Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

06.09.2022 року заявниця звернулась до суду із заявою, в якій просить суд встановити факт розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, актовий запис № 99 від 31 липня 2014 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.09.2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи на 13.10.2022 року об 11 годині 30 хвилин. 13.10.2022 року учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце слухання справи належним чином та своєчасно. Представник заявниці подала до суду заяву, в якій просила вимоги задовольнити, справу розглядати без її особистої участі. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заяву необхідно задовольнити. Судом встановлено, що 11 січня 2013 року Виконавчим комітетом Гресівської селищної ради м. Сімферополя Автономної Республіки Крим між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №06, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 січня 2013 року. Сімейне життя подружжя не склалося. Дітей у шлюбі не було. З 2013 року подружжя проживає окремо та не веде спільне господарство. Судом встановлено, що 31 липня 2014 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про розірвання шлюбу №000000000900 від 31.07.2014 року, актовий запис № 99 від 31 липня 2014 року № 99, що виданий Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим (а.с.12). Також, судом встановлено, що даний факт підтверджується штампом в паспорті [PERSON] громадянки України, паспорт серії [NUMBER] , що виданий Залізничним РВ Сімферопольського МУ ГУМВС України від 09.01.20007 року (а.с.10). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій. Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», м. Сімферополь віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав та свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Відповідно до ч.1, ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження. Органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. За змістом ч. 3 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Відповідно до ст. 106 Сімейного кодексу України, подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана. Згідно з положеннями ст. 115 Сімейного кодексу України, розірвання шлюбу, здійснене в порядку, передбаченому статтями 106 і 107 цього Кодексу, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Розірвання шлюбу, здійснене органами державної реєстрації актів цивільного стану, засвідчується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Судом встановлено, що 22 серпня 2022 року адвокатом, в інтересах [PERSON] було подано заяву про отримання свідоцтва про розірвання шлюбу до Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). За результатами розгляду заяви, Шевченківський відділ ДРАЦС у м. Львові повідомив, що відповідно до відомостей, внесених до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в актовому записі про шлюб гр. [PERSON] та [PERSON] за №6 від 11.01.2013 року., складеному виконкомом Гресівської селищної ради м. Сімферополя Автономної Республіки Крим відмітка про розірвання шлюбу відсутня. Актовий запис про розірвання шлюбу даних громадян не виявлено. Отже, видати свідоцтво про розірвання шлюбу громадян [PERSON] та [PERSON] у Шевченківського відділу ДРАЦС у м. Львові немає підстав. На даний час заявниця не може отримати актовий запис про розірвання шлюбу, оскільки територія АР Крим є тимчасово окупованою та видані в АР Крим документи на території України не використовуються та не приймаються державними органами. Таким чином, судом встановлено, що отримати підтвердження факту розірвання шлюбу українського зразка неможливо, оскільки факт розірвання шлюбу відбувся на тимчасово окупованій території України, про що відповідний запис в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян України відсутній. Виданий Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим Витяг про розірвання шлюбу не засвідчує у встановленому порядку факту розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , що створює перешкоди та робить неможливим здійснення останньою права на вільне укладення шлюбу та реалізації інших, пов`язаних з цим фактом, прав заявниці. Враховуючи вищевикладене, для виходу з цієї правової ситуації, маючи на меті захист прав та інтересів заявника як громадянки України, для запобігання правовій невизначеності, необхідно встановити факт розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р., Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Пунктом 5 частини 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи, серед іншого, про встановлення факту розірвання шлюбу. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Outcome: approved