Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.05.2010 року № 372 виданого виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради позивачу належить будинок [ADDRESS] . За вищевказаною адресою зареєстровано вісім осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказує, що відповідачі майже вісім років фактично не проживають за даною адресою без поважних причин, не сплачують комунальні послуги, особистих речей в будинку не мають і будинком не цікавляться. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.01.2022 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які позивачем усунуто. Відповідно до ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче засідання. 31.03.2022 року ухвалою судді залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління з питань захисту дітей Кропивницької міської ради. Згідно ухвали судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.07.2022 року закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву щодо розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлялись, причини неявки суду не відомі, правом подачі відзиву до суду не скористались. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.\~280\~ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Статтею 4\~ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст.\~12\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.05.2010 року № 372 виданого виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради, державна реєстрація проведена обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації». Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 305153082 від 18.07.2022 року року вказано, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] . Згідно відповідей на запит суду відділу реєстрації місця проживання особи управління у сфері державної реєстрації департаменту надання адміністративних послуг Кропивницької міської ради від 12.01.2022 року [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою зареєстрований з 30.07.1997 року, [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою зареєстрована з 19.03.2008 року, [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою зареєстрована з 17.12.2013 року, [PERSON] , [INFO] за вказаною адресою зареєстрована з 17.12.2013 року, [PERSON] за вказаною адресою зареєстрована з 17.12.2013 року. Як вбачається з довідки № 114 від 18.12.2021 року виданою головою квартального комітету № 8 [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають: [PERSON] власник, [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] (син), [PERSON] (онука), [PERSON] (сестра), [PERSON] (племінниця), [PERSON] (онука). Син- [PERSON] , невістка- [PERSON] з 2000 року не проживають, сестра - [PERSON] , племінниця - [PERSON] , онука - [PERSON] не проживають і не проживали. Конституція України встановила основні засади права власності. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним, складається з права володіння, права користування і права розпорядження. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ч. 2 ст.\~405\~ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 9\~ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст. 156 ЖК Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному власником. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обставин, які б свідчили, що позивач та/або будь-які інші особи коли-небудь перешкоджали та/або в цей час перешкоджають відповідачам в користуванні будинком та/або що з цього питання відповідачі звертались до суду або до правоохоронних органів судом не встановлено. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] втратили право користування спірним житловим приміщенням, відтак дає суду підстави визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню по 908,00 грн. судового збору.

Outcome: approved