 державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонською Т.О. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння та земельну ділянку розташованих за адресою: [ADDRESS] у зв`язку з неможливістю встановити коло спадкоємців через не надання довідки органу реєстрації місця проживання. Відповідно до частини третьої\~статті 1268 ЦК України\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В п. 23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30.05.2008\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець\~має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України\~\~суди розглядають справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п. 3.21 ч.3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5\~та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 Цивільного Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08.09.2021 було встановлено, що батько сторін у справі [PERSON] проживав у належному йому на праві власності будинку [ADDRESS] . Разом з ним за цією адресою проживав і проживає зараз [PERSON] , тому є таким, що фактично прийняв спадщину. Мати сторін у справі (дружина їх батька) [PERSON] померла [INFO] . Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Окрім того, факт постійного проживання позивача разом із батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] підтверджується показами свідків, допитаних в судовому засіданні, копією довідки за підписом голови квартального комітету №29 про те, що [PERSON] проживав разом із [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] , а також тим, що [PERSON] пенсіонер, отримував пенсію за адресою проживання та реєстрації: [ADDRESS] , що підтверджено отриманою інформацією з Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Відповідно до ч.ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідност. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно вимог\~статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,\~статті 55 Конституції України,\~статті 16 ЦК України\~позивач має право самостійно визначати ефективний для себе спосіб захисту свого порушеного права, якщо такий спосіб захисту передбачено законом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у передбаченому законом нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до п.23\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~ \~ «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд, оцінивши усі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними та обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved