Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

У вересні 2022 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Гончаренка П.П. про відшкодування судових витрат у цивільній справі №317/1586/21 за позовною заявою [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕТАЛОН» про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною подією. Ухвалою суду від 20.09.2022 призначено до розгляду заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Гончаренка П.П. про відшкодування судових витрат. Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення судом проводиться без участі сторін та інших учасників справи, що відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України не є перешкодою для проведення судового засідання з розгляду даної заяви. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із проведенням експертизи. Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 13.09.2022 позов [PERSON] до ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» про відшкодування матеріальної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною подією - 67 532,60 грн, а також судовий збір в сумі 675,33 грн. У судовому засіданні 13.09.2022 під час судових дебатів представник позивача просив вирішити питання щодо відшкодування судових витрат у справі. 19.09.2022 до суду на підтвердження витрат на проведення експертизи у справі представником позивача, на підставі ч.8 ст.141 ЦПК України, надано копію меморіального ордеру №@2PL735624 від 12.01.2022 на суму 10 150 грн. Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 13.09.2022 року позовні вимоги були задоволені частково, згідно із ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати, пов`язані із проведенням експертизи, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (67532,60 грн з 108173,78 грн, тобто на 62,43%) в сумі 6336,65 грн (62,43% від 10150 грн). Крім того, [PERSON] під час подання позову були заявлені до стягнення з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 3000 грн. Про стягнення вказаної суми також було заявлено в судових дебатах представником позивача - адвокатом Гончаренком П.П.. Виходячи з дати ухвалення рішення у справі та встановлених статтею 141 ЦПК України вимог, останнім днем строку для подачі доказів на підтвердження понесених витрат, з урахуванням вихідних днів, було 19.09.2022, однак на вказану дату розрахунку витрат на правову допомогу стороною позивача надано не було. Пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч. 3 ст. 27 цього ж Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу врегульовано Главою 63 Цивільного Кодексу України. Зокрема, ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання правової допомоги. Як доказ понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивача надано копію Договору про надання правової допомоги від 29.07.2019, укладеного між позивачем [PERSON] та адвокатом Гончаренком П.П. (а.с.41-42). За умовами пункту 3.2 Договору про надання правової допомоги від 29.07.2019, гонорар адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється додатковою угодою до цього Договору. Станом на дату розгляду заяви про відшкодування судових витрат позивачем не надано ані додаткової угоди, якою погоджено гонорар адвоката, ані належних та допустимих доказів на підтвердження сплати позивачем [PERSON] коштів в розмірі 3000 грн, зокрема, відповідної квитанції, платіжного доручення чи будь-якого розрахункового документу, що зареєстрований у встановленому порядку. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи все викладене вище, суд вважає, що за вказаних обставин відсутні підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved