Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] , який зареєстрований 27 квітня 2021 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ), актовий запис №\~468. В обґрунтування позову зазначав, що 27 квітня 2021 року він та [PERSON] уклали шлюб, від шлюбу дітей вони не мають. Стосунки між ними не склалися з причин взаємного непорозуміння, постійних суперечок, несумісних поглядів на життя, різних характерів та відсутності поваги один до одного. Ведення спільного побуту фактично припинено, збереження у подальшому шлюбних відносин неможливе через відсутність сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства та побуту. Відсутній також намір їх поновлювати з обох сторін. Шлюб між ними існує виключно формально, вони не підтримують шлюбних відносин, тривалий час проживають окремо, їхня сім`я фактично розпалася, подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій зазначав, що з 24 лютого 2022 року він та відповідач однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов`язані. Просив суд розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов визнає повністю, просила суд розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов, оскільки вона і позивач з 24 лютого 2022 року проживають окремо, спільне господарство вони не ведуть, спільним побутом не пов`язані, тому сторони не є більше сім`ю в розумінні ст. 3 СК України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 2021 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.\~Київ), актовий запис №\~468. Від шлюбу дітей не мають. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що з 24 лютого 2022 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнала. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають вони окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved