Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченком Іваном Павловичем 01.09.2021 року відкрито виконавче провадження ВП №66659098 у якому його визнано боржником. З постанов винесених приватним виконавцем стало відомо, що вказане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 84425 виданого 12.06.2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., за яким звернуто стягнення заборгованості позивача на користь відповідача у розмірі 25731,99 грн., яка виникла за кредитним договором № 0995383273 від 31.08.2019 року, укладеним між позивачем та ТОВ «Інфінанс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором № 1 від 05.02.2021 року є ТОВ «Діджи Фінанс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором №1/1 від 04.06.2021 року є ТОВ «Дорі Фінанс». Позивач зазначав, що відповідач не міг дотриматися вимог щодо надання приватному нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого договору про надання кредиту, оскільки кредитний договір без нотаріального посвідчення. Крім того відповідач не довів безспірності заборгованості. Таким чином через порушення процедури видачі виконавчого напису просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 84425 від 12.06.2021 року приватного нотаріуса Грисюк О. В. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 21.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження (а.с. 43-44). Позивач та його представник, адвокат Васильєв П.С., у судове засідання не з`явились, надавши заяву з проханням вирішити спір за їх відсутності, наполягаючи при цьому на задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. Представники відповідача, ТОВ «Дорі Фінанс», у судове засідання не з`явились повторно, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи належним чином, жодних клопотань, відзиву чи заперечень суду не подали.\~\~ Третя особа, приватний нотаріус Грисюк О. В., у судове засідання також не з`явилась, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів згідно п. 1 ч. 1\~ст. 280\~\~ЦПК України\~в порядку заочного розгляду справи. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 5,6\~ст. 263 ЦПК України\~обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд встановив, що 12 червня 2021 року приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області\~\~Грисюк О.В., видала на підставі п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, виконавчий напис, реєстр № 84425, за яким з [PERSON] , за кредитним договором № 0995383273 від 31 серпня 2019 року, укладеним з ТОВ «Інфінанс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором № 1 від 05.02.2021 року є ТОВ «Діджи Фінанс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором №1/1 від 04.06.2021 року є ТОВ «Дорі Фінанс», на користь відповідача звернуто стягнення на заборгованість за період з 04 червня 2021 року по 09 червня 2021 року на суму 25731,99 грн., а також 1000 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача в загальному розмірі 26731,99 грн. (а.с.12). З копії постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП №66659098 долученої до позову, судом встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. 01.09.2021 року було відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. №84425 від 12.06.2021 року. (а.с.13-14). При вирішенні даного спору суд виходить з наступного. Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Суд зазначає, що відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(в редакції до 26 листопада 2014 року),документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Натомість,\~постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662\~до\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~були внесені зміни. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною\~постанову Кабінету\~Міністрів України від\~26\~листопада 2014\~року №\~662\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів»\~в частині\~внесених змін,\~зокрема,\~розділ 2, за яким внесено до такого «Переліку документів» «кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису за якими додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» При цьому ухвалою від 1 листопада 2017 року Вищого адміністративного суду України постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином суд встановив, що для видачі виконавчого напису нотаріусу відповідно до «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, які для одержання виконавчого напису повинні подаватися нотаріусу в оригіналі разом із документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 826/20084/14. Натомість, суд встановив, що договір кредитування № 0995383273 від 31 серпня 2019 року, укладений позивачем із ТОВ «Інфінанс», не був нотаріально посвідчений, внаслідок чого у порушення\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат», пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», приватним нотаріусом Грисюк О. В. було видано 12 червня 2021 року спірний виконавчий напис, реєстр № 84425. Також суд зазначає, що на підставі\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Тобто сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Таким чином суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур, оскільки суд повинен установити чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник безспірну заборгованість перед стягувачем. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15 а також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц, від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року по справі № 916/3006/17. Суд зазначає, що нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише стягувачем, тому не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином суд робить висновок, враховуючи положення ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України\~та ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: 1) з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення; 2) а також з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на наведене, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог ТОВ «Дорі Фінанс». Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц. Таким чином, встановивши в судовому засіданні факт порушення приватним нотаріусом Грисюк О. В. процедури вчинення виконавчого напису від 12 червня 2021 року, реєстр № 84425, за яким з [PERSON] за кредитним договором № 0995383273 від 31 серпня 2019 року, укладеним з ТОВ «Інфінанс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення права вимоги за кредитним договором № 1 від 05.02.2021 року є ТОВ «Діджи Фінанс», на користь ТОВ «Дорі Фінанс» звернуто стягнення на заборгованість у загальній сумі 25731,99 грн., то вказане є самостійною та достатньою підставою для визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно із переліченим вмотивуванням заявлені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Грисюк О. В. від 12 червня 2021 року, реєстр № 84425. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.1 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано копію договору №б/н про надання юридичних послуг адвоката від 30.11.2021 року, копію додаткової угоди до договору від 30.11.2021 року, копію акту приймання-передачі юридичних послуг від 30.11.2021 року відповідно до яких вартість підготовки та подачі позову складає 2500 грн.. Велика палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2021 року у справі №910/12876/19 сформувала правову позицію відповідно до якої розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Зважаючи на відсутність заперечень відповідача щодо не співмірності розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає за доцільне стягнути понесені позивачкою витрати на правничу допомогу в заявленому розмірі з відповідача. Відповідно до ч.9,10\~ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved