Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду у розмірі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 27.03.2020 року близько 09 год. 00 хв. в [ADDRESS] , [PERSON] наніс йому 5-6 ударів рукояткою сокири по голові, тулубу та кінцівках, чим заподіяв йому тілесні ушкодження. Згідно з висновком судового медичного експерта № 21 від 28.04.2020 у позивача виявлені синці навколо лівого ока, правої кисті, спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та рана у ділянці лівої брови, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження характерні для дії тупого твердого предмета видовженої форми, яким могла бути рукоятка сокири та утворилися не менше як від шести ударів і за давністю їх спричинення відповідають вищезазначеній даті 27.03.2020. В провадженні сектору дізнання відділення поліції № 2 Броварського РУ ГУНП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020110170000105 від 28.03.2020, за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 126 КК України. Отримані від [PERSON] тілесні ушкодження супроводжувались заподіянням позивачу фізичного болю та душевними стражданнями, які в повній мірі не дають можливості позивачу реалізовувати свої плани на життя, зумовили погіршення взаємовідносин з оточуючими, погіршили стан його здоров`я і душевної рівноваги. Вважає, що розмір його душевних страждань має бути оцінений судом в 50000,00 гривень, які виражають глибину і тривалість завданих йому страждань. Від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, враховуючи наступне. 27.03.2020 року близько 09 год. 00 хв. в с. Аркадіївка Згурівського (Броварського) району Київської області по вул. Полтавська, між ним та [PERSON] виник словесний конфлікт, в ході якого [PERSON] ображав відповідача нецензурною лайкою та погрожував убити. Після цього, [PERSON] дістав з салону автомобіля дерев`яну палицю черенок від сокири, та намагався нанести [PERSON] удар палицею по голові. Сприймаючи погрози реально, відповідач з метою захисту свого життя та здоров`я, став захищатись та вихватив з його рук палицю. 27.02.2020 року [PERSON] звернувся до Згурівського відділення поліції про вчинення [PERSON] відносно нього злочинних діянь. Дізнавшись про подану відповідачем заяву, [PERSON] 28.03.2020 року також звернувся до поліції про те, що відповідач наніс йому тілесні ушкодження. За заявами внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. На даний час поліцією проводиться досудове розслідування по вказаних кримінальних провадженнях. Після винесення законного рішення за наслідками кримінального провадження, відповідач має намір звернутися до суду із позовною заявою про відшкодуванням [PERSON] матеріальних збитків та нанесеної моральної шкоди. Вважає, що провадження у даній цивільній справі має бути зупинено до набрання законної сили судовим рішенням за наслідками розгляду кримінального провадження № 12020110170000105. У справі судом вчинено наступні процесуальні дії. Ухвалою від 01 червня 2021 року суддею Згурівського районного суду Київської області Хижним Р.В відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання сторони відповідача про зупинення провадження. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 15 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Задоволено клопотання про виклик свідків. Витребувано докази а саме зобовязано Відділення поліції № 2 Броварського РУП ГУНП в Київській області надати Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань про внесенні відомостей про кримінальні правопорушення за заявою [PERSON] від 27.03.2020 року та за заявою [PERSON] від 28.03.2020 року, зобовязано [PERSON] надати до суду протягом п`яти\~днів\~з\~дня отримання\~ухвали оригінал висновку експерта № 21 від 28.04.2020 року за результатами проведення судово-медичної експертизи. Позиції сторін полягали в наступному. Позивач [PERSON] та його представники [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, просили позов задовольнити. Позивач та його представники надали суду пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позову та дали пояснення аналогічні зазначеним у відзиві на позовну заяву. В ході судового розгляду судом були встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Показами свідків встановлено наступне. Свідок [PERSON] показав, що є приятелем [PERSON] , сина [PERSON] . В березні 2020 року (точної дати він не пам`ятає), вранці, він разом з [PERSON] та [PERSON] їхали в автомобілі. В цей час їх підрізав інший автомобіль. [PERSON] вийшов з автомобіля щоб розібратися. З іншого автомобіля вийшов [PERSON] , який тримав палку в руках, та почав проявляти агресію до [PERSON] , а потім вдарив останнього палицею по нозі. [PERSON] захищаючись відібрав палку у нападника. Потім з автомобіля вийшов [PERSON] та почав їх розбороняти. Хто саме [PERSON] чи [PERSON] наносив удари [PERSON] свідок не бачив. Свідок [PERSON] показав, що є сином [PERSON] . Під час інциденту, що відбувся 27.03.2020, він бачив, як [PERSON] вийшов із свого автомобіля, тримаючи в руках дерев`яну палицю, схожу на топорище. Свідок бачив, як [PERSON] замахувався палицею на [PERSON] , та як останній вихопив вказану палицю. Свідок не бачив, чи наносили один одному удари [PERSON] та [PERSON] , оскільки із свого місця в автомобілі він не мав можливості бачити всю подію. Свідок [PERSON] показала, що позивача та відповідача вона добре знає. Вранці близько 10 години 27.03.2020 вона знаходилась вдома в с. Аркадіївка. Біля двору вона побачила два припарковані автомобілі, які належать [PERSON] та [PERSON] відповідно, та вийшла дізнатись, що сталось. Підійшовши ближче, свідок побачила, що [PERSON] про щось розмовляє з [PERSON] та його сином [PERSON] . Свідок бачила, як [PERSON] вдарив [PERSON] по ногам та по спині. Також свідок бачила, як [PERSON] вдарив [PERSON] по обличчю. Свідок [PERSON] показав, що є кумом [PERSON] та колись вони разом працювали. У березні 2020 року (точної дати він не пам`ятає) він зателефонував [PERSON] щоб той допоміг завести автомобіль з буксира. [PERSON] приїхав та допоміг завести автомобіль свідка. В цей час до них на своєму автомобіль під`їхав [PERSON] . Останній підійшов до [PERSON] та почав з`ясовувати стосунки. Після цього, [PERSON] намагався вдарити [PERSON] , але останній відхилився. Потім, [PERSON] сказав, що приведе своїх хлопців щоб вони побили [PERSON] та поїхав геть. Після цього, свідок та [PERSON] роз`їхались у справах. Пізніше свідок дізнався, що [PERSON] побили. Що було в автомобілі [PERSON] він не бачив. Дослідженими письмовими доказами встановлено наступне. 28.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 12020110170000105 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, по факту спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] (а.с.54-55 витяг з ЄРДР). 28.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 12020110170000106 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, по факту спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] (а.с.56 витяг з ЄРДР). Згідно з висновком судового медичного експерта № 21 від 28.04.2020 у [PERSON] виявлені синці навколо лівого ока, правої кисті, спини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та рана у ділянці лівої брови, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження характерні для дії тупого твердого предмета видовженої форми, яким могла бути рукоятка сокири та утворилися не менше як від шести ударів і за давністю їх спричинення відповідають вищезазначеній даті 27.03.2020 (а.с. 137-139 - копія висновку експерта). Згідно з висновком судового медичного експерта № 21 від 27.09.2021, при судово-медичній експертизі по медичні документації консультативного заключення рентгенолога «КО СМЕ» у [PERSON] виявлені: закрита травма лівого колінного суглоба у вигляді розриву медіального меніска. Контузія відростків стегнової та великогомілкової кісток. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету, по строку можуть відповідати 27.03.2020, та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, так як для загоєння пошкоджень у ділянці лівого колінного суглобу та відновлення його функції необхідний термін більше 21 доби (а.с. 94-96 копія висновку експерта). Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Згідно ч.ч. 1,3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до п.п. 1,3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Згідно зі ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 23 ЦК України визначає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивач [PERSON] зазначає, що завдана йому моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав внаслідок спричинення йому [PERSON] тілесних ушкоджень. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 50 000,00 гривень, проте жодних обґрунтувань визначення такого розміру не наводить. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду необхідно встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому, кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами. Оцінюючи добуті в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку, що на час ухвалення даного судового рішення протиправність дій відповідача не встановлена, у кримінальних провадженнях по факту спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] та [PERSON] тривають досудові розслідування, а тому звернення позивача до суду із цим позовом є передчасним. Оскільки рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, суд вважає, що позовні вимоги є недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір віднести за рахунок держави, так як позивач при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Законом України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed