Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

До суду із даним позовом звернулася [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що їй належить на праві власності ј частина будинку, що знаходиться по [ADDRESS] в якому вона проживає, інша Ѕ частина належить на праві власності відповідачу, а третій особі належить 1/4 частина. В даному будинку проживає також відповідач по справі, яка чинить їй перешкоди у користуванні будинком, а саме замінює замки на вхідних дверях та фактично не допускає до житлового приміщення у якому є також її речі. Самостійно розділити спірний будинок в натурі або переобладнати його, виділивши кожному співвласнику ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними входами немає можливості. В зв`язку з цим, просить суд: 1) усунути перешкоди в користуванні житлом та зобов`язати [PERSON] не чинити їй перешкоди у користуванні житловим будинком з надвірними спорудами та надати ключі від вхідних дверей; 2) встановити порядок користування житловим будинком літ. А-1 загальною площею 167 кв.м., житловою площею 48,1 кв.м. з відповідною частиною надвірних будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] наступним чином: виділити їй в користування житлову кімнату №2 площею 8,7 кв.м., житлову кімнату №3 площею 16,1 кв.м. сарай літ.Б та сарай літ.Г на плані технічного паспорта садибного будинку; виділити в користування [PERSON] житлову кімнату№5 площею 15,1 кв.м., житлову кімнату №6 площею 8,2 кв.м., сарай літ.Д., сарай літ.Ж, убиральню літ.З, літній душ літ.Л. на плані технічного паспорта садибного будинку; у спільному користуванні залишити вітальню [ADDRESS] площею 12,2 кв.м., кладову №4 площею 2,2 кв.м., санвузол №7 площею 3,3 кв.м., кухню №8 площею 4,5 кв.м., веранду №1 площею 19,5 кв.м., веранду №ІІ площею 11,1 кв.м., підсобне №ІІІ площею 4,8 кв.м., коридор №1 площею 27,2 кв.м. підсобне №2 площею 9,6 кв.м., підсобне №3 площею 14,7 кв.м., підсобне №4 площею 9,7 кв.м. на плані технічного паспорта садибного будинку. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.06.2021 року відкрито провадження по справі та ухвалено здійснювати розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08.11.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позов з підстав зазначених в ньому та зазначив, що відповідач її не пускає до житла і живе вона в нежитловому приміщенні. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, пославшись на їх безпідставність та зазначив, що у відповідача є ключі від вхідних дверей до будинку і позивача з третьою особою користуються іншою половиною квартирою в яку в них є самостійний вхід. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що відповідач не чинить перешкоди позивачу у користуванні будинком, бо у позивача є ключі. В будинку є 2 вихода. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що у будинку є 2 входа, конфліктів між співвласниками він не бачив. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що відповідач не чинить перешкоди позивачу у користуванні будинком в якому є різні входи. Жодного разу вона не бачила позивача в будинку. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що відповідач не чинить перешкоди позивачу у користуванні будинком і у позивача є окремий вхід в будинок. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що відповідач не чинить перешкоди позивачу у користуванні будинком, бо у позивача є ключі. Будинок розділений на 2 частини у кожній з яких живе позивач та відповідач відповідно. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що відповідач не чинить перешкоди позивачу у користуванні будинком. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та допитавши свідків, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.12.2010 року спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] є його дочка [PERSON] на Ѕ частку майна та [PERSON] на Ѕ частку майна. Спадщина на яку видано це свідоцтво, складається з Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] (а.с17). Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS] власниками по ј частині є [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] належить Ѕ частина. Житлова площа становить 48,1 кв.м., загальна площа становить 167 кв.м. Кімната №2 має житлову площу 8,7 кв.м., кімната №3 має житлову площу 16,1 кв.м., кімната №5 має житлову площу 15,1 кв.м., кімната №6 має житлову площу 8,2 кв.м. (а.с.18-24). З витягу про державну реєстрацію прав від 30.12.2010 року вбачається, що [PERSON] є власником ј частини домоволодіння що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.25). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази на підтвердження обставин здійснення перешкод відповідачем позивачу у користуванні будинком, що знаходиться по [ADDRESS] . З огляду на це, у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Разом з цим, вимоги про встановлення порядку користування житловим будинком задоволенню не підлягають, з огляду на наступне. Відповідно до положень статей 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України). Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном. Оскільки спірні правовідносини не стосуються розподілу майна для припинення права спільної часткової власності і такий правовий режим майна зберігається, суд виділяє у користування сторін частину майна у натурі, що співмірна розміру їх часток у праві власності на спільне майно. При цьому допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним у зв`язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-1500цс15. Позивач просить суд визначити їй порядок користування житловими кімнатами житловою площею 24,8 к.в.м., що не співмірно розміру її частки,яка становить12,025 кв.м. ( 48,1 кв.м./4) у праві власності на спільне майно та вдвічі її перевищує і є істотним відхиленням від її реального розміру. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed