Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача в якій просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягнення з часу подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з 28.05.2013 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, наразі вирішується питання про його розірвання. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, добровільної угоди між сторонами не досягнуто, позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання дітей. Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 серпня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та подав відзив на позов. У відзиві відповідач зазначив, що вимоги позивачки є необґрунтованими та не відповідають дійсності з наступних підстав: відповідач дійсно офіційно працює зварювальником на ПП «ТРАНС-АВТО-Д», розмір заробітної плати складає 5433,75 грн., що підтверджується довідкою про доходи ПП «ТРАНС-АВТО-Д» від 14.09.2022 №143. На вимогу позивачки він, покинув колишнє помешкання, яке повністю облаштоване для проживання, лишивши його дружині та дітям, та переїхав на постійне місце проживання до своїх батьків за адресою: [ADDRESS] , тому змушений щоденно добиратися до місця роботи і одночасно шукати помешкання у м. Волочиськ, через що має додаткові витрати. Від виконання своїх батьківських обов`язків не ухилявся та добровільно надавав кошти в максимально можливому розмірі на утримання дітей. Тому просив суд ухвалити рішення про стягнення аліментів на дітей в розмірі 1400 грн. на кожну дитину щомісяця, не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з часу подачі заяви, до досягнення дітей повноліття. Також, відповідач зазначив, що позивачка працює в Тарнорудській ЗОШ І-ІІІ ступенів Волочиської міської ради вчителем старших класів та просив суд витребувати у Відділі освіти, молоді та спорту Волочиської міської ради відомості щодо розміру заробітної плати [PERSON] . Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення, що відповідає положенням ст.258 ЦПК України. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З приводу заявленого відповідачем клопотання про витребування доказів суд зазначає наступне. Відповідно ч.4 ст. 83 ЦПК України якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Відповідно ч.1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Так, відповідач заявив клопотання про витребування з Тарнорудської ЗОШ І-ІІІ ступенів Волочиської міської ради відомостей щодо заробітної плати позивачки. В той же час, відповідач всупереч заявленим вимогам в клопотанні про витребування доказів не зазначив причини, з яких такий доказ не може бути поданий ним особисто. З огляду на викладене клопотання про витребування доказів задоволенню не підлягає. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2013 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 57, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 28 травня 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 серпня 2014 року, актовий запис № 199, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 24 грудня 2019 року, актовий запис № 253, відповідно до яких батьком є [PERSON] - відповідач у справі. Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення в суд з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі відсутня домовленість (договір) щодо сплати аліментів на утримання дитини. Статтею 51 Конституції України передбачено обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Крім того, в ст. 180 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач свій обов`язок щодо участі в матеріальному утриманні своїх неповнолітніх синів не виконує. У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Вирішуючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд зауважує наступне. Так, як зазначено вище батьки несуть рівний обов`язок щодо утримання своїх дітей. Позивачкою не надано будь-яких доказів щодо свого матеріального становища та спроможності забезпечувати спільних дітей. Згідно довідки, виданою ПП «Транс-Авто-Д» від 14.09.2022 року № 143, відповідач працює на посаді електрогазозварювальника та отримує дохід: червень 3350 грн., липень 6750 грн., серпень 2022 року 6750 грн.. З огляду на викладене, стягнення з відповідача аліментів в розмірі 5000 грн., позбавить його права на мінімальне забезпечення своїх умов життя, оскільки, в його розпорядженні залишаться кошти, які є меншими за прожитковий мінімум встановлений державою. Таким чином, суд вважає справедливим та обґрунтованим стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дітей в розмірі 1500 грн. щомісячно на кожну дитину. В той же час, вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають з огляду на таке. Як зазначено в постанові ВС в складі суддів КЦС від 12.09.2018 року № 459/2181/17 суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. В силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн., так як позивач звільнений від сплати судового збору за подання даного позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial