Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

29.06.2022 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. В обґрунтування поданого позову [PERSON] вказує, що вона є особою похилого віку, у віці 83 роки, отримує пенсію за віком в сумі 2600 грн. - 2761 грн., інших джерел доходів немає, має серйозні проблеми зі здоров`ям, постійно лікується, багато коштів витрачає на комунальні послуги, тому її матеріальне становище є вкрай нужденним. За таких складних життєвих обставин, знаходиться на межі бідності. Також позивач заначає, що не отримує від свого єдиного сина жодної грошової підтримки. На даний час вона зареєстрована та проживає у будинку, який належить її онуку (сину відповідача та третьої особи ). При приїздах до цього будинку постійно виникають сварки, які негативно впливають на здоров`я позивачки. На сьогоднішній день [PERSON] має намір винайняти окремий будинок для проживання, але для найму їй потрібні кошти, у зв`язку із чим виникла необхідність звернення до суду із позовом. Тому, вона просила суд щомісячно утримувати з [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 2000 грн. довічно, починаючи з дня подачі позову до суду. Ухвалою суду від 26.08.2022 року у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 26.09.2022 р. 26.09.2022 року розгляд справи відкладено на 18.10.2022 р. оскільки під час розгляду справи було з"ясовано, що відповідачем направлено відзив на позовну заяву. Станом на день проведення судового засідання, ні суд, ні позивач вказаний відзив не отримали. Відповідно до відзиву на позовну заяву ( який надійшов до суду 28.09.2022 року) відповідач заперечує проти задоволення позову. Вказує, що не ухиляється від обов`язку утримувати матір. Вони з дружиною систематично відвідують позивачку, допомагають їй по господарству, привозячи продукти харчування, побутову хімію, ліки у разі необхідності. При цьому, позивачка не зверталася з проханням чи претензіями щодо її неналежного утримання. Також відповідач та його дружина не чинять перешкод у користуванні будинком, де проживає позивачка, де ним та його дружиною були створені усі належні умови для комфортного проживання позивача. Окрім того, позивачці пропонувалося переїхати у інше житло, належне дружині відповідача, однак позивачка переїжджати відмовилась. Згідно письмових пояснень від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] , остання заперечує проти задоволення позову. Вказує, що позивачкою не надано достатніх належних та допустимих доказів потреби у отриманні аліментів, у зв`язку із чим, на її думку, у задоволенні позову слід відмовити. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позові. Наголошувала на тому, що відповідач, який є її сином не надає їй матеріальної допомоги, якої вона дуже потребує. Просила суд задовольнити позов в повному обсязі та щомісячно стягувати з [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 2000 грн. довічно, починаючи з дня подачі позову до суду. В судовому засіданні 26.09.2022 року відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову та пояснив, що у 2003 році він разом з дружиною перевезли його матір [PERSON] на постійне місце проживання в с. Крупець. В будинку зробили ремон, провели опалення, воду, тобто створили всі належні умови для комфортного проживання. Він та його дружина постійно приїздять до позивача та привозять їй продукти харчування, за необхідності ліки та ін.. В наступне судове засідання відповідач не з"явився, але надіслав до суду заяву, відповідно до якої він не заперечує проти задоволення позовних вимог про стягнення з нього аліментів на користь позивачки в розмірі 2000 грн, але заперечує, щодо обставин які позивач виклала в позовній заяві стосовно підстави звернення до суду. Просив закінчити розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні 26.09.2022 року повідомила, що після переїзду з м. Горлівка в с. Крупець вони з чоловіком допомагали [PERSON] , зробили ремонт в будинку, який належить їньому сину ( онуку позивача) , щоб забезпечити [PERSON] комфортні умови проживання. Постійно допомагають їй продуктами харчування, ліками та ін. В подальшому від третьої особи до суду надійшла заява, згідно якої вона просить суд закінчити розгляд справи за її відсутності. Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні було встановлено, що позивач є рідною матір"ю відповідача [PERSON] та свекрухою [PERSON] . За договором дарування житлового будинку від 21.10.2013 р., [PERSON] подарувала [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлям [ADDRESS] (а.с. 15, 16). Позивачка [PERSON] у вказаному будинку зареєстрована та постійно проживає одна (а.с. 17). Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Хмельницькій області у отримала пенсію за віком за період з грудня 2021 року по травень 2022 рокуу сумі 16083,48 грн. (а.с. 3). На підтвердження своїх витрат позивачкою до матеріалів справи також додано квитанції про оплату нею комунальних послуг (а.с. 4-11). Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] хворіє та перебуває на диспансерному обліку із діагнозом: " ішемічна хвороба серця із стенокардією, атеросклероз судин головного мозку" та потребує коштів на лікування. Згідно довідки від 12.09.2022 року - [PERSON] працює у ВП " Хмельницька АЕС" ДП " НАЕК " Енергоатом" на посаді слюсар-ремонтник ЕРП за три місяці з червня 2022 року по серпень 2022 року його заробітна плата склала 87358 грн.85 коп. Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд враховує наступне. Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Як роз`яснено у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них. Таким чином, право на утримання від дочки, сина мати та батька матимуть за умови, якщо вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання матері слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення); непрацездатність матері, батька; потреба батька, матері в матеріальній допомозі. Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї з вказаних обставин. Отже, при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків необхідно враховувати, що таке право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за умови непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька. Таким чином, враховуючи що позивач є непрацездатною, вік якої становить 83 років, а тому є такою, що потребує матеріальної допомоги, та фактичного визнання позову [PERSON] , у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, довічно. Разом із тим, ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В свою чергу, суд звертає увагу, що під час розгляду справи в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження доводи, наведені позивачем у позовній заяві та поясненнях, наданих суду. Так, зокрема показаннями свідка [PERSON] спростовуються твердження позивача про те, що відповідач [PERSON] не надавав матері матеріальної допомоги та підтримки. Свідок повідомила, що [PERSON] забезпечені належні та комфортні умови проживання матері в будинку, де остання зареєстрована та постійно проживає. Після переїзду з м. Горлівка спочатку проживала з дітьми в м. Нетішин. У власності невістки [PERSON] була хата в с. Крупець, в якій були відсутні умови для проживання, однак син зробив ремонт у цьому будинку, провели газ та воду. Окрім того, син постійно приїжджає до матері, привозить продукти харчування, ліки та побутову хімію. Разом із тим, враховуючи встановлений законом обов`язок повнолітніх дітей надавати матеріальну допомогу своїм непрацездатним батькам, беручи до уваги визнання позовних вимог відповідачем щодо сплати аліментів на користь [PERSON] на її утримання у сумі 2000 грн. щомісячно, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992, 40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved