Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

До суду надійшла позовна заява за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яка обґрунтована тим, що позивачу відповідно до Договору купівлі-продажу від 16.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенко В.М., належить квартира [ADDRESS] . В квартирі зареєстрований відповідач, [PERSON] , однак він в квартирі не проживає, не сплачує комунальні послуги та інші платежі, в утриманні житла участі не приймає. На підставі чого позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивач\~\~ [PERSON] до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та слухати справу без її участі, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, відповідача було повідомлено про розгляд справи, шляхом відпрвалення поштового повідомлення, а також у відповідності до вимог ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача був здійснений шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З огляду на викладене, як то передбачено ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання повторно не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, відзив не надав, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Ухвалою суду від 30 вересня 2022 року судом прийнято рішення щодо розгляду справи в заочному порядку. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до Договору купівлі-продажу від 16.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Таранушенко В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3586, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . З вказаного договору вбачається, що [PERSON] придбала спірну квартиру саме у [PERSON] . Як вбачається з Довідки Слов`янської міської ВЦА від 17.01.2022 року [PERSON] зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , фактично не проживає за цією адресою з 10.10.2020 року. Частиною 1 ст.\~319\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені статтею 383\~ЦК України та статтею 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України, члени сім`ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселені не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. В ч. 3 вказаної статті зазначено, що члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Частиною другою ст.\~64\~ЖК України встановлено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення містяться і у ч.1 ст. 405 ЦК України. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. В ст.\~317\~ЦК України визначено зміст права власності, який полягає в тому, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим Глава 23\~Цивільного кодексу\~України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст.\~405\~ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно із ст. 72 ЖК, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації, не є членом сім`ї власника квартири, його відсутність не пов`язана з поважними причинами, передбаченими вказаною статтею. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що слід визнати\~\~ [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . На підставі наведеного,

Outcome: approved