Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] , стягнувши аліменти на її утримання, посилаючись на злісне ухилення відповідача від виконання покладених на нього законом батьківських обов`язків. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі вони проживали разом без реєстрації шлюбу, у період спільного проживання у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . На теперішній час донька проживає разом з нею, відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не приймає, всі питання щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки відповідача, як батька. Де перебуває відповідач їй не відомо, за п`ять останніх років він жодного разу не бачився та не спілкувався з дитиною. Оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не цікавиться нею, не забезпечує її матеріально, не піклується про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, вважає, що є всі підстави для позбавлення його батьківських прав, тому просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 28 січня 2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 23 травня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 02 вересня 2022 року до участі у справі в яксоті третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Максимов Р.І. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав викладених у ньому. В подальшому надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та участі позивача, на задоволені позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, передбаченому статтею 128 ЦПК України, відзиву на позов не подав. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради до суду не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їх представника, при винесені рішення покладаються на розсуд суду. Представник третьої особи - служби у справах дітей виконкому Покровської районної у місті ради до суду не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їх представника. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської районної в місті ради до суду не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їх представника, та додали висновок від 21.09.2022 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що є батьком позивачки. Відповідача по справі не бачив приблизно 5 років, [PERSON] донькою не цікавиться та не піклується про неї. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки, відповідача по справі не бачила 5 років. Позивачка їй розповідала, шо відповідач участі у вихованні та у житті доньки не приймає, дитина взагалі його не пам`ятає. Вихованням дитини займається лише [PERSON] . Суд, вислухавши представника позивача, свідків, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Як встановлено судом, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.15 - копія свідоцтва про народження). Вирішуючи спір, суд має першочергово виходити саме з прав та інтересів дитини. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (N2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. За змістом п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 866 від 24 вересня 2008 року, під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини виконавчий орган міської, районної у місті ради подає до суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесід з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, що стосуються зазначеної справи. Згідно висновку виконкому Покровської районної у місті ради від 21.09.2022 року, виконком вважає за не доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що встановити місце перебування відповідача виявилось не можливим, а також недостатньо документів, які б підтверджували винну поведінку батька у відношенні до його доньки. Суд не погоджується з такою позицією по справі виконкому Покровської районної у місті ради, як органу опіки та піклування, викладеної у висновку від 21.09.2022, оскільки вважає, що наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідача від виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов`язками, тому враховуючи викладене вважає встановленим, що [PERSON] не займається вихованням доньки, не забезпечує її матеріально, не виявляє щодо неї батьківського піклування, не турбується про її духовний розвиток. Таким чином, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частин другої, третьої статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Частинами першою-другою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Таким чином виходячи з обов`язку батьків утримувати дітей, конституційного права особи на прожитковий мінімум, суд вважає, що є підстави для призначення аліментів, починаючи з дати пред`явлення позову згідно вимог частини першої статті 191 СК України. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки вимога про відшкодування судових витрат позивачем не заявлена, вони покладаються на позивача.

Outcome: approved