Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення 6499,46 гривень страхового відшкодування та ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» про стягнення 33667,36 гривень страхового відшкодування, згідно з страховим актом № 3.20.3299-1 та відповідно до умов договору № 202.17.23755820. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що предметом вищевказаного договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, є майнові інтереси страхувальника [PERSON] , пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом КІА Sportage, д.н. [NUMBER] , № шасі [NUMBER] . Згідно з постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області № 308/11009/20 від 05.11.2020, 23.10.2020 о 10 год. 20 хв. за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, парковка «SILVERLEND» мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Audi А8", д.н.з. [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] , який, не впевнившись в безпечності, рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з автомобілем марки "КІА Sportage", д.н.з. [NUMBER] , від чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. У зв`язку з вказаною пригодою, [PERSON] подав заяву до ТДВ «Експрес Страхування» про виплату страхового відшкодування та рахунок-фактуру СЧ-0001002. Згідно з страховим актом № 3.20.3299-1, страхове відшкодування становить 40166,82 гивернь. Зазначає, що 26.10.2020 [PERSON] отримав страхове відшкодування у розмірі 40166,82 грн, що підтверджується платіжним дорученням № ЦО05837. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність [PERSON] станом на 13.10.2020 року була застрахована у ПрАТ СК «Інтер-Поліс» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО/ 2793141, яким передбачено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, у розмірі 130 000,00 грн, франшиза у розмірі 1 000,00 грн, на підставі чого, позивач подав до ПрАТ СК «Інтер-Поліс» заяву № 80/07-3.20.3299 від 08 січня 2021 року про відшкодування шкоди в порядку суброгації по зазначеній події. Також вказує, що відповідно до висновку ФОП [PERSON] у справі № 3.20.3299, вартість відновлювального ремонту КІА Sportage, д.н. [NUMBER] , № шасі [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,32) становить 33 667,36 гривень. Відповідно до акта виконаних робіт ПрАТ «Закарпаття - Авто» від 20.11.2020 № ЗН-0007256 , вартість ремонту КІА Sportage, д.н. [NUMBER] , № шасі [NUMBER] , склала 43 366,82 гривень. Посилаючись на те, що згідно з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України, «правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з ст. 29 Закону № 1961, не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати) за договором майнового страхування транспортного засобу», позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму 6499,46 гривень та з відповідача ПрАТ СК «Інтер - Поліс» суму в розмірі 33667,46 гривень. Одинадцятого жовтня 2021 року відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому вимоги позивача не визнав, посилаючись на їх безпідставність з огляду на те, що необхідність в заміні двох дверей «передньої лівої та задньої лівої» на автомобілі потерпілого «КІА Sportage», д/н [NUMBER] , не було потреби, таке можна розцінювати як зловживання та певну маніпуляцію зі сторони останнього в питанні саме страхового відшкодування/компенсації, оскільки такі цілком і повністю підлягали технічному відновленню без їх заміни. Зазначив, що обов`язок з відшкодування шкоди у межах ліміту страхового відшкодування покладається на страховика, на підтвердження чого послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18). Водночас вказав, що полісом/договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО за № 2793141 передбачено граничний ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в сумі 130 000,00 грн, де франшиза визначена в сумі 1000,00 гривень.Оскільки вартість майнового збитку, завданого потерпілій особі [PERSON] пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталася з вини [PERSON] , не перевищує виплачений потерпілому зі сторони позивача розмір страхового відшкодування, то із [PERSON] , як винної особи, на користь позивача не підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди (вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу) та отриманим страховим відшкодуванням. Тринадцятого жовтня 2021 року представник позивача подав заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з [PERSON] на користь ТзДВ «Експрес Страхування» відшкодування у розмірі 7499,46 гривень та стягнути з [PERSON] та ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» 2270,00 гривень судових витрат. В обгрунтування заяви вказав, що 05.10.2021 від ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» на рахунок позивача надійшла сума у розмірі 32667,36 гривень з призначенням платежу «Страх. відшк дог. ОСЦПВВНТЗ № АО-2793141 від 30.01.2020 ….». Вказана сума сплачена вірно, оскільки відповідно до висновку ФОП [PERSON] у справі № 3.10.3299, вартість відновлювального ремонту КІАSportage, д.н. [NUMBER] , № шасі [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,32) становить 33 667,36 грн, мінус франшиза за полісом АО/ 2793141 в розмірі 1000,00 гривень. Відтак, [PERSON] є боржником перед позивачем на суму 7499,46 гривень (40 166, 82 гривень мінус 32 667, 36 гривень). Двадцятого жовтня 2021 року представником відповідача ПрАТ СК «Інтер - поліс» подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого, ПрАТ СК «Інтер - поліс» інформує про часткове задоволення позовних вимог позивача, на підтвердження чого подав платіжне доручення № 4891 від 05.10.2021 року. Представником також зазначено, що ПрАТ СК «Інтер - поліс» частково визнає позовні вимоги, а саме в сумі 32667,36 гривень. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог до ПрАТ СК «Інтер - поліс» в повному обсязі. У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник відповідача ПрАТ СК «Інтер - поліс» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. У зв`язку з наведеним справа розглянута у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Двадцять третього жовтня 2020 року о 10 год. 20 хв. в м. Ужгороді по вул. Гагаріна, паркова «SILVERLEND», водій [PERSON] керував автомобілем марки «Audi А8», д/н [NUMBER] , рухаючись заднім ходом, не впевнившись в безпечності руху, здійснив зіткнення з автомобілем марки «КІА Sportage», д/н [NUMBER] , який виїзджав з парковки, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги н. 10.9 Правил дорожнього руху. Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.11.2020 у справі № 308/11009/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 гривень. Двадцять четвертого вересня 2019 року між [PERSON] та ТзДВ «Експрес Страхування», на підставі заяви на страхування транспортного засобу, було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави (договір майнового страхування) № 202.17.2375820, де об`єктом страхування є транспортний засіб: легковий автомобіль марки КІА Sportage, 2017 року випуску, номер кузова: [NUMBER] , д/н [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 26.10.2017, серія: [NUMBER] , орган, що видав - Центр 2141, вищевказаний автомобіль належить на праві власності [PERSON] . Згідно з довідкою УПП в Закарпатській області № 3020289440783633 про дорожньо-транспортну пригоду від 20.11.2020, автомобіль марки «Audi А8», д/н [NUMBER] , належить [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПАТ СК «Інтер Поліс», про що видано поліс АО/ 2793141, терміном дії до 30 січня 2021 року. Чотирнадцятого жовтня 2020 року [PERSON] подав до Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» заяву з приводу події, яка мала місце 13.10.2020, про виплату страхового відшкодування згідно погодженої калькуляції за вирахуванням безумовної франшизи в розмірі 3200,00 грн на рахунок СТО ПРАТ «Закарпаття-авто», а також рахунок-фактуру СЧ-0001002 від 19.10.2020 року на загальну суму - 43 366,82 гривень. Двадцять шостого жовтня 2020 року заступником начальника відділу врегулювання збитків ТДВ «Експрес Страхування» Д.О. Давидюк затверджено Страховий акт № 3.20.3299-1, прийнято рішення щодо виплати страхового відшкодування на загальну суму - 40 166,82 грн, та згідно з платіжним дорученням № ЦО05837 від 26.10.2020, перераховано на рахунок ПРАТ "Закарпаття-авто" суму в розмірі 40 166,82 гривень, призначення платежу: Страх.відшк.зг.дог.№ 202.17.2375820 від 25.10.17 р. [PERSON] , без ПДВ. Згідно СЧ-0001002 від 19.10.202, у т.ч. ПДВ - 6694,47 гривень. Восьмого січня 2021 року на поштову адресу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Інтер-Поліс» було надіслано заяву № 3.20.3299 про виплату страхового відшкодування за № 80/07-3.20.3299, відповідно до якої Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» просить провести на протязі 7 календарних днів на його користь виплату в розмірі 40 166,82 гривень. Полісом АО/ 2793141 передбачено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну - 130 000,00 грн, франшиза - 1 000,00 гривень. Згідно з ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до висновку ФОП « [PERSON] » у справі № 3.20.3299 вартість відновлювального ремонту КІА Sportage, д.н.з. [NUMBER] , № шасі [NUMBER] з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (0,32) становить 33 667,36 гривень. Згідно з платіжним дорученням № 4891 від 05.10.2021 року, відповідач - ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» сплатив на рахунок ТДВ «Експрес Страхування» кошти у розмірі 32667,36 гривень з призначенням платежу «Страх. відшк дог. ОСЦПВВНТЗ № АО-2793141 від 30.01.2020, срах. Акт № 1098/2912/59/21 від 05.10.2021». Вказана сума сплачена вірно, за мінусом франшизи за полісом АО/ 2793141 у розмірі 1000,00 гривень. Оцінивши належним чином зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява в частині вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] 7499,46 грн підлягає задоволенню, а в частині стягнення з відповідача ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» 32667,36 грн провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору з наступних підстав. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, у разі відсутності предмету спору суд закриває провадження у справі. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 20.09.2021, справа № 638/3792/20, провадження № 61-3438сво21, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач - ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» після звернення позивача з позовом до суду, сплатив суму страхового відшкодування у розмірі 32667,36 грн за мінусом франшизи у розмірі 1000,00 грн, яку позивач, згідно із зміненими позовними вимогами, просить стягнути з нього, що підтверджується платіжним дорученням № 4891 від 05 жовтня 2021 року,тасвідчить про відсутність предмету спору в цій частині, оскільки між позивачем та відповідачем ПАТ СК «ІНТЕР-ПОЛІС» не залишилось неврегульованих питань, що є підставою для закриття провадження у справі в цій частині, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 7 499,46 грн, суд важає за необхідне вказати наступне. Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі статтею 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Частиною першою статті 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 3 Закону України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Під страховим випадком, відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування», розуміється подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Приписами ст. 9 Закону України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Таким чином, законодавець чітко розмежовує поняття «страхової виплати» та «страхової суми», не ототожнюючи їх. Порядок укладання, істотні умови, предмет договору, обов`язки страховика та страхувальника та інші особливості договору страхування визначені главою 67 ЦК України. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У разі, якщо деліктні відносини поєднані з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Закону України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Таким чином, кредитор в деліктному зобов`язанні (потерпіла особа) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язків заподіювача шкоди (відповідача) з відшкодування шкоди. Так, згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілої особи переходить право вимоги до заподіювача шкоди в деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, і деліктне зобов`язання після такої виплати не припиняється, має місце заміна кредитора (до страховика потерпілої особи переходить право вимоги, яке належало потерпілій особі в деліктному зобов`язанні, в межах виплаченого ним страхового відшкодування). Перехід права вимоги в такому випадку, є суброгацією. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно із цим договором або Закону України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Такий висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18). Разом з тим, у постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 та постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 676/518/17, від 13 червня 2019 року у справі № 587/1080/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 753/4696/16-ц наведено правовий висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виникає обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму (регламентну виплату), відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого. Відповідно до частини першої статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 N9 142/5/2092 (Методика) значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема, 5 років - для легкових КТЗ. Наведене обмеження щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, встановлено для страховиків цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Втім, чинне законодавство не містить відповідних положень щодо необхідності урахування фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу у правовідносинах, що виникли між страхувальником та страховиком відповідно до договорів добровільного страхування майна. У такому випадку розрахунок суми страхового відшкодування здійснюється згідно із умовами договору, вимогами спеціального законодавства. Однак, відповідачем не доведено, судом в ході судового розгляду справи не встановлено порушень будь-яких умов чи правил при розрахунку позивачем роміру страхового відшкрдування. Окрім того, відповідно до п. 36.6. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Згідно зі статтею 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовна вимога Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про стягнення з відповідача [PERSON] 7 499,46 грн вішкодування шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу внаслідок ДТП, що становить різницю між здійсненою страховою виплатою та виплатою страховика відповідача в порядку суброгації, обгрунтована та підлягає задоволенню з підстав та мотивів, викладених вище. Щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із сплатою судового збору в розмірі 2270,00 грн, суд прийшов до висновку, що, відповідно до положень ст.ст. 141, 142 ЦПК України, з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь позивача 423,81 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору, а з відповідача Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ІНТЕР-ПОЛІС», відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України, на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1846,19 гривень. На підставі наведеного,

Outcome: approved