Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що [INFO] померла її маги - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина земельну частку (пай) КСП ім.Щорса, що знаходиться на території Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області. Згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Володарсько-Волинською райдержадміністрацією по Радицькій сільській раді, гр. [PERSON] , члену КСП ім.Щорса» видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0179180, що зареєстрований за №182, оригінал якого втрачений за невідомих позивачці обставин. Водночас, у виданому сертифікаті по батькові вказано « [PERSON] », а згідно свідоцтва про смерть її померла мати « [PERSON] ». Позивач вказує, що спадщину після смерті [PERSON] вона прийняла шляхом вступу у фактичне володіння та управління майном. Зазначає, що під час звернення до приватного нотаріуса щодо надання роз`яснення по оформленню спадкових прав на земельну частку (пай), що належала її матері [PERSON] , отримала відмову у видачі їй свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай) КСП ім.Щорса, що розташована на території Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, а саме Сертифіката про право на земельну частку пай серії ЖТ №0179180. Позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) КСП ім.Щорса, в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, згідно сертифіката серії ЖТ №0179180. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 20 вересня 2022 року відкрито провадження в справі та призначено підготовче судове засідання. У судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві просить справу розглядати без її участі. Представник відповідача, Хорошівської селищної ради, в судове засідання не з`явився, селищний голова подав до суду заяву про проведення судового засідання за відсутності представника селищної ради, зазначив що позов визнає. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Із копії рішення Володарсько-Волинського районного суду від 19.07.2022 року по справі №276/982/22 вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно відповіді відділу у Хорошівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №97-6-0.23-825/170-18 від 19.06.2018 року гр. [PERSON] - члену колективного сільськогосподарського підприємства ім.Щорса, яка проживала в с.Будо-Рижани Володарсько-Волинського району Житомирської області, згідно Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавались Володарсько-Волинською районною державною адміністрацією по Радицькій сільській раді, видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0179180, що зареєстрований за №182. Сертифікат виготовлявся в одному примірнику. Земельна ділянка у власність не надавалась. Листом приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Толстіхіної Н.Д. від 02.08.2022 року за вих.№256 [PERSON] як спадкоємцю за законом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно - право на земельну частку (пай) після смерті спадкодавця - [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки оригінал правовстановлюючого документа не було подано до нотаріуса та рекомендовано звернутись до суду. Згідно довідок виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №5, №6 від 19.01.2022 року [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована та проживала на день смерті за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за шість місяців до смерті, на день її смерті та протягом шести місяців після смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: [PERSON] , [INFO] - дочка, [PERSON] , [INFO] - зять. Відповідно до довідки виконавчого комітету Хорошівської селищної ради №7 від 19.01.2022 року [PERSON] фактично прийняла спадщину шляхом розпорядження особистим майном в шестимісячний термін після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно статті в газеті «Прапор» №31 від 19.08.2022 року сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0179180, виданий [PERSON] , члену КСП ім.Щорса, Радицької сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, вважати втраченим. Згідно відповідей державного нотаріуса Хорошівської державної нотаріальної контори від 30.09.2022 року за вих.№293/01-09, №301/01-16 спадкова справа до майна гр. [PERSON] , яка померла [INFO] , не заводилась. Згідно пунктів 1, 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 року) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року і застосовується до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини. Таким чином, оскільки спадкодавець [PERSON] померла [INFO] , то судом, відповідно, застосовуються положення Цивільного Кодексу УРСР (в редакції 1963 року), які діяли на час смерті спадкодавиці. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Статтями 529, 530 ЦК УРСР в редакції 1963 року, передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкодавець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , шляхом розпорядження особистим майном в шестимісячний термін після смерті спадкодавиці. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. На підставі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як вбачається з ч.5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» установлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року №899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. З роз`яснень п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. В судовому засіданні встановлено, що позивач, як спадкоємиця за законом, через відсутність правовстановлюючого документу, не може реалізувати своє право на спадкування після померлої матері. Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права. Згідно зі ст.8 Конвенції, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відсутність правовстановлюючого документу на право на земельну частку (пай) та неможливість його успадкування внаслідок цього має розцінюватися як невиправдане втручання в приватну сферу особи, є порушенням її прав, які потребують захисту в судовому порядку, а тому ефективним способом захисту, який є адекватним змісту порушеного права і не суперечить закону, є саме визнання права на частку (пай) за позивачами в порядку спадкування за законом. Як спадкоємець, що прийняв спадщину, позивач має право на оформлення спадкових прав, тому позовні вимоги підлягають до задоволення, порушене право позивача підлягає судовому захисту. Визнання права на земельну частку (пай) за позивачем буде відповідати принципу пропорційності в питанні захисту прав позивача, як спадкоємця. Враховуючи, що позивач, як спадкоємиця за законом, у встановлений законодавством строк фактично прийняла спадщину після смерті матері - [PERSON] , оскільки розпорядилась її особистим майном, що підтверджується довідкою Хорошівської селищної ради, але юридично не може оформити свої спадкові права в визначеному нотаріальному порядку, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документа, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай), який би підтверджував право померлої на вказану земельну частку (пай), що підтверджується матеріалами справи, а тому суд вважає, що позовні вимоги є такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved