Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

У липні 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 28.04.2015 року Виконавчим комітетом Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області, актовий запис № 10. В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що у них відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. 3 відповідачем спільного господарства не ведуть. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично з березня 2021 року сім`я припинила своє існування, у зв`язку з цим позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе. У зв`язку з військовою агресією рф позивач разом з дітьми була вимушена покинути місце проживання в смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області і зараз фактично проживає у м. Біла Церква Київської області. Зважаючи на зазначене вище та з метою забезпечення безпеки дітей, позивач та відповідач погодили, що розгляд справи про розірвання буде здійснюватись за місцезнаходженням позивача Білоцерківським міськрайонним судом Київської області. 16.08.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні з повідомлення (викликом) учасників справи. 22.09.2022 року позивач подала до суду заяву, в якій підтримала позов та просила задовольнити, розгляд справи проводити без її участі. 28.09.2022 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від відповідача [PERSON] надійшли заяви за вх. № 34503, 34501 про визнання позову з поясненням причин неприбуття в судове засідання 22.09.2022 року, а також проханням здійснювати розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 28.04.2015 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Виконавчим комітетом Новоолексіївської селищної ради Генічеського району Херсонської області, актовий запис № 10. Сторони мають двох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] фактично проживають в м. Біла Церква Київської області, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 27.06.2022 р. N 3248-5001800593, N 3248-5001800627 та N 3248-5001800646. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved