Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у вересні 2022 року звернувся до суду із указаним позовом, який мотивував тим, що [PERSON] з 27 липня 2021 року була прийнята на роботу контролером-касиром у Повному товаристві «ПП «ЕРА-ДОН» і КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» із встановленим посадовим окладом у розмірі 6100 грн. Місцем роботи [PERSON] є відокремлений підрозділ Товариства №308, що розташоване по вул.\~Благовіщенська, 32 у м. Тростянець Сумської області. 24 лютого 2022 року розпочалася повномасштабна військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває по даний час. З кінця лютого до 26 березня 2022 року місто Тростянець перебувало у окупації російськими військами, велися активні бойові дії. Після звільнення міста Збройними Силами України, позивачка мала можливість продовжити роботу та виконувати свої посадові обов`язки відповідно до умов трудового договору. Разом з тим, відповідач, починаючи з 01 березня 2022 року припинив нарахування та виплату позивачці заробітної плати. При цьому жодних умов призупинення дії трудового договору чи простою відповідач не погоджував із позивачкою. Заяв із проханням щодо надання відпустки без збереження заробітної плати чи будь-якого іншого виду відпустки позивачка не подавала. На початку квітня 2002 року відповідачем було вивезено майно з відокремленого підрозділу № 308 та фактично припинено діяльність у місті Тростянець. Про таке рішення відповідач не повідомив позивачку, про звільнення у зв`язку зі скороченням посади не попереджав, іншу роботу не пропонував. Відповідно до табелю обліку робочого часу за період з 01.02.2022 по 31.07.2022 позивачка значиться працівником відповідача на посаді контролера-касира. Згідно відміток у табелі обліку робочого часу з 01.03.2022 по 30.03.2022 позивачка, нібито, перебувала у відпустці без збереження заробітної плати на період карантину. З 31.03.2022 по 05.05.2022 позивачка перебувала на лікарняному та мала отримати допомогу по тимчасовій непрацездатності, а з 06.05.2022 по 31.05.2022 знову у відпустці без збереження заробітної плати на період карантину. З 01.06.2022 по 13.06.2022 позивачка, нібито, перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, а з 14.06.2022 по 30.06.2022 перебувала, нібито, у щорічній відпустці. За період з 01.07.2022 по 29.07.2022 у табелі використання робочого часу значиться «нз» - неявка з нез`ясованих причин. Представник позивачки стверджує, що позивачка не подавала відповідачу ніяких заяв про надання відпусток. У період з 31.03.2022 по 05.05.2022 позивачка дійсно перебувала на лікарняному та мала отримати допомогу по тимчасовій непрацездатності, однак відповідач перерахував їй лише кошти у сумі 846,02 грн. Кошти у сумі 5245,29 грн залишилися невиплаченими. Також представник позивачки зазначив, що відповідачу було добре відомо про те, що позивачка знаходиться у м. Тростянець і має можливість працювати відповідно до умов трудового договору. Однак, відповідач без погодження із позивачкою, надає останній відпустки без збереження заробітної плати та проставляє відмітки у табелі обліку робочого часу про те, що вона, нібито, не з`являється на роботу з нез`ясованих причин. Відповідно до штатного розпису Повного товариства "ПП "ЕРА-ДОН" І КОМПАНІЯ "ВАШ ЛОМБАРД" у період з 30.11.2021 до 01.07.2022 посадовий оклад контролера-касира Товариства складав 6600,00 грн, а з 01.07.2022 по теперішній час 7200,00 грн на місяць. За період з 14.06.2022 по 30.06.2022 відповідач нарахував та виплатив позивачці кошти за відпустку у розмірі 3677,10 грн. На адвокатський запит відповідачем були надані відповідні докази, а також у листі повідомлено про те, що відокремлений підрозділ товариства у м. Тростянець перестав працювати у березні 2022 року та з цього часу позивачка припинила виконувати взяті на себе трудові обов`язки, і не повідомляла про своє бажання продовжити виконання трудових обов`язків. Разом з тим, відповідачем не було надано жодних документів, що підтверджують пропозицію позивачці іншого місця роботи, припинення роботи відокремленого підрозділу товариства у м. Тростянець, а також інших запитуваних адвокатом документів, на підставі яких відповідачем було припинено виплату позивачці гарантованої їй заробітної плати. За підрахунками представника позивачки, з урахуванням заяв про зменшення та про збільшення позовних вимог, сума невиплаченої позивачці заробітної плати відповідачем становить 36\~798 грн 98 коп., яка складається із заборгованості: за березень 2022 року в розмірі 6387 грн 10 коп.; за травень 2022 року в розмірі 5535 грн 48 коп.; за червень 2022 року в розмірі 2811 грн 90 коп.; за липень 2022 року в розмірі 7200 грн 00 коп.; за серпень 2022 року в розмірі 7200 грн 00 коп.; за вересень 2022 року в розмірі 7200 грн 00 коп.; за жовтень 2022 року в розмірі 464 грн 50 коп. Посилаючись на вказані обставини представник позивачки просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по заробітній платі у розмірі 36\~798\~грн 98\~коп., з утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів при виплаті, а також стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 06.09.2022 було відкрито провадження у даній справі, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. 23.09.2022 представником відповідача був поданий відзив на позов, у якому останній заперечив проти позову з тих підстав, що внаслідок бойових дій та тимчасової окупації міста Тростянець, у березні 2022 року, відокремлений підрозділ Повного товариства "ПП "ЕРА-ДОН" І КОМПАНІЯ "ВАШ ЛОМБАРД" № 308, який знаходився по вул. Благовіщенська, 32 у м.\~Тростянець Сумської області, було частково знищено та розграбовано. Починаючи з березня 2022 року позивачка припинила виконувати взяті на себе трудові обов`язки та у подальшому не зв`язувалася із товариством і не повідомляла про своє бажання припинити або продовжити виконання трудових обов`язків. Крім того, відповідачем було запропоновано позивачці роботу на тій же посаді у відокремленому підрозділі товариства, який знаходиться у м. Охтирка, однак позивачка відмовилася від даної пропозиції. Представник відповідача вважає, що заробітна плата має виплачуватися працівнику за умови виконання ним своїх функціональних обов`язків з дотриманням встановленої правилами внутрішнього трудового розпорядку тривалості щоденної (щотижневої) роботи та за умови здійснення підприємством (установою, організацією) господарської діяльності. Оскільки відокремлений підрозділ товариства у м. Тростянець було знищено, а працювати у іншому відділенні позивачка відмовилася, тому на думку представника відповідача позовні вимоги про стягнення заробітної плати є незаконними та не підлягають задоволенню. Також представник відповідача вказав, що стороною позивача не підтверджені витрати на правову допомогу. Тому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову повністю. 26.09.2022 представником позивачки була подана заява про зменшення позовних вимог у зв`язку зі сплатою відповідачем, після відкриття провадження у справі, на користь позивачки коштів у розмірі 5245 грн 29 коп., як допомоги по тимчасовій непрацездатності. 03.10.2022 представником позивачки була подана відповідь на відзив, у якій останній вказав, що із [PERSON] не було припинено трудові відносини і не було звільнено відповідно до положень чинного трудового законодавства, однак відповідач своїми діями та бездіяльністю фактично позбавив позивачку роботи і належного їй заробітку, який би вона отримала, коли б працювала на своєму робочому місці чи виконувала покладені на неї трудові обов`язки. Працювати позивачка не відмовлялася, інше місце роботи відповідач їй не пропонував, а тому твердження відповідача, що заробітна плата працівнику має виплачуватися лише за виконання ним своїх функціональних обов`язків у даному випадку є помилковим, оскільки призупинення роботи відокремленого підрозділу товариства, у якому працювала позивачка, сталося не з її вини. Представник позивачки вважає, що в даному випадку ситуацію, у якій [PERSON] звернулася за захистом своїх прав до суду слід розглядати з позиції Статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка захищає право власності. Тобто йдеться про порушення трудових прав позивачки у контексті права власності щодо оплати праці, яке має бути захищено. Також представник позивачки вказав, що заперечення відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування на користь позивачки понесених нею витрат на отримання професійної правничої допомоги є передчасним та необґрунтованим. Стороною позивача разом із позовом було зроблено заяву про суму судових витрат, які позивачка очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи. Відповідні докази на підтвердження понесених витрат позивачки на правову допомогу будуть подані стороною позивача до суду у порядку та строки визначені ЦПК України. 07.10.2022 представником позивачки була подана заява про збільшення позовних вимог, у якій останній вказав, що вже після відкриття провадження у справі позивачці надійшов лист із наказом від 03.10.2022 за № 10 «Про призупинення дії трудового договору [PERSON] », відповідно до якого трудовий договір із позивачкою нібито, призупинено починаючи з 03.10.2022. Оскільки позивачкою було заявлено про стягнення суми невиплаченої заробітної плати за період з 01.03.2022 по 31.08.2022, а період з 01.09.2022 по 02.10.2022 неохоплений позовними вимогами, тому є необхідність у збільшенні позовних вимог. 15.09.2020 представник відповідача подав заперечення у яких, крім обставин викладених у відзиві на позов зазначив, що відповідач був змушений припинити діяльність відокремленого підрозділу в м. Тростянець, де знаходилось робоче місце позивачки, у зв`язку з бойовими діями та тимчасовою окупацією м. Тростянець внаслідок повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, тому втрата позивачкою заробітку сталася не з вини відповідача. Також представник відповідача вказав, що позивачка не цікавилася у відповідача стосовно трудових відносин та не вчинила жодної дії спрямованої на поновлення свого права на працю. У судовому\~засіданні представник\~позивачки заявлений\~позов підтримав\~із підстав\~указаних у\~ньому та у відповіді на відзив, просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, але подав клопотання в якому просить суд справу розглянути без його участі та відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце трудові правовідносини, позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що на підставі наказу №138-к від 26 липня 2021 року виданого директором Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД», [PERSON] була прийнята на роботу з 27 липня 2021 року на посаду контролер-касир (а.с.\~5, 6). Також 27.07.2021 було внесено запис до трудової книжки позивачки про прийняття її на роботу до Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД», на посаду контролер-касир (а.с. 7-8). Як вбачається з табелів обліку використання робочого часу, [PERSON] , як контролер-касир Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД», у період з 01.02.2022 по 28.02.2022 відпрацювала 20 днів. У березні 2022 року робочий час позивачки було обліковано як відпустка по карантину у період з 01.03.2022 по 30.03.2022 та 31.03.2022 обліковано як перебування у відпустці по тимчасовій непрацездатності. Також з 01.04.2022 по 05.05.2022 робочий час позивачки обліковано як перебування у оплачуваній відпустці по тимчасовій непрацездатності. Крім того, з 06.05.2022 по 31.05.2022 робочий час позивачки було обліковано як відпустка по карантину. Також з 01.06.2022 по 13.06.2022 робочий час позивачки обліковано як відпустка без збереження заробітної плати. Крім того, з 14.06.2022 по 30.06.2022 робочий час позивачки було обліковано як основна щорічна відпустка. Також з 01.07.2022 по 29.07.2022 робочий час позивачки обліковано як неявка з нез`ясованих причин (а.с. 11- 16). Відповідно до витягів із штатного розпису Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» посадовий оклад контролера-касира на 01.12.2021 року становив 6600,00 грн, а на 01.07.2022 становить 7200,00 грн (а.с. 17,18). Згідно розрахунку нарахування відпустки № ЗП000000084 від 14.06.2022 середньоденний заробіток [PERSON] за період з 01.08.2021 по 31.05.2022 становить 216,30 грн. Виходячи із розміру середньоденного заробітку [PERSON] за період основної відпустки з 14.06.2022 по 30.06.2022 були нараховані кошти на оплату відпустки у розмірі 3677,10 грн (а.с.19). Як вбачається з розрахункових листів позивачці за січень та лютий 2022 року була нарахована заробітна плата в розмірі по 6600 грн за кожен місяць. У березні 2022 року заробітна плата позивачці не нараховувалась та підприємство виплатило заборгованість по заробітній платі за попередній місяць у розмірі 2390,85 грн. У період з 31.03.2022 по 05.05.2022 позивачці нараховувалась оплата лікарняних листів. Також у період з 14.06.2022 по 30.06.2022 позивачці була нарахована оплата відпустки. У липні 2022 року заробітна плата позивачці не нараховувалась та підприємство виплатило заборгованість за попередній місяць у розмірі 2960,06\~грн (а.с. 22-23). 03.10.2022 директором Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» було видано наказ за №10 «Про призупинення дії трудового договору Світлани Покляцької» у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість виконання роботи у відділенні №308 (м. Тростянець) з подальшим його закриттям. Зокрема вказаним наказом призупинено дію трудового договору з контролем-касиром Світланою Покляцькою з 03.10.2022 (а.с. 51). Враховуючи установлені судом обставини, на підставі наданих стороною позивача доказів, суд вважає доведеним факт перебування позивачки у трудових відносинах з відповідачем. Разом з тим, відповідач на підтвердження обставин зазначених у відзиві на позов не надав доказів, зокрема про те, що позивачка з березня 2022 року припинила трудові відносини з Повним товариством «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» та про те, що відповідачем було запропоновано позивачці роботу на тій же посаді у відокремленому підрозділі у м. Охтирка, від якої позивачка відмовилася. Отже суд відхиляє такі доводи відповідача, як такі що не підтверджені належними та допустимими доказами. Згідно положень ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про організацію трудових правовідносин в умовах воєнного стану» на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина передбачених статтями 43, 44 Конституції України. 24 лютого 2022 року Указом Президента України за № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року за №\~2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" о 05 годині 30 хвилин 24 лютого 2022 року в України був введений воєнний стан строком на 30 діб. На даний час Указом Президента України від 12 серпня 2022 року за № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року за № 2500-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про організацію трудових правовідносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором. Призупинення дії трудового договору може здійснюватися за ініціативи однієї із сторін на строк не більше ніж період дії воєнного стану. У разі прийняття рішення про скасування призупинення дії трудового договору до припинення або скасування воєнного стану роботодавець повинен за 10 календарних днів до відновлення дії трудового договору повідомити працівника про необхідність стати до роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Призупинення дії трудового договору оформлюється наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому, зокрема, зазначається інформація про причини призупинення, у тому числі про неможливість обох сторін виконувати свої обов`язки та спосіб обміну інформацією, строк призупинення дії трудового договору, кількість, категорії і прізвища, ім`я, по батькові (за наявності), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) відповідних працівників, умови відновлення дії трудового договору. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам за час призупинення дії трудового договору у повному обсязі покладається на державу, що здійснює збройну агресію проти України. Отже чинним законодавством врегульовано питання щодо відшкодування заробітної плати працівникам за час призупинення дії трудового договору у зв`язку із збройною агресією проти України, однак відповідач призупинив дію трудового договору з позивачкою лише з 03.10.2022, тому за період з початку введення в Україні військового стану до призупинення дії трудового договору обов`язок відшкодування позивачці заробітної плати має бути покладено на відповідача. Згідно ч.\~1,\~2\~ст.\~94\~КЗпП України\~заробітна плата\~-\~це винагорода,\~обчислена,\~як правило,\~у грошовому\~виразі,\~яку роботодавець\~виплачує працівникові\~за виконану\~ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно ст.\~10\~Закону України\~«Про організацію\~трудових правовідносин\~в умовах\~воєнного стану»\~заробітна плата\~виплачується працівнику\~на умовах,\~визначених трудовим\~договором. Роботодавець\~повинен вживати\~всіх можливих\~заходів для\~забезпечення реалізації\~права працівників\~на своєчасне\~отримання заробітної\~плати. Роботодавець\~звільняється від\~відповідальності за\~порушення зобов`язання\~щодо строків\~оплати праці,\~якщо доведе,\~що це\~порушення сталося\~внаслідок ведення\~бойових дій\~або дії\~інших обставин\~непереборної сили. Звільнення\~роботодавця від\~відповідальності за\~несвоєчасну оплату\~праці не\~звільняє його\~від обов`язку\~виплати заробітної\~плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойові дії, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. Відповідно до\~положень ст.\~113\~КЗпП України\~час простою\~не з\~вини працівника,\~в тому\~числі на\~період оголошення\~карантину,\~встановленого Кабінетом\~Міністрів України,\~оплачується з\~розрахунку не\~нижче від\~двох третин\~тарифної ставки\~встановленого працівникові\~розряду (окладу). Про\~початок простою,\~крім простою\~структурного підрозділу\~чи всього\~підприємства,\~працівник повинен\~попередити роботодавця\~чи бригадира,\~майстра або\~посадових осіб. За\~час простою,\~коли виникла\~виробнича ситуація,\~небезпечна для\~життя чи\~здоров`я працівника\~або для\~людей,\~які його\~оточують,\~і навколишнього\~природного середовища\~не з\~його вини,\~за ним\~зберігається середній\~заробіток. Зважаючи на введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану та ведення активних бойових дій на території м. Тростянець, відповідач об`єктивно не міг забезпечити позивачку роботою без загрози її життю та здоров`ю, однак не оголосив простій у роботі відділення №308 (м. Тростянець) Повного товариства «ПП «ЕРА-ДОН» І КОМПАНІЯ «ВАШ ЛОМБАРД» із збереженням гарантій по оплаті праці, не відтерміновував строки виплати заробітної плати,\~ а також не вирішив питання про переведення позивачки на інше місце роботи. Таким чином відповідач порушив трудові права позивачки, зокрема на оплату праці. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заробітна плата за період з 01.03.2022 по 02.10.2022 мала бути виплачена позивачці на умовах, визначених трудовим договором відповідно до статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану». Відповідно до розрахунку здійсненого представником позивачки, сума невиплаченої позивачці заробітної плати відповідачем за період з 01.03.2022 по 02.10.2022 становить 36\~798\~грн 98 коп. Суд погоджується з вказаним розрахунком, оскільки він проведений відповідно до умов укладеного між сторонами трудового договору та стороною відповідача не заперечується. Контррозрахунок невиплаченої позивачці заробітної плати відповідач не надав. Відтак суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю та стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по заробітній платі у розмірі 36798 грн 98 коп. із утриманням з цієї суми податків та інших обов`язкових платежів при виплаті. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи, що позивачка при зверненні до суду з позовом не сплачувала судовий збір, оскільки звільнена від його сплати відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому суд вважає за необхідне стягнути відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача понесених позивачкою судових витрат, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн, суд враховує таке. Відповідно до\~положень статті\~137\~ЦПК України\~для цілей\~розподілу судових\~витрат:\~1)\~розмір\~витрат на\~правничу допомогу\~адвоката,\~в тому\~числі гонорару\~адвоката за\~представництво в\~суді та\~іншу правничу\~допомогу,\~пов`язану\~зі справою,\~включаючи підготовку\~до її\~розгляду,\~збір доказів\~тощо,\~а також\~вартість послуг\~помічника адвоката\~визначаються згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги та\~на підставі\~відповідних доказів\~щодо обсягу\~наданих послуг\~і виконаних\~робіт та\~їх вартості,\~що сплачена\~або підлягає\~сплаті відповідною\~стороною або\~третьою особою;\~2)\~розмір суми,\~що підлягає\~сплаті в\~порядку компенсації\~витрат адвоката,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги,\~встановлюється згідно\~з умовами\~договору про\~надання правничої\~допомоги на\~підставі відповідних\~доказів,\~які підтверджують\~здійснення відповідних\~витрат.\~Для визначення\~розміру витрат на правничу\~допомогу з\~метою розподілу\~судових витрат\~учасник справи\~подає детальний\~опис робіт\~(наданих\~послуг),\~виконаних адвокатом,\~та здійснених\~ним витрат,\~необхідних для\~надання правничої\~допомоги.\~Розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: складністю\~справи та\~виконаних адвокатом\~робіт (наданих\~послуг); часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); обсягом\~наданих адвокатом\~послуг та\~виконаних робіт; ціною\~позову та\~(або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник позивачки у обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу подав: договір про надання правової допомоги від 14.07.2022; додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 14.07.2022; ордер на надання правової допомоги адвокатом Сумцовим Є.С. від 05.09.2022; акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 13.10.2022, квитанцію від 08.10.2022 про перерахування позивачкою адвокату Сумцову Є.С. коштів за надання правової допомоги в розмірі 8500,00 грн. Указані докази підтверджують факт понесення [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір в сумі 8500,00 грн. Зважаючи на\~обсяг наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт,\~а також\~ціну позову,\~суд вважає,\~що розмір\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу є\~співмірним зі\~складністю справи та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2020 року у справі № 143/173/19 (провадження № 61-16088св19) зроблено висновок, що: «згідно з частинами п`ятою, шостою\~статті 137 ЦПК України\~у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами». Також у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої\~статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Стороною відповідача не було заявлено клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги представника позивачки та не доведено неспівмірність таких витрат. За таких обставин, оскільки позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню фактично понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500,00 грн.

Outcome: approved