Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

15.08.2022 року [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа: договору купівлі-продажу домоволодіння, що був посвідчений державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська 28.03.1978 року, реєстровий № 2-2734 та зареєстрований у Дніпропетровському міжміському «БТІ» за реєстровим № 140-49. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує на те, що вона є власником домоволодіння [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, що був посвідчений державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська 28.03.1978 року, реєстровий № 2-2734, та зареєстрований у Дніпропетровському міжміському «БТІ» за реєстровим № 140-49. Однак, при видачі вказаного договору купівлі-продажу була зроблена помилка при написанні її ім`я та замість вірного « [PERSON] » було вказано невірно « [PERSON] », що не відповідає дійсності. Вказана помилка не дає змоги їй вільно розпоряджатися власним майном, у зв`язку з чим вона звернулась до суду із даною заявою. Факт того, що вказаний договір купівлі-продажу домоволодіння дійсно належить їй, підтверджується свідоцтвом про її народження, паспортом громадянина України, пенсійним посвідченням, де правильно зазначене її ім`я « [PERSON] », а також відміткою в паспорті про її реєстрацію за адресою [ADDRESS] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2022 року суддя Кудрявцева Т.О. визначена для розгляду справи. Ухвалою судді від 15.08.2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання по її розгляду. В судове засідання заявник не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, таким чином, суд вважає за можливе ухвалити у справі рішення в судовому засіданні за відсутності учасників справи та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Розглянувши заяву, дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України, передбачено, що в судовому порядку можуть встановлюватись факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. В п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. …Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, заповіту, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, 28.03.1978 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] , посвідчений державним нотаріусом Сьомої державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська 28.03.1978 року, реєстровий № 2-2734 та зареєстрований у Дніпропетровському міжміському «БТІ» за реєстровим № 140-49. Як зазначає заявниця, на початку 2022 року вона звернулась до нотаріуса з метою продажу вищевказаного домоволодіння, проте, нотаріус в усному порядку повідомила про відмінність імені власника домоволодіння в договорі купівлі-продажу з іменем у паспорті, оскільки в договорі купівлі-продажу ім`я заявниці зазначено як « [PERSON] », тоді як в паспорті зазначено вірно « [PERSON] ». Таким чином, виявились розбіжності у написанні імені заявниці в договорі купівлі-продажу з іншими документами, що є перешкодою для розпорядження свою власністю на власний розсуд. Факт належності [PERSON] , [INFO] , договору купівлі-продажу, підтверджується: -Копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 25.03.1996 року, де ім`я заявниці зазначено як « [PERSON] », а не « [PERSON] »; -Копією довідки про присвоєння Ідентифікаційного номера, виданого Держподатінспекцією у Бабушкінському районі 15.05.2003 року, в якому ім`я заявниці зазначено як « [PERSON] »; -Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , про народження [INFO] [PERSON] ; -Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , де зазначено, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації одруження заявниці присвоєно прізвище [PERSON] ; -Копією пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , виданого на ім`я « [PERSON] »; -Копією договору купівлі-продажу домоволодіння [ADDRESS] , укладеного 28.03.1978 року між [PERSON] та [PERSON] , де прізвище та побатькові « [PERSON] та [PERSON] » співпадає з прізвищем та по батькові заявниці, вказаними в її паспорті громадянина України, а також зазначена в договорі купівлі-продажу адреса домоволодіння, яке є предметом продажу за цим договором, співпадає з відміткою про реєстрацію місця проживання заявниці у її паспорті громадянина України: [ADDRESS] . Встановлення факту належності договору купівлі-продажу має для заявника юридичне значення, оскільки така помилка в зазначенні її імені перешкоджає розпоряджатися їй своєю власністю на власний розсуд, і іншого порядку встановлення даного факту законом не передбачено. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт належності заявнику договору купівлі-продажу, тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved