Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 17.05.2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Відповідно до даного договору позики відповідач отримав у борг від позивача грошову суму в розмірі 200\~000,00 грн., термін повернення до 01 вересня 2016 року. 17.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Відповідно до даного договору позики відповідач отримав у борг від позивача грошову суму в розмірі 4000,00 доларів США, термін повернення до 30 серпня 2016 року. 04.04.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Відповідно до даного договору позики відповідач отримав у борг від позивача грошову суму в розмірі 18\~200,00 доларів США, термін повернення до 04 серпня 2017 року. 10.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Відповідно до даного договору позики відповідач отримав у борг від позивача грошову суму в розмірі 190\~000,00 грн., термін повернення до 01 жовтня 2017 року. Таким чином, станом на цей час сума боргу відповідача по поверненню позики складає: за розписками від 17.05.2016 року і від 10.08.2017 року (у гривні): 200\~000,00 + 190\~000,00 = 390\~000,00 грн.; за розписками від 17.06.2016 року і від 04.04.2017 року (у доларах США): 4\~000,00 + 18\~200,00 = 22\~200,00 доларів США. Відповідач борг не повернув у призначений термін. У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь борг за договорами позики в сумі 390\~000,00 грн. та 22\~200,00 доларів США, судові витрати у розмірі 9\~479,15 грн.. В судове засідання представник позивача та позивач не з`явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. 11 листопада 2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази Як вбачається з матеріалів справи, 17.05.2016 року [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Відповідно до даного договору позики відповідач отримав у борг від позивача грошову суму в розмірі 200\~000,00 грн., термін повернення до 01 вересня 2016 року. 17.06.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Відповідно до даного договору позики відповідач отримав у борг від позивача грошову суму в розмірі 4000,00 доларів США, термін повернення до 30 серпня 2016 року. 04.04.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Відповідно до даного договору позики відповідач отримав у борг від позивача грошову суму в розмірі 18\~200,00 доларів США, термін повернення до 04 серпня 2017 року. 10.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, що підтверджується власноручно написаною розпискою відповідача. Відповідно до даного договору позики відповідач отримав у борг від позивача грошову суму в розмірі 190\~000,00 грн., термін повернення до 01 жовтня 2017 року. На час звернення позивача до суду відповідачем кошти не повернуті. Застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори. Відповідно до ст. ст. 526, 530, 629 ЦК України, зобов`язання маються виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в встановлені строки. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до\~ст.625\~ЦК України,\~боржник не\~звільняється від\~відповідальності за\~неможливість виконання\~ним грошового\~зобов`язання. Згідно до ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 статті 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України. Правові висновки про можливість ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц (провадження № 14-134цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18). Щодо можливості і порядку визначення в рішенні суду еквівалента суми боргу в національній валюті Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року в справі № 14-134цс18 вказала, що зазначення судом у своєму рішенні двох грошових сум, які необхідно стягнути з боржника, внесло двозначність до розуміння суті обов`язку боржника, який має бути виконаний примусово за участю державного виконавця. У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні. Частини 1\~ст. 81 ЦПК України\~визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України,\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Так, судом встановлено, що договори позики (розписки) між сторонами укладені 17 травня 2016 року,17 червня 2016 року, 04 квітня 2017 року, 10 серпня 2017 року, а саме з часу передачі позивачем відповідачу грошей в розмірі 200 000,00 грн., 4\~000,00 доларів США, 18\~200,00 доларів США та 190\~000,00 грн., але кошти так і не повернуті відповідачем позивачу. За урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 9\~479,15 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved