Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Заставнівської міської об`єднаної територіальної громади в особі Заставнівської міської ради Чернівецького району Чернівецької області, в якому просить визначити йому додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 1,98 га, яка розташована на території Заставнівської міської ради Заставнівського району Чернівецької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач являється спадкоємцем вказаного майна померлої за заповітом. \~ З метою оформлення своїх спадкових прав він звернувся до державного нотаріуса із завою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, \~ але у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено, оскільки виявлено, що він пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. У встановлений законом термін не звернувся до нотаріуса у зв`зку із тим, що маючи правовстановлюючі документи на право власності на майно , зможе оформити право на спадщину в будь-який час. З цих причин пропустив строк для подання заяви для прийняття спадщини та просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в с удовому порядку. Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу роглядати у його відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у його відсутності. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.10.2013. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку розміром 1,98 га, яка розташована на території Заставнівської міської ради Заставнівського району Чернівецької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, згідно якого усе своє майно, що буде належати їй на день її смерті, де б воно не знаходилось з чого не складалось, і взагалі все, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] . Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Частина 1 ст. 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Разом з тим, особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом зазначеної норми, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має ураховувати, що такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», - вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленомустаттею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. 03.08.2022 позивач звернувся до Заставнівької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.08.2022 . Судом встановлено, що у шестимісячний строк після відкриття спадщини, позивач не звернувся до нотаріуса, оскільки вважав, що маючи правовстановлюючі документи на майно зможе оформити право на спадщину в будь-який час. Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Крім того, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32)). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, і має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява № 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-ІХ). Ураховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, а також «законне сподівання» на отримання «активу», суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та наявність підстав для визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , терміном два місяці.

Outcome: approved