Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач), третя особа: моторне (транспортне) страхове бюро України (далі Третя особа) про відшкодування шкоди в якому з врахуванням уточнених позовних вимог /а.с.18-22, 87-88/ вказує, що 08 травня 2022 року о 19.06 годині, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля під керуванням Відповідача та автомобіля, який належить Позивачу, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 19 травня 2022 року Відповідача визнано винним у вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Пежо 308 д/н [NUMBER] , який належить Позивачу отримав механічні пошкодження та Позивачу завдано збитки на суму 242546.17 гривень. Відповідачу було запропоновано здійснити досудове врегулювання та відшкодувати Позивачу заподіяну шкоду, проте відповіді на дану пропозицію отримано не було. Позивачу було виплачено страхове відшкодування в розмірі 130000.00 гривень, в результаті чого різниця між вартістю відновлювального ремонту та страховою виплатою становить 112546.17 гривень. Також, Позивач зазначає, що внаслідок дій Відповідача їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою Відповідача щодо неї та пошкодженням її майна, а саме вона втратила можливість пересуватися, працювати, змушена звернутися до суду, тобто дії Відповідача призвели до зміни її звичного способу життя, а наявність механічних пошкоджень належного їй автомобіля значно знизила його вартість. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного, Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 112546.17 гривень, моральну шкоду в розмірі 150000.00 гривень та понесені судові витрати. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, просила їх задоволити. Відповідач в\~судові засідання 15 вересня 2022 року та 06 жовтня 2022 року не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, відповідно до статті 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до Судових викликів № 288/900/22/7559/22 вих. від 26 серпня 2022 року та № 288/900/22/ЕП-215/22 вих. від 15 вересня 2022 року, розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, Відповідач [PERSON] був повідомлений про судові засідання, які відбудуться 15 вересня 2022 року о 10.00 годині та 06 жовтня 2022 року о 10.00 годині. Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Представник Третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду пояснення в яких вказав, що ними повністю виконано покладений на них обов`язок по відшкодуванню страхових виплат та просив справу слухати у його відсутність. /а.с.90-92/ Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, вислухавши Позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку. У відповідності до статті 4 ЦПК України, \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно постанови Попільнянського районного суду Житомирської області від 19 травня 2022 року в справі № 288/662/22, 08 травня 2022 року о 19.06 годині [PERSON] в [ADDRESS] , керував транспортним засобом марки «HONDA HR-V» д.н.з. [NUMBER] в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер 6810», що підтверджується тестом № 77 від 08.05.2022 року, результат огляду становить 0,67‰ проміле. 08 травня 2022 року о 19.06 годині [PERSON] в [ADDRESS] , керуючи транспортним засобом марки «HONDA HR-V» д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на огорожу та припаркований автомобіль марки «Peugeot 3008» д.н.з. [NUMBER] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями порушив пункти 2.9 а, 12.1 ПДР України. Визнано [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною першою статті 130, статтею 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів\~доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок. /а.с.4-7/ Товариством з обмеженою відповідальністю «Віді Авеню» зроблено попередній рахунок № ВТпС-0003829 від 10 травня 2022 року, платник [PERSON] на автомобіль Peugeot 3008 Active HDi 150 д/н [NUMBER] , на загальну суму 262443.63 гривень. /а.с.8-11/ Відповідно до Висновку експерта № 01-16/06 транспортно товарознавчої експертизи по дослідженню колісного транспортного засобу PEUGEOT 3008, д/н [NUMBER] від 16 червня 2022 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки PEUGEOT 3008, реєстраційний номер [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 08 травня 2022 року, на дату проведення дослідження 16 червня 2022 року, становить 242546.17 гривень. /а.с.24-52/ Як вбачається з полісу № 207329823 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19 грудня 2021 року, укладеного між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра» та [PERSON] , страхова сума за шкоду, заподіяну майну автомобілю марки Peugeot 3008 д/н [NUMBER] , становить 130000.00 гривень. /а.с.42/ Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії [NUMBER] від 19 грудня 2019 року, [PERSON] є власником транспортного засобу марки PEUGEOT 3008, реєстраційний номер [NUMBER] . /а.с.56, 58/ \~ \~ \~ \~04 липня 2022 року за вих.№ 2027 страховою компанією «Саламандра» повідомлено [PERSON] про те, що між ними був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 1412.0018245 від 21 грудня 2021 року, об`єкт страхування транспортний засіб Peugeot 3008 д/н [NUMBER] , 2019 року випуску, Страхувальником не сплачено черговий платіж та договір припинив свою дію з 01 квітня 2022 року. /а.с.77/ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~повідомлення МТСБУ,\~сплачено [PERSON] \~кошти в\~розмірі 130000.00\~гривень,\~за шкоду\~заподіяну 08\~травня 2022\~року майну\~ транспортному\~засобу д/н\~ [NUMBER] .\~/а.с.78-84/\~ \~ \~ \~ \~Згідно платіжного доручення № 884043 від 20 червня 2022 року МТСБУ виплачено [PERSON] кошти в розмірі 130000.00 гривень. /а.с.96/ \~ \~ \~ \~Наказом № 3/4941 від 20 червня 2022 року Моторно (транспортного) страхового бюро України, визначено сплатити [PERSON] шкоду, заподіяну в результаті дорожньо транспортної пригоди в сумі 130000.00 гривень. /а.с.98/ \~ \~ \~ \~В судовому засіданні було оглянуто оригінал Висновку експерта № 01-16/06 транспортно товарознавчої експертизи по дослідженню колісного транспортного засобу PEUGEOT 3008, д/н [NUMBER] від 16 червня 2022 року. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя,\~суд захищає\~права,\~свободи та\~інтереси фізичних\~осіб,\~права та\~інтереси юридичних\~осіб,\~державні та\~суспільні інтереси\~у спосіб,\~визначений законом\~або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно\~статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі\~статтями 15,\~16\~ ЦК\~України,\~кожна особа\~має право\~на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. \~ \~ \~ \~Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з Відповідача матеріальну та моральну шкоду, оскільки Відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення та його діями Позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду, а виплачена сума страхового відшкодування не в повній мірі забезпечує розмір шкоди, завданої Позивачу. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає з`ясуванню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього і в її заподіянні. Частиною шостою статті 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вина відповідача [PERSON] в дорожньо-транспортній пригоді за наявності доданої до матеріалів справи постанови суду та те, що порушення Відповідачем правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками доказуванню не підлягає. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 22 ЦК України, особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). \~ \~ \~ \~Статтею 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (далі Постанова № 6) встановлено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно Цивільного кодексу України, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. При заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки на його володільця не може бути покладено обов`язок по її відшкодуванню, якщо вона виникла внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, а у випадках, передбачених спеціальним законом, - тільки умислу потерпілого. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого, коли іншого не встановлено законом, розмір належного з володільця джерела підвищеної небезпеки відшкодування має бути зменшений або у відшкодуванні шкоди має бути відмовлено. \~ \~ \~ \~Частинами першою, другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України, страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України,\~особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого,\~це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до вимог пункту 3, 4 Постанови № 6, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, а шкода, заподіяна одному з володільців з вини іншого - відшкодовується винним. Пунктом 9 Постанови № 6 встановлено, що при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За змістом статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі №359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до висновку експерта від 16 червня 2022 року, вартість матеріального збитку завданого Позивачу становить 242546.17 гривень /а.с.40/ та Третьою особою було відшкодовано Позивачу кошти в розмірі 130000.00 гривень /а.с.78-84/, таким чином розмір завданої майнової шкоди становить 112546.17 гривень. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 112546.17 гривень. Відповідачем під\~час розгляду\~справи не\~спростовано визначений\~ розмір\~завданого матеріального\~збитку та клопотань про призначення судової експертизи з метою з`ясування таких обставин ним не заявлено. В частині другій статті 23 ЦК України закріплено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. В силу частини 4 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Частиною першою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до пунктів 3, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі Постанова № 4) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до пункту 9 Постанови № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг душевних страждань, які зазнав позивач внаслідок неправомірних дій відповідача, тривалість цих негативних наслідків, вимушеність змін у життєвих стосунках позивача та необхідність докладати додаткових зусиль для можливості відновлення порушеного права. Вирішуючи питання про наявність підстав для відшкодування Позивачу моральної шкоди, в даному випадку судом враховується заподіяння Позивачеві такої шкоди внаслідок пошкодження належного їй транспортного засобу, тривалість вимушених змін в її житті, невжиття Відповідачем будь-яких заходів для відшкодування шкоди, співмірність відшкодування розміру майнової шкоди та необхідність Позивачем докладання значних зусиль для відновлення свого порушеного права. Із врахуванням вимог виваженості, розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість зменшення моральної шкоди та визначає відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 гривень. Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За наведених\~обставин суд,\~оцінивши допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~в їх\~сукупності за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньому\~дослідженню наявних\~у справі\~доказів приходить\~до висновку,\~що позовні\~вимоги,\~заявлені Позивачем\~підлягають до\~часткового задоволення,\~а саме\~підлягає стягненню\~на користь\~Позивача відшкодування\~матеріальної шкоди\~в розмірі\~ \~112546.17\~гривень та відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000.00 гривень. Під час розгляду справи, Відповідач не навів суду обставин, які б спростовували інші доводи Позивача, викладені ним в позовній заяві. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За наведених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Позивачем додано підтвердження сплати нею витрат на проведення транспортно товарознавчої експертизи /а.с.53/ на суму 4000.00 гривень, які на підставі\~пункту 2\~частини другої\~статті 133\~ЦПК України\~відносяться до\~витрат пов`язаних із проведенням експертизи та підлягають стягненню з Відповідача в повному обсязі на користь Позивача. Відповідно до\~статті частини\~першої статті\~141\~ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Позивачем при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 2925.46 гривень /а.с.54/, проте в подальшому Позивачем було уточнено позовні вимоги /а.с.87/, в зв`язку з чим ціна позову зменшилась і становить 112546.17 гривень. Таким чином, підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, судовий збір в розмірі 1125.46 гривень за позовну вимогу майнового характеру та 992.40 гривень за заявлену позовну вимогу про стягнення моральної шкоди, що в сумі становить 2117.86 гривень, а тому позовні вимоги в частині стягнення судових витрат підлягають до часткового задоволення. Щодо зайво\~сплаченої суми\~судового збору\~в розмірі\~ 807.60\~гривень (2925.46\~гривень \~2117.86\~гривень),\~суд роз`ясняє\~Позивачу,\~що порядок\~повернення даних\~коштів врегульовано\~пунктом 1\~частини першої,\~частиною другою\~статті 7\~Закону України\~«Про судовий\~збір» за\~нормами якого,\~сплачена сума\~судового збору\~повертається за\~клопотанням особи,\~яка його\~сплатила за\~ухвалою суду\~в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом першим частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Outcome: partial