Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.08.2022 року звернувся до суду з позовом до Черні-вецької обласної ради, голови Чернівецької обласної ради, Комунального некомерцій-ного підприємства «Чернівецький обласний перинатальний центр» про визнання проти-правним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі та стяг-нення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Посилається на те, що на підставі Контракту від 02.04.2020 року з Чернівецькою обласною радою позивач призначений на посаду генерального директора «Чернівець-кий обласний перинатальний центр» (далі по тексту КНП «Чернівецький обласний пе-ринатальний центр») на строк з 02.04.2020 року по 01.04.2025 року. Вказує, що Розпорядженням голови Чернівецької обласної ради від 05.08.2022 року № 64-П звільнено [PERSON] з посади генерального директора КНП "Чер-нівецький обласний перинатальний центр" у зв`язку із закінченням строку дії контракту укладеного з [PERSON] 01.08.2019 року № 2208. Вважає розпорядження голови обласної ради від 05.08.2022 року № 64-П про звільнення з посади генерального дирек-тора незаконним, протиправним та таким, що прямо порушує його трудові права так як відповідач не мав жодних законних підстав передбачених п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України для звільнення з посади генерального директора, при наявності діючого контракту із обласною радою від 02.04.2020 року, строк якого не закінчений та діє по 01.04.2025 року. Контрактом від 01.08.2019 року № 2208 врегульовані трудові відносини між місь-ким головою та генеральним директором клінічного пологового будинку, а не керів-ника пренатального центру. Просить суд винести рішення, яким визнати незаконним, протиправним та скасу-вати розпорядження голови Чернівецької обласної ради [PERSON] від 05.08.2022 року № 64-П "Про звільнення з посади генерального директора КНП "Чернівецький обласний перинатальний центр" [PERSON] ", поновити на роботу на посаду генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» з 08.08.2022 року та стягнути з КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Позивач [PERSON] в останнє судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник позивача, адвокат Попова-Завгородня С.Г., в судовому засіданні по-зовні вимоги підтримала, наполягала на їх повному задоволенні. Представник відповідачів Чернівецької обласної ради та голови Чернівецької об-ласної ради в судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги не визнав, просив в їх за-доволенні відмовити з підстав викладених у відзиві на позов. Також заявив клопотання про закриття провадження у справі до голови обласної ради. Відповідач КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр» в судове засідан-ня не забезпечив явку свого представника, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи в суді. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява є обґрунтованою, доводи викладені в ній підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. За правилами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на за-садах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна до-вести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на під-ставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.81 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місце-вого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Судом встановлено, що 21.07.2003 року Розпорядженням Чернівецького міського голови за № 450-к [PERSON] призначено на посаду головного лікаря комуналь-ного медичної установи «Міський клінічний пологовий будинок №1» та укладено тру-довий договір, термін дії якого в подальшому продовжено на невизначений строк. Рішенням Чернівецької міської ради від 31.01.2019 року № 1608 «Про реоргані-зацію шляхом перетворення комунальних медичних закладів м.Чернівців» вирішено припинити діяльність у зв`язку із реорганізацією комунальної медичної установи «Мiський клінічний пологовий будинок №1» Чернівецької міської ради (адреса: м. Чер-нівці, вул. Головна,129, код ЄДРПОУ05481412) (далі по тексту КМУ) шляхом перетво-рення у комунальне некомерційне підприємство «Мiський клінічний пологовий бу-динок № 1» Чернівецької міської ради. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.02.2020 року у справі №727/8167/19 позивача [PERSON] поновлено на роботі на посаді го-ловного лікаря КМУ «Міський клінічний пологовий будинок №1» з 24.07.2019 року та призначено на посаду генерального директора КНП «Мiський клінічний пологовий будинок №1» шляхом переведення з посади головного лікаря КМУ «Мiський клінічний пологовий будинок № 1», у зв`язку із реорганізацією КМУ «Міський клінічний по-логовий будинок №1» шляхом перетворення в КНП «Мiський клінічний пологовий бу-динок №1» з укладенням строкового трудового договору. Зобов`язано Чернівецького міського голову [PERSON] видати розпорядження про переведення [PERSON] , з посади головного лікаря КМУ «Мiський клінічний пологовий будинок № 1» на посаду генерального директора КНП «Мiський клінічний пологовий будинок № 1», у зв`язку з реорганізацією КМУ шляхом перетворення у КНП «Мiський клінічний пологовий будинок № 1» з укладенням строкового трудового договору (а.с. 177-186). 07.02.2020 року розпорядженням Чернівецького міського голови №167-к [PERSON] поновлено на посаді КМУ «Міський клінічний пологовий будинок №1» з 24.07.2019 року. (п.1 розпорядження). Призначено на посаду генерального директора КНП «Мiський клінічний пологовий будинок №1» за трудовим контрактом, що на-лежить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівців, в порядку пере-ведення (ст.32 КЗпП України), в редакції від 01.08.2019р. №2206, на термін з 01.08.2019 року по 01.04.2020 року, за його згодою (п.2 розпорядження) (а.с. 100). 14.02.2020 року розпорядженням Чернівецького міського голови №190-к внесено зміни до п.2 розпорядження №167-к та викладено його у новій редакції, а саме при-значено [PERSON] на посаду генерального директора КНП «Мiський клінічний пологовий будинок №1» за трудовим контрактом, що належить до комунальної власно-сті територіальної громади м. Чернівців, в поряду переведення (ст.32 КЗпП України), в редакції від 01.08.2019 року №2208, на термін з 01.08.2019 року по 31.07.2022 року, за його згодою (а.с. 99). Також між Чернівецьким міським головою та [PERSON] підписано трудо-вий контракт № 2208, який являється додатком до розпорядження №190-к від 14.02. 2020 року. 01.04.2020 року на підставі рішення ХХХVI сесії VII скликання від 04.02.2020 року №17-36/20 комунальне некомерційне підприємство «Мiський клінічний пологовий будинок №1» Чернівецька обласна рада прийняла у власність. Змінено орган управ-ління з Чернівецької міської ради на Чернівецьку обласну раду, перейменовано кому-нальне некомерційне підприємство «Мiський клінічний пологовий будинок №1» на ко-мунальне некомерційне підприємство «Чернівецький обласний перинатальний центр (а.с.13-14). Відповідно до ч.3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим також нормативно-правовими ак-тами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у ме-жах їхньої компетенції. Згідно з ч.2 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», облас-ні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні ін-тереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Кон-ституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сіль-ськими, селищними, міськими радами. Пунктом 20 ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» пе-редбачено, що обласною радою виключно на пленарному засіданні здійснюється вирі-шення в установленому законом порядку питань щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім ви-падків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України «Про культуру». Суд прийшов до переконливого висновку про те, що, враховуючи прийняття Чер-нівецькою обласною радою підприємства у власність з діючим керівником - [PERSON] , в порядку реорганізації підприємства, який був призначений на посаду до 01.04.2020 року, посада керівника КНП не була вакантною, а тому й не було будь-яких підстав для оголошення, проведення конкурсів на заміщення посади генерального директора в порядку визначеному Рішенням сесії Чернівецької обласної ради VII скли-кання №164-15/17 від 13.09.2017 року та Постановою Кабінету Міністрів України №1094 від 27.12.2017 року у Чернівецької обласної ради, а строковий трудовий договір позивача [PERSON] продовжив свою дію в реорганізованому в квітні 2020 року підприємстві, що дало підставу для укладення 02.04.2020 року строкового трудового договору. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не до-казуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 04.06.2020 року постановою Чернівецького апеляційного суду у справі №727/8167 /19 частково скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06.02. 2020 року, а саме в частині призначення [PERSON] на посаду генерального ди-ректора КНП «Мiський клінічний пологовий будинок №1», укладання строкового тру-дового договору та зобов`язання міського голови видати відповідне розпорядження. В іншій частині рішення залишено без змін, а саме в частині поновлення [PERSON] на посаді головного лікаря КМУ «Мiський клінічний пологовий будинок №1» (а.с. 187-195). Постанова апеляційного суду мотивована тим, що реорганізація КМУ «Міський клінічний пологовий будинок №1» шляхом перетворення у КНП «Міський клінічний пологовий будинок № 1» не супроводжувалась скороченням чисельності або штату працівників, скорочення посади керівника в особі головного лікаря установи фактично не відбулося, через те, що введена нова посада генерального директора підприємства, яка стала також керівною лише з іншими кваліфікаційними вимогами до цієї посади та функціональними обов`язками, а відповідно посада керівника, яку обіймав [PERSON] , скорочена не була, тому колегія апеляційного суду визнала незаконним звільнення [PERSON] з посади та залишила в силі рішення першої інстанції про поновлення його на роботі з 24.07.2019 року. Відмовляючи в іншій частині позовних вимог, колегія апеляційного суду виходила з того, що суд уповноважений тільки поновлювати на ро-боті, а призначення чи переведення з посади на посаду належить до компетенції суб`єк-та владних повноважень і повинно бути здійснено з дотриманням трудового законодав-ства. Відповідно до ч.4 ст.36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія тру-дового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з іні-ціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чи-сельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40). Тим самим, міський голова, як роботодавець, своїм розпорядженням від 07.02. 2020 року №167-к з дотриманням вимог закону, прийняв рішення про призначення [PERSON] на рівнозначну посаду в КНП "Міський клінічний пологовий будинок №1" шляхом переведення з посади головного лікаря, що входить виключно в компетен-цію суб`єкта владних повноважень - Чернівецького міського голови. Відповідно про-довжилася дія трудового договору (строкового контракту) позивача [PERSON] перебуваючи на посаді генерального директора КНП "Чернівецький перинатальний центр". З системного аналізу вищевказаних норм, суд прийшов до обґрунтованого виснов-ку про те, що для здійснення переведення позивача на рівнозначну посаду в порядку ре-організації КНП "Міський клінічний пологовий будинок" в КНП «Чернівецький пе-ринатальний центр» дане питання немає прийматися на пленарному засіданні обласної ради. Такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 19.01.2022 року у справі № 727/10864/20, правовідносини які є релевантними до даних право-відносин, адже в даній справі суд переглядав питання переведення керівника медичного закладу в порядку його реорганізації. Судом також встановлено, що Чернівецька обласна рада 02.04.2020 року, в особі першого заступника голови обласної ради [PERSON] , на підставі ЗУ «Про пере-дачу об`єктів права державної та комунальної власності», КЗпП України, постанови КМУ від 21.08.2019 року № 792, рішень 15-ої сесії Чернівецької обласної ради 7- го скликання від 13.09.2017 року № 164-15/17 «Про порядок призначення та звільнення з посад керівників підприємств, установ, закладів, організацій - об`єктів спільної власно-сті територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області», 36-ї сесії 7- го скли-кання від 04.02.2020 року № 17-36 «Про прийняття у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області КНП «Міський клінічний пологовий бу-динок № 1» Чернівецької міської ради», Розпорядження голови обласної ради від 30.03.2020 року № 210 уклала Контракт із позивачем [PERSON] про призначення на посаду генерального директора «Чернівецький обласний перинатальний центр» (а.с. 15-22). На підставі Контракту від 02.04.2020 року з Чернівецькою обласною радою (як роботодавцем, Органом управління майном) позивач [PERSON] призначений на посаду генерального директора «Чернівецький обласний перинатальний центр» на строк з 02.04.2020 року по 01.04.2025 року. Про укладення контракту також здійснено запис до трудової книжки позивача. Додатком в редакції від 04.05.2020 року до даного Контракту від 02.04.2020 року визначено умови преміювання керівника об`єкту спільної власності територіальних громад області (а.с.23). Розпорядженням голови Чернівецької обласної ради від 05.08.2022 року № 64-П звільнено [PERSON] з посади генерального директора КНП "Чернівецький об-ласний перинатальний центр" у зв`язку із закінченням строку дії контракту укладеного з [PERSON] 01.08.2019 року № 2208 (а.с.52). Із дослідженого в судовому засіданні оригіналу Контракту від 02.04.2020 року укладеного між позивачем [PERSON] з однієї сторони, як генеральним дирек-тором КНП та заступником голови Чернівецької обласної ради, Маковецькою І.С., як органом управління майном, встановлено, що п.1 даного Контракту визначено що ге-неральний директор КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр», позивач [PERSON] безпосередньо та через адміністрацію здійснює поточне управління (керівництво) підприємством з метою забезпечення виконання його статутних завдань, надання належної, якісної та кваліфікованої медичної допомоги, ефективної діяльності підприємства, раціонального використання і збереження закріпленого за підприємством майна, а Орган управління зобов`язується створювати належні умови для матеріального забезпечення і організації праці генерального директора. В судовому засіданні сторонами не заперечувалося, що позивач [PERSON] з 01.04.2020 року по 05.08.2021 року (день винесення оскаржуваного розпорядження) виконував обов`язки генерального директора перинатального центру, здійснював по-точне керівництво підприємством, діяв від імені підприємства, укладав правочини, ви-давав в межах своїх повноважень накази та розпорядження, розпоряджався коштами підприємства в межах обсягів та у порядку, визначеному законодавством, визначав розмір заробітної плати, вирішував інші питання, що належали до його компетенції. Судом також встановлено, що відповідно до п.33 Контракту від 02.04.2020 року цей контракт укладено у двох примірниках по одному для кожної із сторін, які мають однакову юридичну силу. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що вклю-чає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку віль-но погоджується. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою, отже тру-довий договір є основною, базовою формою виникнення трудових правовідносин. Відповідно до частини третьої статті 21 КЗпП України контракт є особливою фор-мою трудового договору, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (у тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть установлю-ватися угодою сторін. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП підставами припинення трудо-вого договору є закінчення строку трудового договору (пункти 2, 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна зі сторін не поставила вимогу про їх припинення. Згідно пункту 28 трудового контракту від 02.04.2020 року строк його дії було ви-значено із 02.04.2020 року по 01.04.2025 року. З моменту укладення трудового контракту від 02.04.2020 року саме він регламен-тував трудові відносини із [PERSON] , а не попередній контракт від 01.08.2019 року № 2208, що усвідомлював і сам роботодавець, Чернівецька обласна рада, підпи-суючи контракт 02.04.2020 року. Укладенням трудового контракту 02.04.2020 року дія трудового контракту № 2208 від 01.08.2019 року припинена 02.04.2020 року, про що внесено відповідний запис до трудової книжки позивача. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 07.04.2022 року у справі № 727/4112/18. На час прийняття оскарженого розпорядження про звільнення [PERSON] діяв контракт від 02.04.2020 року, який і регулював трудові відносини між Чернівець-кою обласною радою та [PERSON] до 01.04.2025 року, а контракт № 2208 від 01.08.2019 року укладений із Чернівецьким міським головою та позивачем на вико-нання обов`язків керівника КНП "Міський пологовий клінічний будинок № 1", який 01.04.2020 перейшов у власність територіальної громади області та перейменований в КНП "Чернівецький перинатальний центр". Тим самим, станом на 05.08.2022 року (дата винесення оскарженого розпоряд-ження про звільнення) строк дії трудового контракту із позивачем не був закінчений 31.07.2022 року, діяв до 01.04.2025 року, а висновки відповідача про регулювання трудових відносин між сторонами трудовим контрактом від 01.08.2019 року № 2208 є помилковими. Положенням п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992р. №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» зазначено, що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпо-рядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 18.05.2022 року у справі №727/ 385/22 за позовом [PERSON] до Чернівецької обласної ради про визнання не-законним відсторонення від посади, встановлено, що фактичний допуск [PERSON] до роботи з 02.04.2020 року та виконання ним обов`язків на посаді генерального директора, є свідченням укладення трудового договору з ним оформленого контрактом від 02.04.2020 року. Представником відповідача обласної ради не спростовано належними та допус-тимими доказами по справі наявність, між позивачем як працівником та відповідачем, Чернівецькою обласною радою, як роботодавцем, належним чином оформлених тру-дових відносин Контрактом від 02.04.2020 року на виконання [PERSON] обов`яз-ків генерального директора КНП «Чернівецький обласний перинатальний центр», а тому суд не приймає доводів представника відповідача обласної ради про неукладання із позивачем 02.04.2020 року Контракту, лише з підстав відсутності в Чернівецької об-ласної ради примірника укладеного 02.04.2020 року із [PERSON] контракту на виконання обов`язків генерального директора КНП та порушення, на його думку, про-цедури його підписання. Суд бере до уваги, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, відкритими для публічного доступу, ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 09.03.2022 року у справі № 727/1452/22 відкрито про-вадження за позовом Чернівецької обласної ради до [PERSON] про визнання недійсним строкового трудового договору (контракту), а ухвалою суду від 06.06.2022 року прийнято відмову позивача Чернівецької обласної ради від позову та проваджен-ня закрито. Тим самим, в судовому засіданні встановлено, що строковий трудовий договір укладений 02.04.2020 року між Чернівецькою обласною радою та [PERSON] не скасований судом та не визнаний в судовому порядку недійсним, а отже трудовий контракт від 02.04.2020 року укладений із позивачем [PERSON] , як працівником, та Чернівецькою обласною радою, як роботодавцем, є єдиним строковим трудовим договором який регулює дані правовідносини сторін. В суду не виникають будь які сумніви з приводу укладання обласною радою із по-зивачем 02.04.2020 року контракту на виконання ним обов`язків генерального ди-ректора КНП, так як він ці обов`язки виконував з 02.04.2020 року до моменту його звільнення 08.08.2022 року, а додатком до даного контракту від 04.05.2020 року ви-значені умови преміювання позивача як керівника об`єкту спільної власності терито-ріальних громад області. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача Чернівецької обласної ради про відсутність реєстрації заяви позивача щодо укладення контракту та перебу-вання першого заступника голови Чернівецької обласної ради [PERSON] у від-пустці без збереження заробітної плати 02.04.2020 року, так як вони не спростовують укладання строкового трудового договору із [PERSON] 02.04.2020 року. Із дослідженого Акту службового розслідування стосовно [PERSON] від 04.08.2022 року № 01-14/08-601, вбачається, що комісія прийшла до висновку, що при підписанні заступником голови обласної ради 02.04.2020 року із [PERSON] трудового контракту, не було дотримано вимоги нормативно-правових актів, якими ре-гулюється порядок призначення та укладення контрактів із керівниками об`єктами спільної власності територіальних громад та рекомендувала голові обласної ради [PERSON] звільнити [PERSON] з посади генерального директора у зв`язку із закін-ченням строку дії контракту або припинити його повноваження. Однак, вказані висновки службового розслідування також не спростовують наяв-ність трудових відносин із [PERSON] , врегульованих трудовим контрактом від 02.04.2020 року, та не дають підстав голові обласної ради для звільнення позивача згід-но положення п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України, так як строк дії трудового контракту із [PERSON] визначений до 01.04.2025 року. Таким чином, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що звільнення по-зивача розпорядженням від 05.08.2022 року № 64-П з посади генерального директора КНП "Чернівецький обласний перинатальний центр" здійснено безпідставно, строк дії трудового контракту із [PERSON] визначений до 01.04.2025 року, підстав для його дострокового розірвання в оскаржуваному розпорядженні не наведено, а тому вка-зане розпорядження є незаконним, протиправним та належить скасувати, а [PERSON] поновити на роботу з 08.08.2022 року. Право на працю та право заробляти працею на життя, яке гарантоване статтею 43 Конституції, включено до розділу ІІ Конституції і належить до основних прав і свобод людини та громадянина. Пунктом 1 статті 92 Конституції встановлено, що права і свободи громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина визначаються виключно за-конами України. Суд констатує, що звільнення з посади [PERSON] є втручанням у його пра-во на працю та право заробляти працею на життя шляхом його обмеження, а тому, в си-лу положень пункту 1 статті 92 Конституції, таке втручання дозволено виключно зако-нами України. Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає вимоги позивача [PERSON] правомірними та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд не приймає до уваги позицію відповідача Чернівецької обласної ради, викладену у відзиві на позовну заяву, оскільки вона суперечить обставинам, вста-новленим судом у судовому засіданні. Відповідно до статті 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про випла-ту працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробіт-ку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, ор-ган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу". Відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про оплату праці" поря-док обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених зако-нодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджено постановою Кабіне-ту Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100). Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчи-слюється, виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, се-редня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Поряд-ку. За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в роз-рахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виклю-чення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбав-лення волі. Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислю-ються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у ви-падках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути опла-чені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число від-працьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З огляду на викладені норми, при обчисленні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає пе-ріод затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого від-повідно до положень Порядку. Аналогічну позицію було висловлено у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року по справі № 635/2084/16-ц. Згідно довідки №156 від 14.03.2022 року КНП «Чернівецький обласний пери-натальний центр» - за період з 01.02.2021 по 01.06.2022 року [PERSON] була нарахована заробітна плата в сумі 81432 грн. 22 коп. Відповідно до наданої довідки з місця роботи про розмір заробітної плати за два місяці, що передували звільненню з роботи (за лютий та березень 2021 року, період за який працював), заробітна плата нарахована в розмірі 81432,22 грн. Всього в цьому періоді відповідно до табелів обліку робочого часу відпрацьовано 43 робочі дні, одноденна заробітна плата складає 1893,77 грн. (81432,22 грн. : 43 р/дн.) Отже, суд вважає необхідним стягнути середній заробіток за весь час вимушеного прогулу за період з 08.08.2022 року по 12.10.2022 року з розрахунку 1893,77 грн. одно-денної заробітної плати у розмірі 90900,96 (дев`яносто тисяч дев`ятсот) гривень (дев`яносто шість) копійок. Щодо клопотання відповідача про закриття провадження в справі до Голови Чер-нівецької обласної ради, суд прийшов до наступних висновків. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник спра-ви розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке пра-во мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша та третя статті 13 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповнова-женого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інте-реси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Відповідно до статті 89 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) юридич-ною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 ЦК України). Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. Згідно зі статтею 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обо-в`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може на-бувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження пов-новажень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випад-ків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов`язки щодо представництва, вони несуть солідарну відпо-відальність за збитки, завдані ними юридичній особі. Посадові особи юридичної особи представляють її інтереси у відносинах з іншими особами, тобто уособлюють саму юридичну особу у правовідносинах з іншими особа-ми. Позивач, звертаючись до суду із цим позовом, зазначив, у тому числі, відповіда-чем голову Чернівецької обласної ради. Позовні вимоги до голови Чернівецької обласної ради заявлені щодо визнання протиправним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на посаді ге-нерального директора, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Аналіз змісту вказаних вимог свідчить про те, що вони спрямовані до голови Чер-нівецької обласної ради як до посадової особи Чернівецької обласної ради та стосують-ся його професійної діяльності. Жодних позовних вимог до голови Чернівецької обласної ради як фізичної особи позовна заява [PERSON] не містить. Таким чином, оскільки Чернівецька обласна рада є юридичною особою - самостій-ним суб`єктом у цивільних правовідносинах, позовні вимоги у цій справі пред`явлені до її посадових осіб, то саме вона має відповідати за цим позовом. Голова Чернівецької обласної ради не може бути відповідачем у цій справі як фі-зична особа, наділена процесуальною дієздатністю, оскільки є посадовою особою Чер-нівецької обласної ради, тобто юридичної особи, від імені якої він діяв у відносинах із позивачем. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою за-криває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Розгляду у суді підлягає лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, або в їх задоволенні може бути відмовлено. Положення «заява не під-лягає розгляду в порядку цивільного судочинства» (пункт 1 частини першої статті 186, пункт 1 частини першої статті 255 ЦПК України) стосується як позовів, які не підля-гають розгляду за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які суди взагалі не можуть розглядати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц). З урахуванням викладеного, клопотання представника відповідачів Базюка Ю. підлягає задоволенню та провадження у справі за позовом [PERSON] до голови Чернівецької обласної ради, належить закрити, на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України. Також згідно вимог статті 141 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 992,40 грн. Представник позивача заявила про намір у порядку ст.246 ЦПК України подати докази на підтвердження витрат, понесених на оплату правової допомоги адвоката в розмірі 35 000 грн., питання про стягнення витрат на правову допомогу судом буде ви-рішено у разі надходження відповідної заяви.

Outcome: approved