Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

14.06.2022 позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що 12.08.2014 вони уклали шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . З часом почуття любові, поваги та розуміння згасли і поступово стосунки між ними зіпсувались, намагались зберегти сім`ю, однак це не вдалось, що призвело до остаточного припинення шлюбних відносин у вересні 2021 року. Примирення не можливе. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернувся з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просила задовольнити, не наполягав на стягненні судових витрат. Відповідач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, не заперечував проти його задоволення, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12.08.2014 у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №633. Сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до\~статті 113 СК України\~особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач висловила бажання надалі іменуватись прізвищем « [PERSON] ». Позивач, в разі задоволення його позовних вимог, не наполягала на стягненні з відповідача понесених судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених нею судових витрат.\~\~\~ Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved