Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

У липні 2022 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив розірвати шлюб з відповідачкою. Позов мотивовано тим, що сторони уклали шлюб 26 лютого 2011 року, мають спільних неповнолітніх дітей дочку [PERSON] , 2011 року народження, синів [PERSON] та [PERSON] , 2017 року народження. Сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з листопада 2021 року. Подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, примирення неможливе. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22\~серпня 2022\~року відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 08-30 год. 03 жовтня 2022\~року. У судове засідання сторони не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності; відповідачка позов визнала повністю. Оскільки відповідачка визнала позов у повному обсязі, і таке визнання позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ст. 206 ЦПК України дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України (далі \~СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України). Згідно із ч. 3 та 4 ст.\~56\~СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За вимогами ст.\~112\~СК\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 26 лютого 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ніжинського міськрайонного управління юстиції за актовим записом № 66. Сторони мають спільних дітей дочку [PERSON] , [INFO] , синів [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] . За твердженням позивача, що визнала відповідачка, сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних відносин, проживають окремо. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим; причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати шлюбно-сімейні відносини сторони наміру не мають. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах СК України, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 142 ЦПК України слід повернути позивачу судовий збір у сумі 496,20 грн. Разом з цим згідно зі ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 496,20 грн за подання позову до суду.

Outcome: approved