Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

13.09.2022 року [PERSON] через представника - адвоката Оверченко Лілію Володимирівну звернулась до суду з позовом до Міністерства оборони України, Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просила встановити юридичний факт, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , яка загинула [INFO] внаслідок авіаудару на території Чернігівської області під час проходження військової служби як бойовий медик розвідувального взводу військової частини [NUMBER] , були членами однієї сім`ї, спільно проживали, вели спільне господарство та мали взаємні права та обов`язки. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] посилалася на те, що [INFO] її мати [PERSON] загинула внаслідок авіаудару на території Чернігівської області під час проходження військової служби як бойовий медик розвідувального взводу військової частини [NUMBER] . Позивач проживала однією сім`єю разом з матір`ю в будинку за адресою: [ADDRESS] , з 13 березня 2002 року, який належить на праві власності останній. За час проживання вони вели спільне господарство, мали взаємні права і обов`язки, спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту. Крім того, всі свята проводили разом в колі рідних та друзів. Чоловік позивача [PERSON] виконував дрібні ремонтні роботи та допомагав по господарству, сплачував за комунальні послуги з власного карткового рахунку. 11 квітня 2022 року позивач звернулась до Третього відділу Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168. На початку червня 2022 року позивач отримала Витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 20.05.2022 року №71 про повернення на доопрацювання документів, у зв`язку з необхідністю надати, зокрема судове рішення про встановлення факту спільного проживання, ведення спільного господарства та наявність між нею та загиблою [PERSON] взаємних прав та обов`язків. Встановлення даного факту має для позивача юридичні наслідки, оскільки від його встановлення залежить виникнення її права на одноразову грошову допомогу, передбачену п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168. Ухвалою суду від 16.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою задоволено заяву представника позивача - адвоката Оверченко Л.В. про виклик свідків (а.с.57-58). 29.09.2022 року представник відповідача Міністерства оборони України - Піддубний О.В. подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просив відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що позивач звертаючись до суду в порядку окремого провадження просить встановити юридичний факт, який згідно законодавства встановлюється в порядку окремого провадження. Крім того, в порушення вимог ч.4 ст.175 ЦПК України в позові не зазначено зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів. Також позивач не наводить належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що у неї та загиблої були взаємні права та обов`язки, спільний побут (а.с.71-74). Ухвалою суду від 04.10.2022 року задоволено клопотання представника відповідача Міністерства оборони України - Піддубного О.В. про проведення судового засідання у режимі відеоконференції (а.с. 81-82). В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Міністерства оборони України заперечив проти задоволення позовних вимог, з підстав, зазначених у відзиві на позов. Представник відповідача Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України заперечила проти задоволення позовних вимог. Відзив на позовну заяву не надала. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представників відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , яка народилась [INFO] , серії [NUMBER] , виданого 09 червня 1990 року, встановлено, що її матір`ю є [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з копій свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 21 грудня 2010 року (а.с.11) та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00035972055 від 28.06.2022 року (а.с.12-13), [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». [PERSON] на праві власності належала 1/5 частина житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] , що вбачається з копії договору купівлі-продажу, посвідченого 18.05.2001 року приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Білорус Н.В., зареєстровано в реєстрі за №891 (а.с.38-39). З копії будинкової книги за адресою: [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були зареєстровані у вказаній квартирі з 13.03.2002 року (а.с.28-32). Відповідно до копії довідки про склад сім`ї №5063 від 27.11.2015 року, виданої Бобринецькою міською радою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , для пред`явлення до органу праці та соціального захисту населення, до складу сім`ї [PERSON] зокрема входять донька [PERSON] та зять [PERSON] , який не зареєстрований, але проживає (а.с.25). Окрім того, актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї встановлено, що [PERSON] проживала разом з донькою [PERSON] та зятем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , разом вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, складали одну сім`ю, що підтверджується його копією (а.с.26-27). 13 липня 2018 року [PERSON] була призвана на військову службу, що вбачається з копії Витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 26.03.2022 року №87 (а.с.20). Згідно копії акта підключення абонента від 13.09.2019 року вбачається, що між ТОВ «ТК Дріада» та [PERSON] було укладено договір для надання послуг до мережі інтернет за адресою: [ADDRESS] (а.с.33). Як вбачається з копій квитанцій [PERSON] сплачувались комунальні послуги за електроенергію та газопостачання за адресою: [ADDRESS] (а.с.40-48). Згідно копії довіреності від 16 грудня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Кіріченко Г.М., зареєстровано в реєстрі за №1012, [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти її інтереси, зокрема учиняти правочини, користуватися та розпоряджатися майном (а.с.34-37). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 26.03.2022 року (а.с.18). Згідно копій лікарського свідоцтва про смерть №288 від 28.02.2022 року та довідки про причину смерті, тілесні ушкодження [PERSON] отримала внаслідок військових дій (а.с.15-16). 11 квітня 2022 року позивач звернулась до Третього відділу Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її матері сержанта [PERSON] , додавши до заяви перелік документів, що підтверджується копією заяви (а.с.22). Згідно копії Витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних виплат від 20.05.2022 року №71, комісія прийшла до висновку про повернення на доопрацювання документів поданих [PERSON] для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168, у зв`язку з необхідністю зокрема надання документів на підтвердження, що [PERSON] була членом сім`ї загиблої [PERSON] (а.с.24). Позивач [PERSON] , допитана в якості свідка за її згодою, пояснила, що загибла [PERSON] є її матір`ю. У 2010 році переїхала проживати з чоловіком [PERSON] у будинок, який належить її матері за адресою: [ADDRESS] . До цього проживала з матір`ю за вказаною адресою з 2000-х років по початок навчання. За вказаною адресою спільно проживали з матір`ю, мали спільний бюджет, спільно робили всі покупки: автомобіль, побутову техніку, меблі, речі, будівельні матеріали. Комунальні платежі сплачувалися за спільні кошти. Мати передала їй банківську картку по отриманню заробітної плати для здійснення витрат по ведення спільного господарства та на задоволення господарських потреб. Також мати видала на її довіреність на представництво інтересів. Свідок [PERSON] пояснив, що проживає за адресою: [ADDRESS] , по сусідству з померлою [PERSON] , яка доводиться матір`ю позивача [PERSON] . Позивач проживала спільно з матір`ю за адресою: [ADDRESS] приблизно з 2000-2001 років по даний час. Позивач з матір`ю постійно допомагали один одному, разом обробляли город. Коли позивач вийшла заміж, її чоловік [PERSON] почав проживати з ними за вказаною адресою та спільно вести господарство. [PERSON] була призвана на військову службу та коли приїздила особисто розповідала, що скидала гроші на картку доньки для ведення спільного господарства. Свідок [PERSON] пояснила, що знала померлу [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , та доводилась матір`ю позивача [PERSON] . Позивач проживала разом з матір`ю за вказаною адресою постійно з 2001-2002 років і по даний час. Разом вели спільне господарство, обробляли город, тримали домашню птицю, займалися будівництвом, за спільні кошти сплачували комунальні послуги, купували побутову техніку. Коли позивач вийшла заміж то разом із чоловіком обробляли город. Свідок [PERSON] пояснив, що позивач [PERSON] доводиться йому дружиною, а померла [PERSON] тещею. Одружився з позивачем 21.12.2010 року та проживали разом за адресою: [ADDRESS] . З дружиною і тещею вели спільне господарство, мали спільний бюджет, займалися будівництвом, купували будівельні матеріали. У 2018 році теща була призвана на військову службу та коли приїздила у відпустки спільно вели господарство. [PERSON] передала свою заробітну картку дочці, щоб остання отримувала кошти для продовження будівництва. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Визначений у ч.1 ст.315 ЦПК України перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, не є вичерпним, оскільки згідно з частиною другою зазначеної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно із ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 10.08.2022 року заяву [PERSON] , заінтересовані особи - Міністерство оборони України та Третій відділ Кропивницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, про встановлення юридичного факту того, що вона є членом сім`ї своєї загиблої матері [PERSON] залишено без розгляду з тих підстав, що під час розгляду справи у порядку окремого провадження виник спір про право, що підтверджується копією ухвали (а.с.49-51). Крім того, представником Міністерства оборони України заперечується наявність сімейних відносин між позивачем і її матір`ю, з огляду на що доводи Міністерства оборони України щодо необхідність встановлення даного факту в порядку окремого провадження є необґрунтованими. Згідно з приписами ст.16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, коло яких визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно з абз. 5 п.6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Нормами ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Звертаючись до суду із позовом на підтвердження юридичного факту, що позивач [PERSON] є членом сім`ї померлої матері [PERSON] , позивач долучила до матеріалів справи документи про зареєстроване її місце проживання в квартирі, яка на праві власності належала [PERSON] , документи, які підтверджують витрати, які здійснювались спільно з [PERSON] для організації побуту, сплату комунальних платежів, наявність письмових домовленостей про користування та розпорядження майном померлої. Крім того, з пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та позивача допитаного як свідка, судом встановлено, що [PERSON] проживала разом з матір`ю [PERSON] приблизно з 2000 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, взаємні права й обов`язки щодо утримання житла, а також піклувалися один про одного та надавали взаємну допомогу. Отже, надаючи оцінку поясненням свідків, доказам, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов до висновку про те, що відносини між позивачем та її матір`ю були сімейними, а тому підлягає встановленню юридичний факт того, що [PERSON] є членом сім`ї [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, однак не зазначає в резолютивній частині рішення статуси померлої на час смерті та причини її настання, оскільки з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що вони не оспорюються сторонами і виходять за межі предмету спору та судового розгляду.

Outcome: approved