Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 14.10.2011 р. Зазначає, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає\~між ним\~та Банком\~Договір про\~надання банківських\~послуг,\~що підтверджується\~підписом у\~заяві.\~Відповідач ознайомлений\~із Умовами\~та правилами\~надання банківських\~послуг,\~що діяли\~станом на\~момент підписання\~анкети-заяви,\~що підтверджується\~підписом відповідача\~у анкеті-заяві,\~де є\~відповідні запевнення\~відповідача щодо\~ознайомлення та\~надання документів\~у письмовому\~виді,\~а також\~наказом банка\~про їх\~затвердження. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 21200,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язковий платежу. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, у відповідача станом на 25.11.2021 року утворилася заборгованість 44936,56 грн., яка складається з наступного: 36346,91 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 8589,65 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 44936,56 грн., а також судові витрати в сумі 2270 грн. 23 грудня 2021 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області відкрито провадження у даній цивільній справі. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує, у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача (а.с. 4, 71). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с. 119), його представник адвокат Мушкеєв В.В. у судовому засіданні 15.09.2022 року в режимі відеоконференції просив відмовити у задоволенні позову, застосувавши строк позовної давності, підтримав подане 11.07.2022 року пояснення щодо позовної заяви (а.с. 102-105), у якому зазначив, що відповідач визнає суму заборгованості перед позивачем - 9320,09 грн., яка виникла станом на 31.10.2015 року, будь-які нарахування заборгованості після 31.10.2015 року вважає безпідставними, у зв`язку з закінченням строку кредитування, крайньою датою строку позовної давності за вимогами АТ КБ "Приватбанк" є 31.10.2018 року, позовна заява датована 01 грудня 2021 р. (з пропуском на 37 місяців), на підставі викладеного просив у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 14.10.2011 р. [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що підтверджується копією Анкети-заяви (а.с. 30). Відповідач своїм підписом у заяві надав згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, зобов`язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.privatbank.ua, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку. Згідно довідок АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 28-29) [PERSON] отримував кредитні картки, у яких змінювалися умови кредитування та обслуговування кредитної картки. Із наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.10.2011 року (а.с.15-17) вбачається, що станом на 25.11.2021 р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 44936,56 грн., в тому числі: 36346,91 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 8589,65 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, АТ КБ «ПриватБанк» просить, окрім тіла кредиту, стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками. Матеріали справи містять підтвердження, що відповідач [PERSON] , ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши 14.10.2011 р. анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 30), користувався кредитними коштами банку, що підтверджується довідками про отримані картки, зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 28-29), випискою за договором за період з 14.10.2011-26.11.2021 р. (а.с. 18-27). Доводи представника відповідача, викладені у поясненні до позовної заяви (а.с. 102-105) про необхідність застосування до вимог банку позовної давності, не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами справи. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки. За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За ч. 1 статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої статті 264 ЦК України після переривання перебіг позовної давності починається заново. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2018 року в справі № 161/15679/15-ц (провадження № 61-765св18) міститься висновок по застосуванню частини першої статті 264 ЦК України та вказано, що з тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою згоду чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта. Пунктами 2.1.1.3.3, 2.1.1.12.9 Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.49- 50, 54) передбачено, що клієнт доручив Банку списувати з карткового рахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами при настанні термінів платежу, а також доручив списувати з будь-якого рахунку, відкритого в Банку (зокрема, з карткового рахунку) грошові кошти для здійснення платежу з метою повного або часткового погашення боргових зобов`язань, у тому числі мінімального обов`язкового платежу. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку. Як вбачається із банківської виписки за договором (а.с. 18-27), за період з 14.10.2011 р. 26.11.2021 р. відповідач користувався кредитними коштами банку, постійно відбувалося як автоматичне погашення простроченої заборгованості, так і погашення обов`язкових, поточних платежів з інших карток, здійснювалися перекази через додаток Приват24, зараховувалися суми вкладу із «Скарбнички». Так, зокрема, 26.01.2021 р. здійснювався переказ зі своєї картки через додаток Приват24 на суму 800 грн., 01.02.2021 р. списання відсотків за використання кредитного ліміту на суму 1317,33 грн., 16.03.2021 р. автоматичне погашення простроченої заборгованості на суму 1475,21 грн. (а.с. 18). Відповідач інформацію, зазначену у банківській виписці не оспорював, визнавав частину боргу перед позивачем в сумі 9320,09 грн. станом на 31.10.2015 р., періодично сплачував кредит, що свідчить про переривання позовної давності, в силу положень частини першої статті 264 ЦК України, а саме щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами. Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконував взяті на себе договором зобов`язання, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 44936,56 грн., що підтверджується випискою за договором (а.с. 18-27), а також розрахунком заборгованості (а.с. 15-17). Щодо стягнення із відповідача судових витрат, то суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає до повного задоволення, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору 2270 грн. згідно платіжного доручення № ZZ422B1MRV від 02.12.2021 р. (а.с. 66). Ураховуючи вищевикладене,

Outcome: approved