Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.07.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 16. Позов мотивовано тим, що 16.07.2009 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16.07.2009 року. Від даного шлюбу мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Протягом тривалого часу між подружжям не досягнуто порозуміння. Відмічається відсутність спільних поглядів на життя, різниця в підходах до створення в сім`ї нормального психологічного клімату, вирішення нагальних сімейних та звичайних життєвих питань. Як наслідок, між подружжям виникли вкрай напружені на ненормальні стосунки, вони стали чужими людьми і їхній шлюб протягом тривалого періоду є формальним. Більше трьох років проживають окремо, подружні відносини між ними припинено. Примирення та збереження шлюбу між позивачкою та відповідачем не можливе. Спорів щодо поділу майна, що є спільною власністю, та місця проживання дитини немає. А тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе, і є таким, що суперечить інтересам позивачки. 02.09.2022 року ухвалою судді Погребищенського районного суду Вінницької області відкрито провадження в даній цивільній справі та розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного. Так, судом встановлено, що сторони 16.07.2009 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Теплицького районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 16, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 липня 2009 року (а.с. 3). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Так, позивачкою [PERSON] згідно квитанції № 0.0.2629014221.1 від 02.08.2022 року сплачено судовий збір при подачі до суду позову про розірвання шлюбу в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved