Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

25.11.2021 року до суду звернулася з позовом [PERSON] до відповідача, в якому вона просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано 21.11.1997 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №1477, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через різні погляди на життя, що призвело до сварок, погіршення шлюбних відносин, втрати почуття любові та поваги один до одного. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Позивач зазначає, що фактично подружні відносини з відповідачем припинені, спільне господарство не ведеться, тому подальше сімейне життя між ними неможливе та суперечить їх інтересам. Ухвалою судді від 29.11.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено до судового розгляду, після усунення позивачем недоліків позовної заяви. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві міститься клопотання, в якому позивачка просить позов задовольнити та розглянути справу без їх участі, зазначила, що строк на примирення сторонам не потрібен, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином завчасно про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не надавав. Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином завчасно повідомлений про дату, місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.223 ЦПК України та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , 21.11.1997 було укладено шлюб, зареєстрований Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис №1477. (а.с.5) Подружжя від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Сторони спільного господарства не ведуть, примирення не бажають. Їх сім`я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Спору між сторонами щодо місця проживання дітей та про поділ майна не має. За змістом положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином,\~ враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить\~ інтересам\~ подружжя, що має\~ вагоме значення, в зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу відповідач має право звернутися до органів реєстрації актів цивільного стану щодо вирішення питання про зміну прізвища.

Outcome: approved