Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2022 року звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що розпорядженням органу приватизації при Пирятинському ремонтно транспортному підприємстві № 16 від 30 листопада\~1993року [PERSON] та [PERSON] передано безоплатно у приватну власність квартиру [ADDRESS] . На підставі вказаного розпорядження видано свідоцтво про право власності на житло від 10 грудня 1993 року, згідно з яким зазначена квартира належить вказаним особам на праві спільної сумісної власності. [INFO] [PERSON] помер. Спадкоємцем його майна є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] в рівних частках. Проте [PERSON] не має можливості вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном, оскільки правовстановлюючий документ на частину майна свідоцтво про право власності на житло від 10 грудня 1993 року втрачене. Отримати дублікат зазначеного правовстановлюючого документа позивач не має можливості, оскільки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-транспортне підприємство», яке є правонаступником Пирятинського ремонтно-транспортного підприємства, відсутні документи, на підставі яких можливо було б виготовити дублікат. Просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою від 26 серпня 2022 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву у якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримала у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові, про що подав відповідну заяву. Представники відповідача Пирятинської міської ради Лубенського арйону Полтавської області у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Представники відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ремонтно транспортне підприємство» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Клопотань чи заяв про відкладення чи перенесення розглядом справи до суду не надходило. Згідно ст.ст. 12, 81\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно зі ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом установлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] виданого 10 грудня 1993 року на підставі розпорядження органу приватизації при Пирятинському ремонтно- транспортному підприємстві від 30 листопада 1993 року квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] ( а.с. 11). Проте [PERSON] не має можливості вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном, оскільки правовстановлюючий документ на частину майна - свідоцтво про право власності на житло від 10 грудня 1993 року втрачене. Отримати дублікат зазначеного правовстановлюючого документа вона не має можливості, оскільки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ремонтно транспортне підприємство», яке є правонаступником Пирятинського ремонтно транспортного підприємства, відсутні документи, на підставі яких можливо було б виготовити дублікат (а.с. 12). [INFO] [PERSON] помер (а.с. 13). Спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його дружина [PERSON] та донька [PERSON] в рівних частках (а.с. 10). Згідно копії дубліката свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.2017, виданого приватним нотаріусом Пирятинського районного нотаріального округу Полтавської області Запорожець Оксаною Олександрівною, спадщину після смерті [PERSON] , а саме: Ѕ частку двокімнатної квартири [ADDRESS] прийнали його дочка [PERSON] та дружина [PERSON] по Ѕ частки (а.с. 14). Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 291217279 від 19.12.2021 [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить ј частка квартири [ADDRESS] (а.с. 17-18). За заявою [PERSON] ФОП [PERSON] було виготовлено технічний паспорт квартири за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] (а.с. 19-23). Згідно з\~ст.\~41\~Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатись своєю власністю. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За змістом ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, оскільки набуття позивачем права власності на квартиру підтверджено належними доказами, оригінали правовстановлюючих документів неюбуло втрачено, а за їх відсутності вона не має можливості розпорядитися належною їй власність, суд приходить до висновку, що підтвердити своє право власності, окрім, як в судовому порядку позивач не має можливості, оскільки оскільки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Ремонтно-транспортне підприємство», яке є правонаступником Пирятинського ремонтно-транспортного підприємства, відсутні документи, на підставі яких можливо було б виготовити дублікат. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Оскільки позивачем вимога про стягнення з відповідачів на її користь понесених нею судових витрат не заявлялася, тому їх слід залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved