Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

12.07.2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 17.08.2002 року, актовий запис №504, відповідно до ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,\~ В обґрунтування\~позову\~позивач\~посилається на\~те,\~що\~спільне\~життя у\~них\~не\~склалося через\~різні\~погляди\~на життя,\~відсутність\~розуміння\~один до\~одного.\~ \~Шлюбно-сімейні\~відносини\~між\~ними припинені,\~спору щодо\~майна немає,\~ вони\~ проживають\~окремо,\~ сім*я\~фактично розпалася,\~від шлюбу\~дітей не\~мають.\~ Вважає, що подальше сімейне життя між ними неможливе, примирення між ними неможливе та суперечить їх інтересам, що має вагоме значення, просить розірвати шлюб. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05.09.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач та відповідач не з*явилися, повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду, у зв*язку з чим суд розглядає справу у їх відсутність, враховуючи строки розгляду справи. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити, судове засідання провести у її відсутність. Відповідач також надав до суду заяву, в якій з позовними вимогами про розірвання шлюбу згоден, просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб № [NUMBER] серії [NUMBER] , 17 серпня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 17 серпня 2002 року в відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №504. Судом встановлено, що подружжя спільного господарства та бюджету не ведуть,\~проживають окремо, їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином,\~ враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя та з урахуванням того, що примирення не відбулося, а позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач згоден на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить\~ інтересам\~ подружжя, що має\~ вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Outcome: approved