Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 19.09.2022р. задоволені позовні вимоги: розірвано договір довічного утримання (догляду) від 16 вересня 2016р., укладений між [PERSON] (код [NUMBER] ) та [PERSON] (код [NUMBER] ), посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Елеонорою Антонівною та зареєстрований у реєстрі за №6926 та стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір. До суду віз позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на її користь витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги. Зазначено, що між [PERSON] та адвокатом Сененко К.В. 20.09.2021р. був укладений договір про надання правової допомоги, Оплата правової допомоги складає 14000грн., що передбачено п.4.1 договору. Ці кошти були сплачені позивачем адвокату, а тому просить їх стягнути з відповідача на свою користь. Відповідачем подані письмові заперечення проти заяви, в якій зазначено, що оскільки ним оскаржено судове рішення в апеляційному порядку, то є недоцільним розгляд заяви щодо розподілу судових витрат. В судове засідання позивач та третя особа не з`явились, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача просила задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення, враховуючи доведеність обставин про сплату позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 14000грн. В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на свої письмові заперечення. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що заява позивача підлягає до задоволення за таких підстав: встановлено, що рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 19.09.2022р. задоволені позовні вимоги: розірвано договір довічного утримання (догляду) від 16 вересня 2016р., укладений між [PERSON] (код [NUMBER] ) та [PERSON] (код [NUMBER] ), посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Елеонорою Антонівною та зареєстрований у реєстрі за №6926 та стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при подачі позову. Дане судове рішення не набрало законної сили. В позовній заяві позивачем зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, в тому числі витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги адвоката, які становлять 14000грн. Крім того, під час розгляду справи по суті представником позивача було зазначекно, що докази на підтвердження понесених витрат будуть надані до суду відповідно до ч.8 ст. 141 ЦЙПК України. Відповідна заява стороною позивача подана до суду 22.09.2022р. Крім того, підтверджено порядок та строки подання такої заяви, враховуючи учасників справи. Вказану заяву прийнято судом до розгляду. У матеріалах справи наявні документи, які досліджені судом: договір про надання правничої допомоги без номера від 20.09.2021р., укладеного між [PERSON] та адвокатом Сененко К.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю (його копія), ордер на надання правничої допомоги від 23.09.2021р. (його копія), прибутковий касовий ордер б/н від 20.09.2021р., відповідно до якого адвокатом отримано від [PERSON] 14000грн. відповідно до договору від 20.09.2021р. Слід також зазначити, що відповідно до п.4.1 договору, за надання правової допомоги за даним договором клієнт сплачує адвокату гонорар, обумовлений сторонами в розмірі 14000грн. На думку суду, вказані докази є належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 76-82 ЦПК України. Порядок та строки подачі доказів позивачем дотримані. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року №5076-VI. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати (п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Як передбачено ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України). Як передбачено ч.3 ст. 141 ЦПК, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Отже, встановлено, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Таким чином, як на думку суду, знайшли своє підтвердження доводи сторони позивача про понесені нею витрати на професійну правничу допомогу адвоката під час розгляду даної цивільної справи. Крім того, суд враховує той факт, то розмір витрат є справедливим, не завищеним і співмірним з тим обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт - складена та підписана позовна заява, зібрані та надані докази, складання та подача клопотань (заяв), участь у судових засіданнях по справі, тощо), часом та якістю, що дає підстави для задоволення заяви сторони позивача. Слід також зазначити, що доводи заперечень відповідача щодо заяви про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про витрати на правничу допомогу адвоката, як на думку суду, є безпідставними. Підстав для зменшення розміру таких витрат, суд не вбачає. Також слід зазначити, що відповідачем не зазначено обставин щодо неспівмірності вказаних витрат, незважаючи на норми ЦПК України. Отже, заява про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги адвоката у розмірі 14000грн., підлягає до задоволення, оскільки є обгрунтованою та доведеною дослідженими в судовому засіданні доказами. На підставі викладеного та

Outcome: approved