Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів Демидівської селищної ради, Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області про відновлення меж земельної ділянки. В обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилалась на те, що є власником житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки площею 0,1395 га кадастровий номер 5621485512:01:000:0081 на якій розташований такий житловий будинок з господарськими будівлями. Згідно з будівельним паспортом земельної ділянки 1977-79 року, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5621485512:01:000:0081, вона має рівний контур, що утворює форму прямокутника. Натомість відповідно до даних Публічної кадастрової карти України земельна ділянка, що їй належить на праві власності має відмінну форму від тієї, що зазначена в будівельному паспорті 1977-79 років. Із зображення кадастрової карти очевидно, що межі земельної ділянки відмінні від тих, що є у будівельному паспорті, тобто частина належної їй земельної ділянки відійшла до сусіда із західної сторони, з яким на межі знаходиться зигзагоподібний паркан, що одним кутом прикріплений до її паркану. У позовній заяві позивач [PERSON] зазначала про те, що відповідно до будівельного паспорта земельної ділянки 1977-79 років на схемі земельної ділянки під номером [ADDRESS] , на якому раніше було місце вигулу птиці. У технічній документації станом на 2018 рік під номером 2 на схемі аналогічно розташований сарай, проте огород уже не належить їй, оскільки він з невідомих причин відійшов до сусіда, господарство якого розташоване з західної сторони її господарства. Таку розбіжність вважає істотною, оскільки технічна документація 2018 року не відповідає будівельному паспорту 1977-79 років, який є основою складання такої документації. У позовній заяві позивач [PERSON] також зазначила про те, що зверталася до Демидівської територіальної громади з запитом щоб встановити на основі яких правовстановлюючих документів здійснюється користування будинком та земельною ділянкою з західної сторони відносно її земельної ділянки. З вказаних підстав, посилаючись на допущення помилок при виготовленні технічної документації на землю, у позовній заяві позивач [PERSON] просила зобов`язати Управління Держгеокадастру у Дубенському районі Рівненської області, Відділ №3, внести зміни меж земельної ділянки, площею 0,1395 га, кадастровий номер 5621485512:01:000:0081, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що належить їй, [PERSON] , на підставі договору дарування земельної ділянки №2619 від 17 серпня 2018 року, шляхом відновлення межових знаків відповідно до будівельного паспорта 1977-79 років. Під час підготовчого засідання по даній справі позивач [PERSON] подала до суду заяву (клопотання) про зміну предмета позову, в якій просила залучити до участі у справі, як співвідповідача, [PERSON] , а також припинити порушення правил добросусідства шляхом зобов`язання [PERSON] пересадити або зрізати дерева (горіхи), що посаджені ним з порушенням будівельних норм, до 30 листопада 2022 року. В обгрунтування таких позовних вимог позивач [PERSON] зазначала про те, що її сусід [PERSON] порушує правила добросусідства, оскільки у 2020 році посадив три дерева (горіхи) на відстані 1,5 м від межі земельних ділянок, чим порушує державні будівельні норми, оскільки крона дерев в майбутньому затінятиме її земельну ділянку, виходитиме на її земельну ділянку. Добровільно зрізати дерева [PERSON] відмовився. На розгляд справи позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяви в яких просила справу розглянути без її участі. В судовому засіданні представник позивача адвокат Жегестовська К.Г. позовні вимоги позивача підтримала згідно заяви про зміну предмета позову, просила зобов`язати [PERSON] пересадити або зрізати дерева (горіхи), які посаджені ним з порушенням будівельних норм, до 30 листопада 2022 року. Представник відповідача Демидівської селищної ради на розгляд справи не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі та зазначив про те, що не заперечує проти позовних вимог позивача у разі встановлення підстав для їх задоволення в судовому порядку (а.с. 50 т. 1). Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області Накопалов Є.О. позовні вимоги позивача не визнав, заперечував щодо їх задоволення, а також просив провадження у справі закрити, оскільки відповідач Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області не порушувало ніяких прав чи законних інтересів позивача. Співвідповідач [PERSON] подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі (а.с. 68 т. 2). Представник співвідповідача [PERSON] адвокат Лейковський А.М. під час розгляду справи позовні вимоги позивача не визнав, вважав їх безпідставними, посилаючись на те, що суперечки щодо меж суміжних земельних ділянок позивача та співвідповідача, були у співвідповідача з сестрою позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] перебуває за кордоном та будь-яких претензій до співвідповідача щодо посаджених дерев не висловлювала. Суд, заслухавши представників сторін, показання свідка, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Ухвалою суду від 14 січня 2022 року провадження у цивільній справі №558/3/22 за позовом [PERSON] до Демидівської селищної територіальної громади Рівненської області, Управління Держгеокадастру у Дубенському районі Рівненської області Відділ №3 про відновлення меж земельної ділянки було відкрите. Ухвалою суду від 9 лютого 2022 року в справі №558/3/22 було замінено неналежного відповідача Демидівську селищну територіальну громаду Демидівського району Рівненської області, належним відповідачем Демидівська селищна рада, та замінено неналежного відповідача Управління Держгеокадастру у Дубенському районі Рівненської області, Відділ №3, належним відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області. Ухвалою суду від 8 липня 2022 року прийнято заяву позивача про зміну предмета позову та залучено до участі у справі, як співвідповідача, [PERSON] . Під час підготовчого засідання у справі представник позивача заявляв клопотання про залучення до участі у справі, як третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Ухвалою суду від 8 липня 2022 року у задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі у справі третьої особи було відмовлено. В ході підготовчого засіданні представник позивача надав до суду клопотання про виклик до суду як свідка [PERSON] . Таке клопотання представника позивача було задоволено судом. У поданому до суду відзиві на позовну заяву співвідповідач [PERSON] просив провести огляд доказів за місцем їх знаходження, а саме: провести огляд дерев на яких зрізані ніби-то ним гілки та які ростуть на земельній ділянці позивача [PERSON] , а також трьох дерев горіхів, які ніби-то в майбутньому затінятимуть земельну ділянку позивача. Вказане клопотання було задоволено судом. Проте, в подальшому представник співвідповідача відмовився від клопотання та така відмова була прийнята судом. Підготовче засідання у справі №558/3/22 проведено 15 серпня 2022 року. Судом не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із досліджених в судовому засіданні договору дарування земельної ділянки від 17 серпня 2018 року (а.с. 10, 11 т. 1), Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №134811065 від 17 серпня 2018 року (а.с. 12 т. 2), договору дарування житлового будинку від 17 серпня 2018 року (а.с. 13, 14 т. 1) та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №134803986 від 17 серпня 2018 року (а.с. 15 т. 2) встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а також земельної ділянки на якій розташований такий житловий будинок площею 0,1395 га, кадастровий номер 5621485512:01:000:0081, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Як встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] до суду подала позовну заяву в якій посилалась на порушення співвідповідачем [PERSON] меж її земельної ділянки, оскільки співвідповідач [PERSON] зайшов на її земельну ділянку, де зрізав частину груші, що росте на її земельній ділянці, а також посадив дерева (горіхи) на належній йому земельній ділянці, проте на відстані 1,5 м від межі її земельної ділянки. Посаджені [PERSON] дерева в майбутньому будуть затіняти її земельну ділянку. В судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання про те, що в березні 2020 року вона приїхала до будинку сестри [PERSON] (позивача по справі). Вона побачила, що зрізана частина дерева груші, яка росте на земельній ділянці сестри. Сусід [PERSON] їй говорив, що грушу зрізав він, а пізніше сказав, що грушу зрізали електрики. Вона також побачила, що [PERSON] посадив на своїй земельній ділянці, але на відстані 1,5 м від межі земельної ділянки позивача, три дерева горіха. На її прохання пересадити дерева [PERSON] обіцяв їх пересадити, а потім відмовився пересаджувати дерава та сказав, що дерева посадив його зять. З [PERSON] у неї конфліктів не було, конфлікти виникали між нею та зятем [PERSON] . Зять [PERSON] їй погрожував, ображав нецензурною лайкою. З приводу таких конфліктів вона зверталася з заявою в поліцію. За змістом статей\~15\~і\~16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2\~ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно з ч. 2 ст. 79 Земельного кодексу України (далі ЗК України) право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Ч. 3 ст. 79 ЗК України визначає, що право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд. В силу вимог ч. 2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. П. г) ч. 1 ст. 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. П. 6.1.41 ДБН України Б.2.2.-12:2019 «Планування і забудова територій» передбачено, що відстань від межі суміжної земельної ділянки до стовбурів дерев, які висаджуються, має бути від\~4 м до 6 м\~в залежності від величини крони (але не менше 1/2 діаметра крони дерева), а до кущів \~1,0 м.\~ Ст.\~12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що кожна із сторін по даній справі була належним чином поінформована про право надати суду будь-які докази для встановлення наявності або відсутності обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, а також прокоментувати їх. Крім того, сторони по справі не були позбавлені можливості повідомити суду й інші обставини, що мають значення для справи. Таким чином, кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Згідно із ч. 4\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Щодо посилань представника позивача, що повідомлення Демидівської селищної ради № 03-13/727 від 22 березня 2022 року підтверджує порушення співвідповідачем правил добросусідства, то суд зауважує, що таке повідомлення, надане на запит представника позивача, містить лише інформацію про те, що згідно записів погосподарської книги № 2 на 2016-2023 роки за [PERSON] обліковується домоволодіння по [ADDRESS] та обліковуються земельні ділянки площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та 0,79 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с. 130 т. 1). Згідно наданої до суду відповіді Демидівської селищної ради №03-13/1219 від 14 червня 2022 року на запит позивача [PERSON] (а.с. 154 т. 1) зазначається про те, що з питань розташування горіха на присадибній земельній ділянці [PERSON] , вважали недоцільним в літній період пересаджувати дерева. Також зазначено, що [PERSON] пообіцяв пересадити горіх восени. Також у такій відповіді зазначено, що згідно з державними будівельними нормами, відстань від межі суміжної земельної ділянки до висаджених стовбурів дерев становить від 4 до 6 м залежно від крони, але не менше половини її діаметру. Проте, вказані повідомлення не містять відомостей про посаджені співвідповідачем дерева, не містять відомостей на якій саме відстані дерева посаджені від межі суміжної земельної ділянки; чи такі дерева дійсно посаджені співвідповідачем та є в наявності на час звернення позивача до суду та на час розгляду справи судом. У позовній заяві позивач, а в судовому засіданні представник позивача посилались на те, що співвідповідачем посаджено три горіхи, а у повідомленні Демидівської селищної ради №03-13/1219 від 14 червня 2022 року зазначається про один горіх. До суду позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що беззаперечно підтверджували б порушення співвідповідачем правил добросусідства, зокрема висадження дерев з порушенням державних будівельних норм та зрізання частини дерева, що росте на земельній ділянці позивача. Показання свідка [PERSON] , на думку суду, не свідчать про те, що співвідповідач висадив дерева з порушенням державних будівельних норм, оскільки свідок не вимірювала відстань від дерев до межі земельної ділянки позивача. Із наданих до суду фотознімків неможливо встановити, де саме росте дерево, частина якого зрізана, а також неможливо встановити, які саме дерева зображені на фотознімках та яка відстань від дерев до межі земельних ділянок (а.с. 159, 160 т. 1). Рішення суду не може грунтуватися на припущеннях. Разом з тим, дослідженими доказами по справі встановлено, що на час звернення до суду з позовною заявою позивачем до позовної заяви не було додано жодного належного та допустимого доказу, що обгрунтовував би позовні вимоги позивача про порушення правил добросусідства. Надані до суду документи зібрані позивачем (датовані) після звернення до суду з позовною заявою. Судом неодноразово відкладалися підготовчі засідання, проте в ході проведення підготовчих засідань представниками позичавача не було надано доказів, що свідчили б про порушення співвідповідачем правил добросусідства, зокрема тих, що підтверджували б те, що [PERSON] посадив три дерева горіха з порушенням державних будівельних норм чи зрізав дерева позивача. Враховуючи вказані обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про недоведення позивачем позовних вимог, у зв`язку з чим у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. Оскільки позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, то відсутні підстави для стягнення понесених позивачем судових витрат з відповідачів (ст. 141 ЦПК України). У позовній заяві позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, посилалась на положення ст.ст. 16, 317, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 78, 79-1, 90, 106, 107, 152, 158 ЗК України. Застосування вказаних правових норм при вирішенні справи, суд вважає обґрунтованим. Відповідно до ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed