Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 17 листопада 2012 року позивач уклала шлюб з відповідачем, у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом з діагнозом «ДЦП подвійна геміплегічна форма зі стійкими незворотними рухомими порушеннями. Симптоматична епілепсія», [PERSON] , [INFO] . Рішенням суду 02 травня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Діти проживають з позивачем, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей з моменту розірвання шлюбу між сторонами. Проте по теперішній час, не цікавиться станом здоров`я своїх дітей, не допомагає їх виховувати та утримувати. Вона неодноразово писала відповідачу щоб якось вирішити питання про їх спілкування з синами та хоч якось їй допомогти їх виховувати, на що він ніяк не реагував. Просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явився, однак до суду подав заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, справу розглядати у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційній веб-сторінці Артемівського міськрайонного суду Донецької області в розділі "Новини та Громадянам" в підрозділі "Оголошення про виклик сторін місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи яких невідоме" (порядок публікації оголошень до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи), проте в судове засідання не з"явився, причини неявки визнані поважними невідомі, заяв та клопотань про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи не надходило, але його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, однак до суду подав заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить справу розглядати у його відсутності. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, але причин неявки суду не повідомив, суд вважає можливим у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України провести судове засідання без його участі. При цьому, за наявності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення по справі. У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 означеної постанови ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , [PERSON] народився [INFO] та його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідно до копії рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02 травня 2019 року шлюб між сторонами розірваний, рішення 04 червня 2019 року набрало чинності. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] 21 серпня 2019 року зареєстрував шлюб з [PERSON] , подружжя після шлюбу отримало прізвище « [PERSON] ». Відповідно до висновку органу опіки та піклування остання вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Таким чином, у матеріалах справи містяться переконливі докази винної поведінки відповідача, щодо ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню синів і здійснення перепон позивачу у вихованні нею синів. Отже, судом встановлено, що відповідач на великому проміжку часу не проявляв до дитини батьківської любові та турботи, не спілкувався з дітьми, не цікавився їх бажаннями та потребами і, як наслідок, не має тісного психологічного зв`язку з дітьми. Відповідач, маючи всі необхідні умови для реалізації свого права і виконання обов`язку щодо належного виховання дитини, без поважних причин ухиляється від виконання, свідомо нехтує ними. Обов`язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання сина, про що свідчать вищевказані письмові докази, які було дослідженні судом та взяті до уваги при ухваленні даного рішення. Викладене свідчить про відсутність будь-яких поважних причин, які б перешкоджали вихованню дитини відповідачем, про його ухилення від виконання своїх обов`язків та про необхідність позбавити його батьківських прав в інтересах малолітньої дитини, що також не спростовує та не заперечує сам відповідач. З огляду на вищевикладене, позовні вимоги уточнені підлягають задоволенню в повному обсязі, та суд не вирішує питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів, оскільки позивач не ставить цього питання.

Outcome: approved