Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, просить розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 13.07.2011 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1327. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , однак спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки подружжя, шлюбні відносини сторін фактично припинені з 2020 року та з цього часу вони проживають окремо, примирення між ними неможливе, тому просить позов задовольнити. Ухвалою від 05.09.2022 постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі; розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити судове засідання для розгляду справи по суті 05.10.2022. В судове засідання позивач не з`явилася, разом з тим її представник подав клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач на розгляд справи також не з`явився, однак подав заяву про визнання позову та просив шлюб між сторонами розірвати. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13.07.2011 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1327, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . З копії свідоцтва про народження вбачається, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін носять формальний характер, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, відповідач позовні вимоги визнав та суд встановив, що наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, при поданні позову позивачем сплачено 992 грн. 40 коп. судового збору, а тому позивачу слід повернути з державного бюджету 496 грн. 20 коп. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову). Крім цього, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути 496 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved