Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

19 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що [INFO] помер чоловік заявника [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. За життя [PERSON] заповіту не складав. Спадкоємцями за законом першої черги, окрім заявника, є діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] , які спадщину після смерті батька не прийняли. Місце проживання спадкодавця зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , де він і проживав до дня смерті. Заявник проживала разом із ним за вказаною адресою без реєстрації, оскільки її місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Вказуючи, що відсутність реєстрації у встановленому законом порядку місця проживання разом із чоловіком унеможливлює прийняття нею спадщини після його смерті, просила встановити факт, що вона постійно проживала разом із [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини після його смерті. Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали із викладених у ній підстав та просили її задовольнити. Заінтересовані особи у судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви [PERSON] . Заслухавши учасників судового процесу, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до частини другої\~статті 315 Цивільного процесуального кодексу України\~у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в селищі міського типу Луків Ковельського району Волинської області (а. с. 10) і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно (а. с. 12-15). Заявник є дружиною спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 16). Відповідно до довідки Луківської селищної ради Ковельського району Волинської області від 31 серпня 2022 року № 707 [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав по день своєї смерті за адресою: [ADDRESS] . На день його смерті разом із ним проживала без реєстрації його дружина [PERSON] (а. с. 11). Згідно з відміткою у паспорті заявника [PERSON] місце її проживання з 31 липня 2007 року зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (а. с. 8-9). Факт постійного спільного проживання заявника із чоловіком [PERSON] по день смерті останнього в судовому засіданні також підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] . Як встановлено у ході розгляду справи, заявнику підтвердження факту постійного проживання з [PERSON] необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті останнього, оскільки приватний нотаріус Гут А.П. листом від 14 вересня 2022 року № 145/01-16 відмовив заявнику в оформленні її прав на спадкове майно у зв`язку з відсутністю підтвердження її постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини (а. с. 17). З витягів зі Спадкових реєстрів видно, що [PERSON] за життя заповітів не складав, спадкова справа після його смерті не заводилася, свідоцтва про спадщину не видавалися (а. с. 26-27). Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] , які є дітьми спадкодавця, у судовому засіданні вказували, що не претендують на спадщину після смерті батька і проти задоволення заяви їхньої матері [PERSON] не заперечують, що об`єктивно свідчить про відсутність спору про право між ними та заявником. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також враховуючи, що відсутність реєстрації місця проживання заявника з спадкодавцем унеможливлює оформлення заявником права на спадщину, надані заявником докази на підтвердження факту постійного проживання з спадкодавцем у контексті положень статей 77-80\~Цивільного процесуального\~кодексу України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про спадкове майно, то суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є підставною та її належить задовольнити. Відповідно до частини сьомої статті 294\~Цивільного процесуального\~кодексу України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved