Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

У квітні 2021 року АТ «КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення коштів за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір без номеру від 23 січня 2014 року, відповідно до умов якого позивач надав йому кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на картку, [PERSON] користувався кредитною карткою, [INFO] помер, на момент смерті заборгованість за кредитом складала 7748 грн. 18 коп. (тіло кредиту), відповідачі по справі є спадкоємцями [PERSON] , позивач звернувся до нотаріальної контори із претензією кредитора. Ухвалою від 19 травня 2021 року було відкрито провадження у справі, вирішено питання щодо витребування доказів. Ухвалою від 28 жовтня 2021 року вирішено питання про витребування доказів. В судове засідання 19 жовтня 2022 року сторони не з`явились , надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», яке в подальшому змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір без номеру від 23 січня 2014 року, відповідно до умов якого позивач надав йому кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на картку, що підтверджується копією заяви [PERSON] від 23.01.2014 р. (а.с. 40). З наданої позивачем копії виписки руху коштів за рахунком [PERSON] вбачається, що він користувався кредитною карткою [NUMBER] , станом на 15 червня 2019 року заборгованість складала 7765 грн. 82 коп., в подальшому внаслідок безспірного списання коштів з іншої картки та зарахування відсотків заборгованість станом на 30.04.2020 р. склала 7747 грн. 18 коп. (а.с. 13-38). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 128) З копії спадкової справи, заведеної після його смерті Малиновською державною нотаріальною конторою у м.Одеса вбачається, що її було заведено за претензією позивача, яка надійшла 02 квітня 2020 року, із заявами про прийняття спадщини або із заявами про відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався, відомості про складені [PERSON] заповіти відсутні (а.с. 126-135). З копії актового запису про народження [PERSON] вбачається, що відповідачі є його батьками. (а.с. 156-157). З довідки про реєстрацію місця проживання відповідачів вбачається, що вони були зареєстровані разом із [PERSON] за адресою [ADDRESS] станом на 15.06.2019 року, зареєстровані за вказаною адресою з 26.09.1988 р. (а.с. 109) Згідно ст.\~1216\~ЦК\~України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.\~1218\~ЦК\~України до складу входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про прийняття відповідачами спадщини після смерті їх сина [PERSON] , їх частки у спадщині є рівними. Таким чином, зобов`язання [PERSON] перед позивачем щодо сплати заборгованості за кредитним договором б/н від 23.01.2014 року, з моменту відкриття спадщини перейшли до відповідачів. Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Відповідно до ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора спадкодавця повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Закон не ставить можливість задоволення вимог кредитора в залежність від наявності спадкового майна, проте захищає спадкоємців від надмірного стягнення, обмежуючи можливість задоволення претензій кредитора в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості [PERSON] за кредитним договором б/н від 23.01.2014 року в сумі 7747 грн. 18 коп. в рівних частках з кожного, проте не безумовно, а лише в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позову в загальній сумі 2270 грн. 00 коп. в рівних частках з кожного.

Outcome: partial