Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

Позивач у серпні 2022 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що 18.03.2014 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу подружжя має малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із матір`ю. Позивач вказує, що домовленості відносно утримання дитини між сторонами не досягнуто у зв`язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 01.08.2022 року головуючим у справі визначено суддю Яценко Н.О. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02.08.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, місце та час судового засідання повідомлена належним чином, направила на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлявся своєчасно та належним чином, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, 18.03.2014 року між сторонами було зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Житомирського міського управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №372. (а.с.12) Від шлюбу сторони мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.05.2016 року (а.с.11), який проживає разом із матір`ю. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Підсумовуючи вищезазначене, з урахуванням того, що відповідач визнав позовні вимоги та розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів, стягнувши з відповідача та користь позивача аліменти на утримання малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.07.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи положення ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України та те, що відповідач визнав позов, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 496 грн. 20 коп. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved