Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Керівник Жовківської окружної прокуратури - Сміхура-Скальська М. у інтересах держави в особі: Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області та 10 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Львівській області, 04.05.2022 року звернулася до Жовківського районного суду Львівської області із позовом, у якому просить стягнути з відповідача 135 650 грн. 00 коп. шкоди, завданої адміністративним правопорушенням та 2 481 грн. 00 коп. судового збору. Позовні вимоги мотивує тим, що 22.03.2022 року о 13 год. 14 хв. на пункт зв`язку 17 ДПРЧ 10 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Львівській області надійшло повідомлення від громадянина СІМЕР тел. [NUMBER] про пожежу на відкритій території у с. Мацошин, об`єктом пожежі зазначено - суха трава у с. Мацошин на території Жовківської територіальної громади. Окремо зазначає, що громадянин СІМЕР діяв відповідно до п. 1 розділу VII Правил пожежної безпеки в Україні затверджених наказом № 1417 від 20.12.2014 року МВС України за зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 року № 252/26697 яким передбачено, що у разі виявлення ознак пожежі (горіння) кожний громадянин зобов`язаний: негайно повідомити про це за телефоном 101. Для ліквідації наслідків надзвичайної ситуації (пожежі) пожежно-рятувальним підрозділом 17 ДПРЧ 10 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Львівській області, вжито комплекс заходів для локалізації та ліквідації надзвичайної ситуації (пожежі), а саме неконтрольованого процесу знищення або пошкодження вогнем майна, під час якого виникли чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища. Вогнем та продуктами горіння знищено суху рослинність на площі 400 метрів квадратних. Після ліквідації наслідків надзвичайної ситуації (пожежі) працівниками 17 ДПРЧ 10 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Львівській області встановлено, що 22.03.2022 року о 13 год. 40 хв. на відкритій території за адресою: с. Мацошин Львівського району Львівської області [PERSON] порушив «Правила пожежної безпеки в Україні» затверджені Наказом МВСУ № 1417 від 30.12.2014 року, а саме: здійснив розпалювання багаття для спалювання сухого листя, бадилля, сміття на території житлових будинків менше ніж 15 метрів від житлових та господарських будинків та споруд у вітряну погоду (п. 11.2. розділ VI правил) чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 175 КУпАП про що складено протокол серії ЛВ № 020702 від 22.03.2022 року. Постановою головного інспектора відділу ЗНС Львівського РУ ГУ ДСНС України у Львівській області ЛВ № 018522 від 24.03.2022 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1 700 грн. 00 коп., який сплачений цього ж дня згідно квитанції від 24.03.2022 року. Відтак, враховуючи те, що [PERSON] на момент звернення до суду заподіяну шкоду не відшкодував, тому просять позов задовольнити. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 30.05.2022 року зазначену справу направлено за підсудністю на розгляд Залізничного районного суду м. Львова (а.с. 84). Згідно супровідного листа Жовківського районного суду Львівської області № 444/763/22/5667/2022 від 15.06.2022 року зазначена справа надійшла до Залізничного районного суду м. Львова 20.06.2022 року (вх. № 9853) (а.с. 83). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2022 року у справі визначено головуючого суддю - Галайко Н. М. (а.с. 83). Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12.07.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с. 88). У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - достатності. Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що Листом Львівського РУ ГУ ДСНС України у Львівській області № 10-1125/58 від 25.03.2021 року проінформовано керівника Жовківської окружної прокуратури щодо пожежі, яка мала місце 22.03.2022 року о 13 год. 40 хв. на відкритій території (суха рослинність) за адресою: с. Мацошин Львівського району Львівської області. Зокрема вказано, що вогнем та продуктами горіння знищено суху рослинність на площі 400 кв.м. (а.с. 14). Протоколом про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 020702 від 22.03.2022 року стверджується, що [PERSON] , [INFO] , 22.03.2022 року о 13 год. 40 хв. на відкритій території за адресою: с. Мацошин Львівського району Львівської області [PERSON] порушив «Правила пожежної безпеки в Україні» затверджені Наказом МВСУ № 1417 від 30.12.2014 року, а саме: здійснив розпалювання багаття для спалювання сухого листя, бадилля, сміття на території житлових будинків менше ніж 15 метрів від житлових та господарських будинків та споруд у вітряну погоду (п. 11.2. розділ VI правил) чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 175 КУпАП (а.с. 25). Постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЛВ № 018522 від 24.03.2022 року, [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 175 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1 700 грн. 00 коп. (а.с. 26). Згідно копії квитанції № 105 від 24.03.2022 року встановлено, що [PERSON] сплатив штраф у сумі 1 700 грн. 00 коп. (а.с. 27). Листом ГУ ДСНС України у Львівській області № 5801.3010/5808 від 11.04.2022 року стверджується, що у відповідності до «Методичних рекомендацій щодо визначення збитків від пожеж» від 10.12.2012 року, показник витрат держави на виконання функцій забезпечення пожежної безпеки та гасіння пожеж на території Львівської області на 2022 рік складає 134 650 грн. 00 коп. (а.с. 23). У розрахунку показника витрат держави на виконання функцій забезпечення пожежної безпеки та гасіння представлена формула визначення витрат, згідно якої по загальному фонду державного бюджету на 2021 рік доведено кошторис та профінансовано на суму 620 292 061 грн., кількість виїздів на пожежі у 2021 році становила 3 708, кількість виїздів на хибні виклики про пожежі та хибні спрацювання АПС - 899. Сума виїздів складає 4 607. Таким чином, показник витрат держави на виконання функцій забезпечення пожежної безпеки та гасіння пожеж становить 134 650 грн. 00 коп. (а.с. 24). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди. Статтею 66 Конституції України передбачено обов`язок кожного не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов`язані: а) берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; б) здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; в) не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів; г) вносити штрафи за екологічні правопорушення; д) компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Громадяни України зобов`язані виконувати й інші обов`язки у галузі охорони навколишнього природного середовища відповідно до законів України. Окрім цього, згідно ч. 1 ст. 20 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» не допускається спалювання промислових та побутових відходів, які є джерелами забруднення атмосферного повітря забруднюючими речовинами та речовинами з неприємним запахом або іншого шкідливого впливу, на території підприємств, установ, організацій і населених пунктів, за винятком випадків, коли це здійснюється з використанням спеціальних установок при додержанні вимог, встановлених законодавством про охорону атмосферного повітря. Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Згідно ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до з ч. 3 ст. 40 КУпАП питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю. Як вбачається із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд також зазначає, що підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи, вина завдавача шкоди, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Збитки є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 167 ЦК України передбачено, що держава діє в цивільних правовідносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин. Відповідно до ст. 170 ЦК України передбачено, що держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Враховуючи наведене та те, що заподіяна відповідачем шкода у добровільному порядку не відшкодована, тому суд вважає, що така підлягає стягненню із [PERSON] . Також з відповідача підлягають стягненню судові витрати, що відповідає положенням ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved