Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Хлєбников О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на початку лютого 2022 року позивачці надійшла інформація з Приватбанку з повідомленням про те, що на її банківські картки накладений арешт на підставі постанови про накладення арешту приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлєбникова О.В. Від приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Хлебникова О.В. вона отримала постанову виконавця про відкриття виконавчого провадження від 11.02.2022 року. Підставою для винесення вищевказаної постанови приватним виконавцем став виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 10765, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. В своїй постанові про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Хлєбников О.В. постановив: відкрити провадження з виконання виконавчого напису №107765 виданий 08.06.2021 р. про стягнення з позивача, [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» грошових коштів в розмірі 31995,57 грн., зобов`язати боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про доходи на майно, стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 3199,55 грн. Також, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Хлєбников О.В. 11.02.2022 року виніс постанову про стягнення з боржника основної винагороди. Позивачка вказала, що у 2013 році між нею та ПАТ "Дельта Банк" був укладений договір № 002-15054-091213 від 09.12.2013 року. Заборгованість за кредитом була закрита у повному обсязі після 5 місяців, але ніяких документів про погашення кредиту за кредитним договором вона не отримувала. Крім того, за цей період, жодного листа щодо наявності у неї заборгованості перед ПАТ "Дельта-Банк" не надходило. Позивачка вказує, що виконавчий напис № 107765 від 08.06.2021 року вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки нотаріусу не було надано документи на підтвердження безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Крім того, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України "Про нотаріат" строків, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Кредитним договором не встановлений інший строк позовної давності, а отже до вказаних правовідносин застосовується загальна позовна давність - три роки з дня виникнення права вимоги. Крім того, кредит між позивачкою та ПАТ «Дельта Банк» був здійснений у 2013 році та у 2014 році погашений. Жодного листа на свою адресу та на своє ім`я від нового кредитора позивачка не отримувала, також вона не отримувала доказів прав нового кредитора у зобов`язанні. Таким чином, вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про можливу наявність заборгованості, а також можливості вимоги ТОВ "ФК Еліт Фінанс, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої для стягнення. З огляду на викладене, позивачка просить суд визнати виконавчий напис № 107765, вчинений 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з відповідача на свою користь сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн. В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивачки адвокат Соколова Г.М. надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу у її відсутність та відсутність позивачки, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 26.09.2022 року представник відповідача надав суду заяву про визнання позову та повернення позивачу з державному бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подання позову, просив здійснювати судовий розгляд справи за відсутності представників відповідача. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв чи клопотань по справі суду не надали. Згідно ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. було вчинено виконавчий напис за №107765 з пропозицією стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», якому ТОВ «Фінпроммаркет» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №250521-ФК від 25.05.2021 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №20/ФК від 09.07.2020 року, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №20/01/20-1/1 від 20.01.2020 року, якому ПАТ «Дельта Банк», на підставі Договору відступлення прав вимоги №195/К від 09.02.2018 року відступлено право вимоги за кредитним договором №002-15054-091213 від 09.12.2013 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] , у розмірі 31\~995,57 грн. (а.с.7). Відповідно до виконавчого напису запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», стягнути з [PERSON] за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року включно, суму у розмірі: 20842,05 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9603,52 грн. заборгованість за відсотками та комісією, 1500,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями, 50,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 31995,57 грн. Як вбачається із заяви №002-15054-091213 від 09.12.2013 року [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» уклали договір, згідно умов якого встановлено ліміт кредитної лінії 27900,00 грн., строк ліміту кредитної лінії 364 дні з можливістю пролонгації на умовах, визначених п. 2.4. Частина 3 договору, строк користування сумою кредиту для програми «Розстрочка на картку» визначений в Умовах кредитування (для програми «Розстрочка на кратку») (а.с. 7 зворот). 11.02.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Хлєбниковим О.В. відкрито виконавче провадження №68621584 з примусового виконання виконавчого напису №107765 від 08.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» грошових коштів в розмірі 31995,57 грн., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження (а.с.9). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вказаним Переліком передбачене стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стяґувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Однак, відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не надали суду належних доказів, які підтверджують наявність заборгованості за кредитом. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» доказів надання приватному нотаріусу документів, визначених Переліком та необхідних для вчинення виконавчого напису суду також не надав. Крім цього, відсутні докази належного направлення відповідачем й отримання позивачкою письмової вимоги про усунення порушень та складу заборгованості. Отже, відповідачем не надано суду доказів надсилання вимоги про усунення порушень як і не надано документів, що підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості. За змістом ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Виконавчий напис №107765 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 08.06.2021 року. Пунктом 2.4. Заяви №002-15054-091213 від 09.12.2013 року, яка є невід`ємною частиною кредитного договору, укладеного між\~ [PERSON] та ПАТ «Дельта банк» зазначено, що строк ліміту кредитної лінії 364 дні. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом установлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За змістом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. Таким чином, оскільки виконавчий напис вчинено 08.06.2021 року, це означає, що він зроблений тоді, коли з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Отже, за виконавчим написом №107765, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. стягнення заборгованості здійснено поза межами строку позовної давності. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 7 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вищевказану правову позицію було також підтримано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17. Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом 08.06.2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14. Враховуючи положення ст.88 Закону України «Про нотаріат» на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису він повинен був перевірити правомірність вимог стягувача за вимогами в повному обсязі. В зв`язку з зазначеним, суд вважає, що вимоги [PERSON] щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність. Згідно ч. 1 та ч. 2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Достовірними, відповідно до\~ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно ч. 1 та ч. 6 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин та враховуючи, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Хлєбников О.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - підлягає задоволенню. За правилами ч.1ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до\~ч.3\~ст.7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» у\~разі укладення\~мирової угоди\~до прийняття\~рішення у\~справі судом\~першої інстанції,\~відмови позивача\~від позову,\~визнання позову\~відповідачем до\~початку розгляду\~справи по\~суті суд\~у відповідній\~ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч.1 ст.140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 496,20 грн., та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків від сплаченої суми судового збору у розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved