Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 11\~209 грн. 50 коп. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2006 з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), починаючи з 24.10.2006 до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] проживає з позивачем, відповідач періодично сплачує аліменти, має заборгованість з їх сплати. Окрім звичних витрат, вона несе додаткові витрати, пов`язані із лікуванням та розвитком сина. Батько дитина від виконання своїх обов`язків ухиляється, додаткових коштів на утримання дитини не надає. На лікування [PERSON] вона витратила кошти у сумі 1\~230,00 грн., на розвиток (зайняття рукопашним боєм у СК «Майстер», навчально-тренувальні збори) у сумі 20\~500,00 грн., отримання закордонного паспорту 689,00 грн. Зважаючи на те, що загальна сума додаткових витрат на сина склала 22\~419,00 грн., відповідно до принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини просить стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину понесених нею додаткових витрат на сина в сумі 11\~209,50 грн. У зв`язку з вказаним, просить позов задовольнити. 21.03.2022 ухвалою суду позов прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, її представник адвокат Максимов Р.І. звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України, відзиву на позов не надав. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити у цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8 копії свідоцтв про зміну імені, про народження). Неповнолітній [PERSON] проживає разом з матір`ю (а.с. 6, 9 - копії довідок). Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2006 з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 24.10.2006 (а.с. 10 копія рішення). Позивачем надано належні та допустимі докази того, що неповнолітній син [PERSON] , починаючи з 2015 року, професійно займається рукопашним боєм у СК «Майстер», є кандидатом майстра спорту України (а.с. 18-22). Згідно із частиною 1 статті 185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до частини 2 статті 185\~СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Зазначена позиція узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 26 березня 2018 року справа № 487/3431/15-ц, від 17 травня 2018 справа № 643/11742/16-ц та від 26 вересня 2018 року № 761/6933/17. З медичної документації вбачається, що неповнолітній [PERSON] з 2008 року перебуває на обліку у лікаря-уролога (а.с. 11, 12, 14, 15). Позивач зазначає у позові, що нею у 2018, 2021 роках були понесені додаткові витрати на лікування сина на загальну суму 1\~230,00 грн., які складаються з консультації лікаря\~від 01.04.2021\~за ціною\~500\~грн.\~(а.с.\~13),\~ультразвукового дослідження\~від 16.04.2021\~за ціною\~250,00\~грн.\~(а.с.\~13),\~забору крові\~та проведення\~аналізу крові\~від13.09.2018 за ціною 480 грн. (а.с. 16, 17). Суд вважає доведеними додаткові витрати на медичні обстеження, консультацію лікаря на загальну суму 1\~230,00 грн., оскільки вказані витрати обумовлені обставинами, які зумовлені хворобою дитини. Окрім того, судом встановлено, що неповнолітній син [PERSON] , починаючи з 2015 року, професійно займається рукопашним боєм у СК «Майстер», має певні успіхи, наразі є кандидатом майстра спорту України. У зв`язку з чим позивач мала додаткові витрати на оплату навчально-тренувальних зборів у 2020 та 2021 роках у сумі 20\~500,00 грн. (серпень 2020 року 7\~000,00 грн., червень-липень 2021 року 7\~200,00 грн., серпень 2021 року 6\~300,00 грн.), на оплату виготовлення закордонного паспорту сина, у зв`язку з виїздом останнього за кордон на змагання, у сумі 689,00 грн. Загальна сума складає 21\~189,00 грн. (а.с. 25, 28). Суд вважає доведеними додаткові витрати на розвиток дитини, а саме зайняття рукопашним боєм, оскільки такі витрати викликані особливими обставинами. За таких обставин, з урахуванням принципу співмірності, оскільки витрати понесені на утримання дитини у зв`язку із хворобою, мають покладатися на обох батьків, відповідно, відповідач, як другий із батьків, який є працездатний, належних та допустимих доказів того, що він наразі не працює, суду не надав, повинен нести половину вартості додаткових витрат, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачем додаткові витрати на медичні обстеження, консультацію лікаря, на розвиток дитини в сумі 11\~209,50 грн. ( (1\~230,00 грн. + 21\~189,00) / 2). Суд знаходить, що згідно вимог ст.\~141\~ЦПК України та Закону України\~«Про судовий\~збір» з відповідача слід стягнути судовий збір, оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення додаткових витрат на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності до ст.\~141\~ЦПК України судовий збір в дохід держави в сумі 992,40 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved