Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 22 484 гривні 79 копійок. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19.10.2012 року між ним і відповідачем було укладено договір № 697486 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 28.10.2014 року сторонами було укладено додатковий договір № 1/2014 до договору № 697486 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до укладених договорів банк надав відповідачу платіжну картку та встановив кредит у сумі 15 000 гривень 00 копійок. Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором, станом на 31.03.2021 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача. Дану справу розглянуто в порядку спрощеного провадження. Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. 19.10.2012 року між АТ «Державний ощадний банк України» і [PERSON] було укладено договір № 697486 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (далі-Договір) (а.с. 5 6). 28.10.2014 року між сторонами було укладено додатковий договір № 1 до договору № 697486 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (далі Додатковий договір (а.с. 7). Положеннями зазначених договорів визначено умови та порядок здійснення позивачем банківського обслуговування відповідача, які також містять умови користування платіжною карткою. Зокрема, відповідно до п. 3.2 Договору сплата процентів за кредитом та за несанкціонованим овердрафтом здійснюється щомісячно. Згідно з умовами Додаткового договору відповідачу відкрито поточний рахунок на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ банку, Банк надав клієнту платіжну картку. Процентна ставка на залишок коштів за рахунком складає 3,00 % річних. Процентна ставка на залишок коштів за послугою «Мобільні заощадження» складає 9,00 % річних. Банк встановлює клієнту кредит у сумі 15000 гривень. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24,00 % річних. Під час розгляду справи встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ними договором. З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 31.03.2021 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 22 484 гривні 79 копійок, з яких: основна заборгованість 14 993 гривні 54 копійок, заборгованість за відсотками 4 418 гривень 05 копійок, комісія 10 гривень 91 копійка, пеня за несвоєчасне погашення боргу 1 233 гривні 17 копійок, пеня за несвоєчасне погашення боргу процентів 622 гривні 93 копійки, 3 % річних на суму простроченого кредиту 751 гривень 73 копійки, 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів 253 гривень 58 копійок, втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту 134 гривні 61 копійка та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів 66 гривень 27 копійок (а.с. 11 17). Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~ параграфа 1\~ глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2). В пункті 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», судам роз`яснено, що договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ статті 625\~ цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України). Положення частини 2 статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та сплатити процентів у строки передбачені Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved