Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеною позовною заявою до відповідачки, в якій просив суд виключити з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про [PERSON] , як батька, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачкою 04 березня 2016 року був зареєстрований шлюб, який рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 серпня 2017 року було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідачка [INFO] народила дитину, батьком якої при реєстрації народження дитини вказаний позивач на підставі ч. 2 ст. 122 СК України. Позивач не вважає себе батьком дитини, оскільки перебуваючи в зареєстрованому шлюбі сторони разом не проживали, спільне господарство не вели, не дбали одне про одного, тому бути батьком народженої відповідачкою дитини він не може бути, у зв`язку з чим звернувся до суду з зазначеною позовною заявою. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але до суду від представника позивача надійшла письмова заява, в якій просив суд розглянути справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, але до суду від неї надійшла письмова заява, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги позивача визнала повністю, не заперечувала проти задоволення позову. Представниця третьої особи у судове засідання не з`явилася, але до суду від неї надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності, розгляд справи поклалася на розсуд суду. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши та оцінивши надані сторонами письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню і такий висновок суду ґрунтується на наступному. Судом встановлено, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з оспорюванням батьківства, тому при вирішенні спору між сторонами слід керуватися Сімейним Кодексом України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 серпня 2017 року, шлюб, зареєстрований 04 березня 2016 року Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 17, між [PERSON] (а.с. 5, 6, 7-9), позивачем по справі, та [PERSON] (а.с. 70), відповідачкою по справі, розірвано (а.с. 56). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 березня 2018 року, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1444, [PERSON] народилася [INFO] , батьком якої зазначено [PERSON] , позивача по справі, матір`ю [PERSON] , відповідачку по справі (а.с. 4). Як вбачається з висновку генотипоскопічного дослідження № 33438 від 01 грудня 2021 року, медико-генетичного центру «Мама-Папа», біологічне батьківство [PERSON] , позивача по справі, відносно дитини [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження виключається, ймовірність батьківства складає 0% (а.с. 37-54). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд першої інстанції при вирішенні справи виносить рішення на підставі належних та допустимих доказів, досліджених в судовому засіданні відповідно до глави 3 ЦПК України. Стаття 81 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами згідно ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам, зазначеним у\~статтях 77-80 ЦПК України. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 229 ЦПК України, суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Згідно з ч. 2 ст. 122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу походить від подружжя. Відповідно до ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. З досліджених у судовому засіданні письмових доказів судом встановлено, що запис про батька [PERSON] , позивача по справі, в актовому запису № 1444 про народження дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] , вчинено відповідно до приписів ч. 2 ст. 122 СК України, оскільки дитина народилася до спливу десяти місяців після припинення шлюбу. Згідно звимогами ч. 1, ч. 2 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 122 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року судам роз`яснено, що предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. В судовому засіданні [PERSON] , позивачем по справі, доведено, що він не є біологічним батьком дитини [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується висновком генотипоскопічного дослідження № 33438 від 01 грудня 2021 року. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги визнання позову [PERSON] , відповідачкою у справі, суд вважає, що в судовому засіданні обставини, на які посилався [PERSON] , позивач по справі, як на підставу своїх вимог, були підтверджені належними доказами, оскільки в судовому засіданні доведено відсутність кровного споріднення між позивачем та малолітньою [PERSON] , яка народилася [INFO] , оскільки на час зачаття дитини позивач хоча і перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, але спільно не проживали, спільне господарство не вели, не дбали одне про одного, ніяких відносин не підтримували, що виключає можливість походження малолітньої [PERSON] від позивача. Позивач в актовому запису № 1444 про народження дитини [PERSON] зазначений батьком відповідно до приписів ч. 2 ст. 122 СК України через те, що на час народження дитини не пройшло десяти місяців після розірвання шлюбу між сторонами. Аналізуючи вищезазначені норми права, з`ясувавши встановлені судом обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, вирішивши чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] в повному обсязі та виключення з актового запису про народження дитини № 1444, складеного 28 березня 2018 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області відомостей про батьківство позивача, оскільки вимога позивача про виключення відомостей про нього як батька дитини з актового запису про її народження є обґрунтованою, відповідає вимогам закону. На підставі\~ст.\~ст.\~122,\~133,\~136 СК України,

Outcome: approved