Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за договором, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] (надалі - «Відповідач») заборгував Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОМП-2013» (надалі - «Первісний кредитор») кошти в сумі 125 000 грн., що підтверджується розпискою від 21 серпня 2017 року. Відповідно до розписки Відповідач мав повернути вищевказану суму до 31 грудня 2018 року. 18.08.2020 між Первісним кредитором та [PERSON] (надалі «Позивач») було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор в повному обсязі передав Позивачу право вимоги за борговою розпискою від 21.08.2017 до Відповідача. Вказує про те, що жодних коштів Первісному кредитору та Позивачу відповідачем не повернуто. Згідно заяви про збільшення позовних вимог сума заборгованості відповідача перед позивачем з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних складає 154824,74 грн. Просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за розпискою з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних в сумі 154824,74 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштової кореспонденції та оголошеннями на сайті «Судова влада України» про виклик в судове засідання, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Так, судом встановлено, що між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОМП-2013» було укладено договір позики у формі розписки на суму 125 000 грн., що підтверджується розпискою від 21 серпня 2017 року. Відповідно до розписки [PERSON] мав повернути вищевказану суму до 31 грудня 2018 року. 18.08.2020 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОМП-2013» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор в повному обсязі передав Позивачу право вимоги за борговою розпискою від 21.08.2017 до Відповідача. Сума заборгованості згідно розрахунку з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних складає 154824,74 грн. Коштів відповідач не повернув. Ст.ст.3,6,11,525,627,629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України, в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за розпискою. В силу ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд покладає на відповідача. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З матеріалів справи вбачається, що 22.12.2020 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір про надання правової допомоги. Згідно Актів здачі-приймання та оплати наданих правових послуг, загальна вартість наданих адвокатом посслуг складає 5000,00 грн. На підставі отриманих доказів суд вважає за можливе при задоволенні позову стягнути з відповідача на користь позивача, окрім заборгованості за розпискою, витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст. 509, 526, 527, 610, 611, 612, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 4,12,81,141,263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved