Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом та повідомила, що 25 червня 2010 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №1035. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими, сторони мають різні погляди на сімейне життя та взаємні обов`язки у ньому, вони припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, а тому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем та залишити її шлюбне прізвище. Відповідач відзив на позов не надав. В судове засідання позивач не з`явилася, однак подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, вважає, що сім`ю зберегти не можливо, а тому не заперечував щодо розірвання шлюбу. Дослідивши обставини справи, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Судом установлено, що 25 червня 2010 року між сторонами [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб у Відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №1035. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Сторони не підтримують подружніх відносин, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. У частинах 3 та 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на встановлені обставини не підтримання сімейних стосунків, формального існування шлюбу є всі підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення для справи. Позивач підтримує позовні вимоги, відповідач не заперечує щодо задоволення позову. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на вказані положення позивач вправі й надалі йменуватися прізвищем, яке змінила в зв`язку з реєстрацією шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved