Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] , в якому просить: - стягнути з відповідача суму надмірно витрачених коштів підприємства у сумі 12 522,45 грн; - стягнути з відповідача податкові зобов`язання у розмірі 2 441,88 грн, з яких: ПДФО 18% становить 2 254,04 грн та військовий збір 1,5% - 187,84 грн; - стягнути з відповідача неустойку у розмірі 2 236,12 грн, з яких: 3% річних - 579,00 грн, втрати від інфляції - 1 657,12 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до наказу №54-к від 29.05.2020 позивач прийнятий на роботу відповідача на посаду водія транспортного засобу (вантажного автомобіля). Для безперешкодного здійснення функціональних обов`язків відповідачу видано корпоративну картку АТ КБ «Приватбанк» (далі КПК). Відповідачу на відрядження згідно з наказами №54/1-тм від 29.05.2020 та №56/2-тм від 17.06.2022 видано готівкою 5 000,00 грн за видатковим касовим ордером від 29.05.2020 та надалі надано коштів через КПК в розмірі 27 200,00 грн. Зазначені грошові кошти відповідач повинен був використати на користь підприємства та на відрядження в сумі встановленого розміру добових витрат в межах України - 470,00 грн та за кордоном - 30,00 євро за кожен календарний день відрядження. Після подання звіту було виявлено залишок неповернутих коштів держателем карти на суму 12 230,45 грн станом на 18.06.2020 та після цього відповідачем було використано ще коштів в розмірі 92,00 грн 19.06.2020 та 200,00 грн 22.06.2020, отже загальна сума коштів, використаних відповідачем не за цільовим призначенням, а на власні потреби становить 12 522,45 грн. Відповідач більше на роботі не з`являвся, на телефонні дзвінки не відповідав. Документи щодо звільнення направлені відповідачу засобами поштового зв`язку. Також, 15.07.2020 відповідачу направлено лист-повідомлення щодо повернення надмірно використаних коштів на рахунок позивача, однак відповідач грошові кошти не повернув. Враховуючи факт звільнення відповідача за прогули, суми ПДФО із застосування «натурального» коефіцієнта та військовий збір не можуть бути утриманими з його доходу, тому нараховані суми ПДФО 18% та військовий збір 1.5% від 12 522,45 грн становить відповідно 2 254,04 грн та 187,84 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України на заборгованість нараховано 3% річних у розмірі 579,00 грн та інфляційні втрати в розмірі 1 657,12 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11.07.2022 відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін для розгляду справи по суті в судове засідання на 05.09.2022 о 12 год. 00 хв. 05.09.2022 відкладено розгляд справи на 11 год. 30 хв. 17.10.2022, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про вручення відповідачу повідомлення про дату, час і місце проведення судового засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань не подав. Відповідач на виклик суду повторно не з`явився, причину неявки суду не повідомив, правом щодо подання відзиву на позовну заяву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не скористався. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Мотиви та норми права, з яких виходить суд. 29.05.2020 [PERSON] прийнятий до ТОВ «Транспортна компанія «Гранд-сервіс» на посаду водія автотранспортного засобу (вантажного автомобіля), на підтвердження чого надані копії заяви про прийняття на роботу, наказу №54-к від 29.05.2020 про прийняття на роботу, повідомлення про прийняття працівника на роботу (а.с. 14, 15, 16). Відповідно до копії довідки від 15.03.2021 корпоративна карта (далі КПК) № [NUMBER] АТ КБ «Приватбанк» відкрита до рахунку № [NUMBER] на [PERSON] (а.с. 43). Відповідно до наказу № 54/1-тм від 29.05.2020 водія автотранспортного засобу (вантажного автомобіля) [PERSON] направлено у службове відрядження з 29.05.2020 по 16.06.2020. Встановлено розмір добових витрат в межах України - 470,00 грн, за кордон - 30,00 євро за кожен календарний день відрядження (а.с.17). 29.05.2020 [PERSON] видано 5 000,00 грн, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 29.05.2020 (а.с.27). Відповідно до наказу № 56/2-тм автотранспортного засобу (вантажного автомобіля) [PERSON] направлено у службове відрядження з 17.06.2020 по 22.06.2020. Встановлено розмір добових витрат в межах України - 470,00 грн, за кордон - 30,00 євро за кожен календарний день відрядження (а.с. 18). Відповідачу надано грошові кошти в сумі 27 200,00 грн, на підтвердження чого надано виписку по КПК № [NUMBER] за періоди з 04.05.2020 по 30.06.2020 (а.с.21-22). За використані кошти держатель корпоративної карти має відзвітувати за пп. 170.9.2 і 170.9.3 ПК України та подати звіт про використані кошти на відрядження або під звіт, за формою, затвердженою наказом Мінфіну від 28.09.2015 № 841 (у редакції наказу від 10.03.2016 №350). Після подання звіту використані кошти на відрядження або під звіт відповідачем виявлено залишок неповернутих коштів відповідачем, що станом на 18.06.2020 складає 12 230,45 грн (а.с.23). З копії виписки по КПК № [NUMBER] встановлено, що відповідач 19.06.2020 використав 92,00 грн та 22.06.2020 - 200,00 грн (а.с. 21-22). Відповідно до копії доповідної записки станом на 23.06.2020 відповідач не повернув грошові кошти в сумі 19 179,39 грн (а.с.28). На підставі наказу від 26.06.2020 від 29-к/тр директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія Гранд-сервіс» відповідача звільнено з посади водія автотранспортного засобу (а.с.20). 16.07.2020 позивач засобами поштового зв`язку направив відповідачу письму вимогу про повернення до 23.07.2020 на рахунок підприємства коштів у сумі 12 522,45 грн (а.с.40,41). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідач зобов`язаний виконати свій обов`язок в строк, передбачений пп. 170.9.2 ПК України, на який припадає граничний строк, протягом звітного місяця, згідно Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження форми Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, та Порядку його складання» від 28.09.2015 № 841. Оскільки звіт про використання коштів складений 18.06.2020, відповідач мав повернути кошти позивачу використані не за призначенням, до кінця місяця, у якому складений авансовий звіт, а саме - 18.07.2020 без оподаткування зазначеної суми ПДФО (податку на доходи фізичних осіб) та військом збором. Відповідач обов`язок щодо повернення використаних не за призначенням коштів у сумі 12 522,45 грн у встановлений строк не виконав, внаслідок чого зазначена сума підлягає оподаткуванню ПДФО відповідно до вимог ПК України, а також на зазначену суму нараховується військовий збір відповідно до вимог ПК України. Враховуючи факт звільнення відповідача, ПДФО у розмірі 18% та військовий збір у розмірі 1,5 % становлять відповідно 2 254,04 грн та 187,84 грн та підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з наданим розрахунком на суму надмірно витрачених відповідачем коштів підприємства нараховані 3% річних за період з 19.07.2020 по 02.02.2022 у розмірі 579,00 грн та інфляційні втрати за період з серпня 2020 року по січень 2022 року у розмірі1 657,12 грн. Заперечень щодо розміру заборгованості суду не надано, а тому суд вважає, що позивач на виконання вимог ст. 81 ЦПК України довів обставини, зазначені у позові, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню повністю. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Outcome: approved