Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

27.06.2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 02.09.2021 року в м.Вінниці по вул.Бучми, буд.126, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Skoda, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Citroen, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортному засобу [PERSON] . Citroen, д.н.з. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «СК «ВУСО» було завдано механічних ушкоджень. Відповідно до Постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2021 року, [PERSON] визнано винною у вчиненні ДТП. Позивач зазначив, що загальна вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Citroen, д.н.з. [NUMBER] склало 55\~264,21 грн. та ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило страхове відшкодування [PERSON] у загальному розмірі 55\~264,21 грн. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність відповідачки була застрахована в АТ «СК «ІНГО», яке відшкодувало ПрАТ «СК «ВУСО» частину завданих збитків у розмірі 36\~301,41 грн. Тиким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала 18\~962,80 грн. У свою чергу, 02.02.2022 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] було укладено Договір №02/02/2022 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорах стахування. Отже, до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням. Таким чином, позивач просив суд стягнути з відповідачки 18\~962,80 грн. завданих збитків в порядку регресу, 992,40 грн. судового збору та 4\~000,00 грн. витрат на правову допомогу. Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 28.06.2022 року позовну заяву залишено без руху та надано термін для усунення недоліків. 29.06.2022 року на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків. Ухвалою суду від 13.07.2022 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. 19.09.2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідачки, у якому остання вказала, що позовні вимоги вона не визнає у повному обсязі з наступних підстав. Цивільно-правова відповідальність відповідачкина час ДТП була застрахована в АТ «СК «ІНГО», та відповідно до умов Полісу страхова сума за шкоду завдану майну становить 130\~000,00 грн. Розмір матеріальної шкоди завданої відповідачкою становило 55\~264,21 грн., що не перевищує ліміт цивільно-правової відповідальності. ПрАТ «СК «ІНГО» виплатило на користь первісного кредитора страхове відшкодування у розмірі 36\~301,41 грн. В виплаті решти страхового відшкодування ПрАТ «СК «ІНГО» відмовило, з невідомих причин. Таким чином, уклавши договір обов`зкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе право вимоги, передбачене ст. 993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, ким є ПрАТ «СК «ІНГО», у якого відповідачка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність. За таких обставин відповідачка просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки вона є неналежним відповідачем по справі. У свою чергу, 20.09.2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача [PERSON] , у якому він зазначив, що відзив на позовну заяву відповідача є необгрунтованим, оскільки спірні правовідносини, які склалися між сторонами є регресними зобов`язаннями, а не суборгацією. Крім того, зазначив, що у страховика відповідачки не виник обов`язок з відшкодування різниці у вигляді фізичного зносу, а тому така різниця має бути сплачена безпосередньо відповідачкою. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися завчасно. На адресу суду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та правовідносини, які ґрунтуються на нормах ЦК України щодо відшкодування шкоди та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 02.09.2021 року в м.Вінниці по вул.Бучми, буд.126, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Skoda, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Citroen, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.10.2021 року [PERSON] , [INFO] , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено їй адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.26-31). Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія [NUMBER] , власником транспортного засобу Citroen, д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с.34-35). Відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспорту транспортний засіб Citroen, д.н.з. [NUMBER] , на час вчинення ДТП був застракований у ПрАТ «СК «ВУСО» (а.с.17-25). Відповідно до Полісу №202649116 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, транспортний засіб Skoda Fabia, д.н.з. [NUMBER] , на час вчинення ДТП був застрахований у АТ «СК «ІНГО» (а.с.49). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Пунктом 2.1. статті 2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Згідно з п. 3 ч. 1\~ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Положеннями ч. 1\~ст. 25 Закону України «Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 07.09.2021 року був проведений огляд транспортного засобу Citroen, д.н.з. [NUMBER] , та складений відповідний АКТ (Протокол) огляду ТЗ-заява на виплату за участю [PERSON] . У Акті (Протоколі) огляду транспортного засобу зазначено характер пошкоджень транспортного засобу Citroen, д.н.з. [NUMBER] (а.с.32-33). Як вбачається з рахунку №СПМ-К-ДГ0150 від 07.09.2021 року загальна вартість ремонту автомобіля Citroen, д.н.з. [NUMBER] склала 55\~264,21 грн. (а.с.38). Згідно ремонтної калькуляції №2171650 від 27.09.2021 року вартість ремонтних робіт автомобіля Citroen, д.н.з. [NUMBER] складає 43\~367,68 грн. (а.с.39-43). ПрАТ СК «ВУСО» визнала дану подію страховим випадком, та відповідно до Страхового акту №2171650-1 за договором страхування наземного транспорту №7634947 від 18.05.2021 року [PERSON] було вирішено виплатити 55\~264,21 грн. страхового відшкодування (а.с.44) 28.09.2021 року ПрАТ «СК «ВУСО» здійснило переказ коштів «Преміум Моторс» у сумі 55\~264,21 грн. за страхове відшкодування №2171650-1 від 28.09.2021 року (а.с.45). Положеннями ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Як зазначив позивач, страховик відповідачки АТ «СК «ІНГО» здійснило часткову виплату страхового відшкодування у розмірі 36\~301,41, що підтверджується Довідкою підтвердженням надходження коштів ПрАТ «СК «ВУСО». Причини часткового повернення коштів за страхове відшкодування не вказано (а.с.46). 02.02.2022 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП [PERSON] було укладено Договір №02/02/2022 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступив, а новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведених у Додатку №1 до Договору (а.с.7-16). У свою чергу, ПрАТ «СК «ВУСО» вказало, що по договору була відступлена справа №7634947 на суму 18\~962,80 грн., що становить різницю у вигляді фізичного зносу (а.с.47). 11.02.2022 року ФОП [PERSON] листом звернувся до [PERSON] з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу у сумі 18\~962,80 грн. (а.с.47-48). Відповідно до підпункту 38.1.1. пункту 38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов\~до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:\~а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні даної справи по суті суд враховує висновки, викладені в Постанові від 14.12.2021 року, ухваленій Великою Палатою Верховного Суду у справі №147/66/17. Так, Велика Палата в п.154 зазначеної постанови вказано, що Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03.10.2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів,\~у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у ст.1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром\~шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (п.155). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника (п.156). Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, крім зазначених вище випадків, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV), (п. 134 Постанови ВП ВС від 14.12.2021 року у справі №147/66/17). Підсумовуючи все викладене суд дійшов висновку, що позивачу, з метою захисту права на відшкодування збитків, законодавцем надано право на пред`явлення вимоги до страховика винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності. ПрАТ СК «ВУСО» звернулося до АТ «СК «ІНГО» з заявою про виплату суми страхового відшкодування і АТ «СК «ІНГО» частково виплатило суму страхового відшкодування. Суд звертає увагу, що будь-яких доказів, з яких вбачалися б причини частокової виплати суми страхового відшкодування позивач не надав. Крім того, позивач не надав доказів, що він звертався до АТ «СК «ІНГО» з вимогою повної виплати страхового відшкодування. За змістом\~ст. 51 ЦПК України\~належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом. З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання зобов`язаний вирішити. За результатами розгляду справи суд має вирішити питання належності відповідача (відповідачів). Позивач клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів суду не заявляв. Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40),\~від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54),\~від 12 грудня 2018 року у справі №\~372/51/16-ц (пункт 31.10),\~від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75), від 07 липня 2020 року у справі №\~438/610/14-ц (пункт 54) та 13 жовтня 2020 року у справі\~№ 640/22013/18 (пункт 31)). Суд встановив, що особою відповідальною за відшкодування збитків, завданих [PERSON] в результаті ДТП, цивільно-правова відповідальність якої на момент ДТП була застрахована в АТ «СК «ІНГО» в межах ліміту страхового відшкодування (в даному випадку 130\~000,00 грн.), є саме страховик (в даному випадку АТ «СК «ІНГО»), тому відповідач [PERSON] в даному випадку є неналежним відповідачем, тому даний позов задоволенню не підлягає. З огляду на те, що суд відмовляє в задоволенні позову, судові витрати позивача слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed