Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП «ВЕГА-ГРУП», в якому просив стягнути неустойку за кожен день прострочення, починаючи з 31.12.2019 року по 31.12.2021 року. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 18.10.2018 року між ним та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу майнових прав «2/Н відповідно до умов якого Відповідач зобов`язався в 4-му кварталі 2019 року закінчити будівництво багатоповерхового будинку і після здачі будинку в експлуатацію передати в його власність вбудоване в будинок нежитлове приміщення площею в 156,40 кв.м. секція 3 на 1 поверсі та документи на це приміщення. Сплатив всю сумму, що була зазначена в договорі, але відповідач не виконав умови договору. Ухвалою суду від 10.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 29.09.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явились, надано до суду заяву в якій зазначено, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за їх відсутності. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; відзив відповідачем не подано, у зв`язку з чим, за відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, справа розглядається в порядку\~ст. 280 ЦПК України\~шляхом ухвалення заочного рішення на підставі доказів, що є у справі. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Судом встановлено, що 18.10.2018 року між [PERSON] та ПП «ВЕГА-ГРУП» укладено договір купівлі-продажу майнових прав №2/Н, за яким продавець зобов`язується передати у власність [PERSON] майнові права на нежитлове приміщення, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити майнові права, загальною площею 156,40 кв.м. Пунктом 2.5 Договору купівлі-продажу майнових прав №2/Н визначено, що запланований термін завершення будівництва та введення в експлуатацію об`єкта нерухомості 4 квартал 2019 року. Пунктом 2.6 Договору зазначено, що термін вказаний у 2.5 може бути змінений з обов`язковим повідомленням покупця, що не є порушенням зобов`язань з боку продавця, але тягне за собою додаткові зобов`язання для продавця по відношенню до покупця. Таке письмове повідомлення повинно бути надіслано цінним листом або кур`єром. Відповідно до пункту 7.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань сторони несуть відповідальність, передбачену Договором та чинним законодавством. Матеріали справи не містять доказів про прийняття будинку в експлуатацію у строки визначені умовами договору. Позивачем проведений розрахунок пені за період з 31.12.2019 р. по 31.12.2021 р., що передували зверненню до суду в розмірі 44801092,8 грн. Згідно з частиною 1статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Частиною 2статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Згідно зі статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обов`язків щодо обраного ними кола відносин. Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін. Відповідно до частини 1статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини 1статті 527 ЦК Україниборжник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до частини 1статті 530 ЦК Україниякщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно достатті 610 ЦК Українипорушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки. Відповідно до частини 1статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Проценти на неустойку не нараховуються. Кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (ст. 617 цього Кодексу). Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків. Окрім того, згідно зі ст. 552 ЦК України, сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі. Сплата (передання) неустойки не позбавляє кредитора права на відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем порушено умови договору та не здано будинок у встановлений договором строк, внаслідок чого у позивача виникло право на отримання штрафних санкцій (пені). Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. За змістом ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що позивач не надав жодних доказів, які б встановлювали заподіяння йому моральної шкоди та не встановлено і причинного зв`язку між діянням відповідача та шкодою. Враховуючи викладене, позивачем не доведено факту заподіяння моральної шкоди, так і відповідно інших складових, які підлягають доведенню у даному спорі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial