Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

25 липня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, в якій просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] по відношенню до доньки [PERSON] , [INFO] . Дана заява обґрунтована наступним. З 2011 року по день смерті [INFO] заявниця перебувала у цивільному шлюбі із [PERSON] , де вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. Від цих відносин вони мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. За життя чоловіка вони не встигли подати заяву про визнання його батьком дитини, однак з народження дитини та по день смерті чоловіка, вони проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, разом виховували доньку, утримували її та він виконував усі обов`язки батька дитини, передбачені сімейним законодавством. Враховуючи вище вказане заявник просить встановити факт батьківства [PERSON] який помер [INFO] по відношенню до доньки [PERSON] [INFO] необхідне їй для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини. Ухвалою Томашпільського районного суду від 25 липня 2022 року відкрито окреме провадження та справу призначено до розгляду на 16 серпня 2022 року. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася надала на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Зацікавлена особа: [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити, а розгляд справи провести у її відсутність. Свідок по справі [PERSON] , яка є сусідкою заявниці в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій вказує, що [PERSON] який помер [INFO] та проживав із нею по сусідстві, при спілкуванні визнавав себе батьком дитини [PERSON] 2011 року народження та проживаючи разом однією сім`єю із заявницею брав участь вихованні дитини та забезпечував її матеріально. Свідок по справі [PERSON] , яка є сусідкою заявниці в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій вказує, що [PERSON] який помер [INFO] та проживав із нею по сусідстві, при спілкуванні визнавав себе батьком дитини [PERSON] 2011 року народження та проживаючи разом однією сім`єю із заявницею брав участь вихованні дитини та забезпечував її матеріально. Суд, розглянувши заяви [PERSON] , зацікавленої особи та свідків дослідивши матеріали справи, оцінивши належність і достовірність показань сторін по справі, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до п.5 ч.2\~ст.293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24 червня 2022 року, встановлено, що [PERSON] [INFO] помер [INFO] .(а.с. 8). Як вбачається із довідки Великорусавської загальноосвітньої школи від 03 червня 2022 року № 0211/63 виданої [PERSON] її цивільний чоловік [PERSON] приймав активну участь у вихованні доньки [PERSON] та утримував її матеріально.(а.с. 9). Згідно копії довідки Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області від 19 травня 2014 року № 354 встановлено, що [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] .(а.с.10). Із виписки з погосподарської книги № 3 на 2011-2015 роки встановлено, що за адресою [ADDRESS] проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Пленум Верховного Суду України в п. 15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вказав, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п. 13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз. 3-5 п. 7 постанови N 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства відповідно до частини першої статті 130 СК України є смерть того, батьківство кого встановлюється, або оголошення його померлим. Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи. Тлумачення норм статті 130 СК України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України (стаття 128 СК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року у справі № 373/2257/18 (провадження N 61-15136св20) та постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 201/3963/16-ц). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства померлого [PERSON] по відношенню до доньки [PERSON] , а встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне їй для захисту майнових та немайнових законних інтересів дитини, \~тому суд вважає, що дану заяву слід задовольнити. Відповідно ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved