Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Представник позивача, АТ «Полтаваобленерго» Ланг О.О., звернулася до суду із позовною заявою, згідно якої просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь АТ «Полтаваобленерго» заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення в сумі 5 148 грн. 66 коп., індекс інфляції у розмірі 254 грн. 38 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 112 грн. 12 коп. та судовий збір в розмірі 2\~270 грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~ Свої вимоги представник позивача мотивувала тим, що відповідач [PERSON] є споживачами послуг з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , о/р 13983, які надаються правонаступником ПАТ «Полтаваобленерго» - АТ «Полтаваобленерго». АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької філії, згідно змісту позову, надавало відповідачам послуги в повному обсязі, однак відповідач не здійснювала своєчасної оплати одержаних послуг, в результаті чого станом на 15.11.2021 року має заборгованість за послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення, спожиті в період з квітня 2011 року по травень 2019 року в розмірі 5 148 грн. 66 коп. Окрім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, позивачем нараховано на суму заборгованості 3% річних в розмірі 112 грн. 12 коп. та інфляційні втрати в розмірі 254 грн. 38 коп. За викладених обставин, представник позивача і звернувся до суду із даним позовом. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 28.01.2022 року позовну заяву акціонерного товариства «Полтаваобленерго» до [PERSON] про стягнення боргу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 16.05.2022 року задоволено клопотання представника позивача АТ «Полтаваобленерго» - адвоката Дятлової М. про заміну неналежного відповідача належним відповідачем задоволено, замінено у справі відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] .. \~ \~ \~ \~03.06.2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог АТ «Полтаваобленерго» з наступних підстав. Відповідач зазначає, по перше, що він не є споживачем послуги централізованого опалення, не отримує вказану послугу та не збирається її отримувати, що підтверджується актом про відключення квартири (нежитлового приміщення) від внутрішньо будинкових мереж ЦО (ЦО та ГВП). Позивачу було достеменно відомо проте, що у вказаному нежитловому приміщенні, яке належить відповідачу, встановлено індивідуальне опалення, а послуги з централізованого опалення від позивача не надаються і не споживаються. [PERSON] зазначає, що індивідуальне опалення у вказаному нежитловому приміщенні було встановлено попереднім власником [PERSON] ще у 2008 році, а він, ставши власником даного приміщення у 2010 році не відмовився від індивідуального опалення та відповідно не набув статусу споживача послуг, які надаються АТ «Полтавобленерго». По друге, позивачем пропущено строки позовної давності за період з квітня 2011 року по грудень 2018 року. По третє, АТ «Полтаваобленерго» не вживалися заходи досудового врегулювання спору. Позивач не звертався до нього та не надсилав на адресу вказаного приміщення жодних листів або повідомлень для досудового врегулювання питання. Окрім того, [PERSON] вказує, що дане приміщення в період з 24.03.2017 року по 24.02.2020 року перебувало в оренді фізичної особи підприємця [PERSON] на підставі договору оренди нежитлового приміщення №24-03-17 від 24.03.2017 року, тому відповідно всі витрати за користування комунальними послугами оплачуються орендарем самостійно. Враховуючи викладене, відповідач [PERSON] просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «Полтаваобленерго» в повному обсязі. \~ \~ \~ \~23.06.2022 року представником позивача АТ «Полтаваобленерго» - адвокатом Дятловою М. подано до суду відповідь на відзив відповідача [PERSON] , згідно якого представник позивача вважає, що викладені відповідачем у відзиві заперечення щодо позовних вимог безпідставними з огляду на наступне. Так, дійсно, відповідно до акту відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО (ЦО та ГВП), який був підписаний [PERSON] (попереднім власником об`єкту), примішення відповідача було відключене від мережі централізованого опалення. Однак, відповідно до вимог чинного законодавства, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Таким чином, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку. АТ «Полтаваобленерго» у період з квітня 2011 року по квітень 2019 року надавало відповідачу послугу на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи індивідуального (автономного) та централізованого опалення, який у свою чергу має оплатити надані послуги. Щодо клопотання відповідача про застосування строків позовної давності за період з квітня 2011 року по грудень 2018 року, представник позивача зазначила наступне. Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року 3630, оплата послуг здійснюється шляхом внесення платежів не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Отже, право вимоги оплати за спожиті послуги за листопад 2018 року у позивача виникло лише після 20-го числа грудня місяця 2018 року. Тому представник позивача вважає, що вимога відповідача щодо застосування позовної давності до заборгованості за розрахункові періоди «листопад 2018 року» по «грудень 2018 року» є безпідставною та задоволенню не підлягає. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просить позовні вимоги АТ «Полтаваобленерго» задовольнити в повному обсязі. \~ \~ \~ \~29.07.2022 року відповідачем [PERSON] подано до суду заперечення на відповідь на відзив позивача, згідно якого відповідач заперечує проти задоволенню позовних вимог з наступних підстав. Відповідач зазначає, що у отриманих ним документах відсутні докази того, що у нежитловому приміщенні, власником якого він є, встановлено вузол обліку (лічильник) та те, що відповідач фактично споживає послуги з централізованого опалення, які надаються позивачем у вищевказаному приміщенні. Крім того, відповідач зазначає, що розрахунки сум оплати за послуги з централізованого опалення для споживачів, які є власниками квартир та споживачів, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення відрізняються. Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, встановлено порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами. Відповідач зазначає, що у отриманих ним документах від позивача відсутній перерахунок заборгованості за вказаною методикою. Крім того, [PERSON] вказує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач надсилав на адресу вказаного нежитлового приміщення платіжні документи, на підставі яких споживач послуг повинен здійснювати оплату за надані послуги. Також позивачем не надано доказів, що місця загального користування під`їзду, в якому знаходиться нежитлове приміщення, власником якого є відповідач, під`єднані до системи централізованого опалення або в них розташовані розподільчі трубопроводи. Окрім того, представником позивача не надано доказів того, що АТ «Полтаваобленерго» забезпечувало своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг. Щодо застосування строків позовної давності, [PERSON] вважає, що позивачем було пропущено строк позовної давності за період з квітня 2011 року по грудень 2018 року, та наполягає на застосуванні строків позовної давності до вказаного періоду. В судовому засіданні представник позивача, \~ \~ \~ \~АТ «Полтаваобленерго», адвокат Дятлова М. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві та відповіді на відзив обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, прохав суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з визначених у поданому останнім відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив, підстав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача АТ «Полтаваобленерго» - Дятлової М., відповідача Єзерського С.А., вивчивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні, АТ «Полтаваобленерго» в особі Кременчуцької об`єднаної філії, як правонаступник ПАТ «Полтаваобленерго», що вбачається зі змісту статуту АТ «Полтаваобленерго», затвердженого Загальними зборами акціонерів ПАТ «Полтаваобленерго» від 17 квітня 2019 року згідно Протоколу №21, надає послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , на підставі Рішення Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №1515 від 11 серпня 2000 року «Про призначення Кременчуцької філії ВАТ «Полтаваобленерго» головним виконавцем комунальних послуг по теплопостачанню споживачів теплової енергії в місті Кременчуці від джерела Кременчуцької ТЕЦ. [PERSON] є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування вбудовано прибудованої перукарні від 24.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Григоренком Г.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 3206 та витягом з Державного реєстру правочинів від 24.11.2010 року за номером витягу №9288475. Тарифи на теплову енергію були встановлені: наказом АТ «Полтаваобленерго» №09 від 13 січня 2011 року; наказом АТ «Полтаваобленерго» №250 від 17 липня 2014 року; наказом АТ «Полтаваобленерго» №198 від 12 травня 2015 року; наказом АТ «Полтаваобленерго» №213 від 05 липня 2016 року; рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №972 від 10.08.2018 року;рішенням Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №1386 від 29 жовтня 2018 року; рішенням №169 Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №1386 від 08 лютого 2019 року. Відповідно до вимог статей 68, 162 Житлового кодексу України, наймачі та особи, яким на праві приватної власності належить будинок (квартира), зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Положеннями статті 64 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з договору найму житлового приміщення. Вимогами статті 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. В порушення вищезазначених вимог чинного законодавства України, відповідач не виконує свої зобов`язання щодо сплати за користування послугами з теплопостачання у вигляді централізованого опалення, внаслідок чого станом на 15.11.2021 року у нього утворилась заборгованість по сплаті за надання вказаних послуг перед АТ «Полтаваобленерго» в період з квітня 2011 року по травень 2019 року в розмірі 5 148 грн. 66 коп., що вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №\~1875-IV від 24 червня 2006 року встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно частини 1 статті 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги» №2189-VIII від 09 листопада 2017 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором; споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно із положеннями частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). \~ \~ \~ \~Окрім того, на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, позивачем на суму заборгованості нараховано встановлений індекс інфляції в розмірі 254 грн. 38 коп., а також 3 % річних від простроченої суми у розмірі 112 грн. 12 коп. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про встановлений в судовому засіданні факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за оплату послуг з постачання холодної води та водовідведення, що дає підстави для нарахування встановленого індексу інфляції час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми. Щодо наданих відповідачем [PERSON] заперечень щодо позовних вимог висловлених останнім як у судовому засіданні так і у відзиві до позову, суд приходить до наступних висновків. Заперечуючи проти вимог позивача, відповідач фактично стверджує, що він не є споживачем послуг, які надаються АТ «Полтаваобленерго», посилаючись при цьому на те, що відповідно до Акту відключення квартири (нежитлового приміщення), який був підписаний попереднім власником вказаного приміщення [PERSON] , приміщення, власником якого він є, відключене від мережі централізованого опалення, на підтвердження чого надав суду відповідний доказ у вигляді копії вказаного акту. Відповідно до\~Правил користування\~приміщеннями житлових\~будинків і\~гуртожитків,\~затверджених Постановою\~ Кабінету\~Міністрів України\~№572\~від 08.10.1992\~року,\~частини 2\~статті 382\~Цивільного кодексу\~України,\~усі власники\~квартир та\~нежитлових приміщень\~у багатоквартирному\~будинку є\~співвласниками на\~праві спільної\~сумісної власності\~спільного майна\~багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є: сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, клаодові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення. Відповідно до пункту 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово комунального господарства. Пунктом 2.7 Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води встановлено, що після затвердження акту про відключення сторони укладають договір про надання послуг з опалення місць загального користування багатоквартирного житлового будинку. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, акт про відключення складено та підписано без заперечень [PERSON] (попереднього власника нежитлового приміщення). Однак всупереч вимогам законодавства відповідач [PERSON] не уклав окремого договору та не сплачував послугу з опалення згідно вирахованого залишкового навантаження, внаслідок чого і утворилася заборгованість. Разом з тим, суд погоджується із твердженням сторони відповідача щодо пропуску позивачем визначеного цивільним законодавством строку позовної давності за період з квітня 2011 року по жовтень 2018 року включно і саме тому вирішуючи питання щодо періоду, за який з відповідача підлягає до стягнення заборгованість та її сума, суд враховує положення статті 256 Цивільного кодексу України, якими визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, а також положеннями статті 257 Цивільного кодексу України, якими встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У зв`язку із вищевикладеним, оскільки позивач звернувся до суду із позовом 21.12.2021 року, суд приходить до висновку про те, що ним пропущено строк позовної давності для пред`явлення вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості, нарахованої за період з квітня 2011 року по жовтень 2018 року включно, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне відмовити АТ «Полтаваобленерго» в задоволенні позову в частині стягнення боргу, нарахованого за зазначений період. За викладених обставин, приймаючи до уваги встановлений в судовому засіданні факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги з теплопостачання у вигляді централізованого опалення, приймаючи до уваги ту обставину, що АТ «Полтаваобленерго» заявлено вимогу про стягнення боргу за період, в тому числі, за період з квітня 2011 року по жовтень 2018 року включно, що перевищує встановлений чинним законодавством строк позовної давності для такої вимоги, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за період з листопада 2018 року по квітень 2019 року включно, що становить 1 409 грн. 35 коп., а також встановлений індекс інфляції за вказаний період в розмірі 254 грн. 38 коп. та 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 112 грн. 12 кон., у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ «Полтаваобленерго» задоволено на 27 % (1 409 грн. 35 коп. задоволена сума до стягнення, при сумі позову 5\~148 грн. 66 коп.), суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору в розмірі 612 грн. 90 коп. (2 270 грн. 00 коп. * 27 %).

Outcome: partial