Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

До Подільського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Державної іпотечної установи до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.11.2006 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 09-06-Ип/16, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 85100 Євро за ставкою 13,5 % річних строком до 09.11.2021. В якості забезпечення виконання зобов`язань позичальником [PERSON] є застава нерухомості та додатковим забезпеченням зобов`язань за кредитним договором є порука відповідачки [PERSON] . Державна іпотечна установа з 17.09.2015 набула усі права вимоги за вказаним кредитним договором на підставі Договору відступлення права вимоги №17/4-В від 11.02.2015 та постанови НБУ № 612 від 17.09.2015 про віднесення ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних. Через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 07.09.2021 складає 2272158 грн. 17 коп., з яких: сума основного боргу - 1690139 грн. 76 коп., прострочені відсотки за користування кредитом - 582018 грн. 41 коп., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2021 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О. Згідно з ухвалою судді від 24.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 07.09.2022 ухвалою суду підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи без їх участі. У задоволенні позову просили відмовити та застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Крім того, подала заяву про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення заборгованості. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 10.11.2006 між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 09-06-Ип/16. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, банк надає позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 85100 Євро з оплатою по процентній ставці 13,5 % річних. Пунктами 3.1, 3.2 кредитного договору передбачено, що видача кредитних ресурсів за кредитним договором проводиться на підставі письмової заяви позичальника, за погодженням з банком (копія заяви на видачу кредиту надається). Позичальник зобов`язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором до 09.11.2021. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Відповідно до п.п. 4.1., 4.2 кредитного договору позичальник сплачує банку проценти за користування кредитним ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 13,5 % процентів річних. Нарахування процентів проводиться за період з моменту списання кредитних ресурсів з позичкового рахунку позичальника до моменту повернення кредитних ресурсів на позичковий рахунок. Позичальник сплачує відсотки за користування кредитними ресурсами щомісячно, в строк з «26» по останнє число (включно) кожного місяця, згідно графіка зниження розміру заборгованості (додаток № 1 до кредитного договору), (п.4.3. кредитного договору). Забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором, між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] є застава житлового будинку з землею, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею земельної ділянки - 0,0780 га, житлової площі будинку -93,60 кв.м. Даний житловий будинок з земельною ділянкою належить [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу житлового будинку з відстрочкою платежу від 28.09.2005, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лихолат І.П. 30.03.2007 між банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 09-06-Ип/16 від 10.11.2006. Відповідно до умов Додаткової угоди, сторони домовились викласти підпункт 2.1 п. 2 Кредитного договору наступним чином: «Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси в сумі 133 206,13 (сто тридцять три тисячі двісті шість євро 13 центів) зі сплатою по відсотковій ставці 13,5 (тринадцять цілих п`ять десятих) процентів річних». Викласти п. 3, другий абзац підпункту 3.2 Кредитного договору, наступним чином: «Позичальник зобов`язується, починаючи з квітня 2007 року щомісяця в термін з «26» по останнє число (включно) кожного місяця здійснювати погашення позичкової заборгованості по виданим Кредитним ресурсам в розмірі 761,18 євро, згідно з графіком зменшення заборгованості (Додаток № 1 до даної додаткової угоди). 13.06.2008 між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору № 09-06-Ип/16 від 10.11.2006. Відповідно до умов Додаткової угоди, сторони домовились викласти підпункт 2.1 п.2 Кредитного договору наступним чином: «Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси, що складаються із суми залишку основного боргу по кредиту, що на момент укладення цієї додаткової угоди становить суму в розмірі 121 407 (сто двадцять одна тисяча чотириста сім) Євро 56 центів, з оплатою по процентній ставці 16 (шістнадцять) процентів річних, у відповідності до вимог п.4.6 кредитного договору». Викласти п. 4.1 Кредитного договору в наступній редакції: «Позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 16 процентів річних.» 27.08.2008 між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №3 до Кредитного договору. Відповідно до умов Додаткової угоди, сторони домовились викласти п. 3.2 Кредитного договору в наступній редакції: «Позичальник зобов`язується повністю повернути Кредитні ресурси, отримані за цим Договором, до 09.11.2021. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на Позичковий рахунок. Позичальник зобов`язується щомісяця, в термін до 10 числа кожного місяця, здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими Кредитними ресурсами у розмірі 761,18 Євро, згідно Графіка зниження розміру заборгованості. Викласти п. 4.3. Кредитного договору в наступній редакції: «Позичальник сплачує проценти за користування Кредитними ресурсами щомісяця, у строк до 10 числа кожного місяця, згідно Графіка зниження розміру заборгованості (Додаток № 1 до даної додаткової угоди). У строк до 10 числа кожного місяця сплачуються проценти, нараховані за попередній календарний місяць….» 30.04.2009 між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №4 до Кредитного договору. Відповідно до умов Додаткової угоди, сторони домовились викласти п. 3.2 Кредитного договору в наступній редакції: «Позичальник зобов`язується повністю повернути Кредитні ресурси, отримані за цим Договором, до 09.11.2021. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на Позичковий рахунок. Позичальник зобов`язується щомісяця в термін до 10 числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по Кредитних ресурсах у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого за цим Договором становить 1 767,45 Євро. (Додаток №1 до даної додаткової угоди). У складі Ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування Кредитними ресурсами. Зазначений розмір Ануїтетного платежу може бути змінений за згодою Сторін.» Викласти п. 4.3 кредитного договору в наступній редакції: «4.3.Позичальник сплачує проценти щомісяця, у строк до 10 числа кожного місяця, у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого встановлений п.3.2 цього Договору. У зазначений термін сплачуються проценти, нараховані за попередній календарний місяць.» 13.06.2012 між Банком та [PERSON] укладено Додаткову угоду №5 до Кредитного договору про наведене нижче. «1. Пункт 2.1. Кредитного договору викласти у новій редакції: «2.1.Банк надає Позичальнику в тимчасове користування на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності Кредитні ресурси, що складаються із суми залишку основного боргу по кредиту, що на момент укладення цієї додаткової угоди становить суму в розмірі 98 916,80 (дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот шістнадцять) Євро 80 євроцентів, з оплатою по процентній ставці 13,5 (тринадцять цілих п`ять десятих) процентів річних, у відповідності до вимог п. 4.6 Кредитного договору». Пункт 3.2. Кредитного договору викласти у новій редакції: «3.2. Позичальник зобов`язується повністю повернути Кредитні ресурси, отримані за цим Договором до «09» листопада 2021 р. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на Позичковий рахунок. Позичальник зобов`язується щомісяця, в термін з «01» по «10» число (включно) кожного місяця, здійснювати погашення позичкової заборгованості за виданими Кредитними ресурсами, у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого за цим Договором становить 1 564,00 (одна тисяча п`ятсот шістдесят чотири) Євро 00 євроцентів. У складі Ануїтетного платежу також сплачуються проценти за користування кредитними ресурсами. Зазначений розмір Ануїтетного платежу може бути змінений за згодою Сторін.» П. 4.1 Кредитного договору викласти у новій редакції: «4.1. Позичальник сплачує Банку проценти за користування Кредитними ресурсами у валюті кредиту, по процентній ставці 13,5 процентів річних.» Пункт 4.3 Кредитного Договору викласти у новій редакції: «4.3. Позичальник сплачує проценти щомісяця, в термін з «01» по «10» число (включно) кожного місяця, у складі щомісячного Ануїтетного платежу, розмір якого встановлений п. 3.2 цього Договору .У зазначений термін сплачуються проценти, нараховані за попередній календарний місяць.» В забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за Кредитним договором між Банком та [PERSON] укладено Договір поруки. Згідно умов Договору поруки № 09-06-П/16, а саме п. 1.1. поручитель - [PERSON] зобов`язується перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором № 09-06- Ип/16 від «10» листопада 2006 року, укладеним між Кредитором та Боржником, відповідно до якого Боржникові наданий кредит у розмірі 85 100 Євро зі сплатою 13,5 процентів річних. П. 2.2. Договору поруки встановлює, що «Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що й Боржник, у т.ч. по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплати неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків.» Відповідно до п.2.3 Договору поруки встановлено, що «У випадку непогашення Боржником зобов`язань за Кредитним договором протягом 1-го календарного дня з моменту настання строку сплати процентів, основного боргу або комісійної винагороди, передбачених Кредитним договором, у Кредитора виникає повне право вимоги сплати боргу в повному обсязі до Поручителя». 13.06.2008 та 13.06.2012 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено додаткові угоди до Договору поруки. Умовами додаткових угод до Договору поруки встановлено відповідальність поручителя за повне, своєчасне виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором згідно додаткової угоди №2 від 13.06.2008 та додаткової угоди №5 до Кредитного договору. 11.02.2015 між Державною іпотечною установою та АТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено Договір відступлення права вимоги № 17/4-В. Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору сторони уклали цей Договір з метою реалізації порядку звернення стягнення на майнові права відповідно Договору застави майнових прав №17/4-3 від 11.02.2015, що укладений з метою забезпечення виконання зобов`язань Первісного кредитора (позичальника) за Кредитним договором № 17/4 від 11.02.2015. Пунктом 1.2. визначено, що Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває всі права вимоги за договорами (кредитним, іпотеки, поруки тощо), вказаними у додатках до цього Договору. З додатку вбачається, що одним з кредитних договорів, за яким було передано право вимоги Державній іпотечній установі є Кредитний договір № 09-06-Ип/16 від 10.11.2005, укладений із [PERSON] . Судом досліджено Розрахунок заборгованості за Кредитним договором № 09-06-Ип/16 від 10.11.2006, відповідно до якого заборгованість набута Державною іпотечною установою за Кредитним договором № 09-06-Ип/16 від 10.11.2006 [PERSON] станом на 01.08.2021 складає 2272158 грн. 17 коп. по сумі основного боргу. Крім того, прострочені відсотки за період з 01.08.2018 по 01.08.2021, нараховані за користування кредитом, складають 582018 грн. 41 коп. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 527, 530 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Водночас доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджується Переліком типових документів, затверджених наказом Міністерства юстиції України №578/5 від 12.04.2012. Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Банк обов`язково має складати на паперових та/або електронних носіях такі регістри, як, зокрема, особові рахунки та виписки з них. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п. 57, п. 59, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75). Відповідно до п. 5 глави VII Загальних правил документообігу за операціями з використанням електронних платіжних засобів Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджене постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 №705, документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. При цьому, суд враховує, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. Сам по собі розрахунок заборгованості без надання належних доказів щодо руху коштів по рахунку відповідача не є підтвердженням наявності заборгованості. Разом з тим, в позовній заяві та наданому позивачем розрахунку не відображено реального розміру кредиту та усіх складових заборгованості за кредитним договором, відсутня повна інформація про рух коштів по рахунку, та інша інформація, що має значення для вирішення даного спору. Надані до позовної заяви розрахунки складені станом на 10.09.2021, а не під час здійснення банківської операції або безпосередньо після її закінчення, не підтверджені первинними бухгалтерськими документами, а тому не можуть підтверджувати існування кредитної заборгованості у вказаному позові розмірі, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а тому не можуть бути визнані належним та допустимим доказом в розумінні ст. 77,78 ЦПК України. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують реальний розмір отриманого позивачем кредиту та усіх складових заборгованості за кредитним договором, відсутня повна інформація про рух коштів по рахунку, у зв`язку з чим суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами розмір заборгованості за кредитним договором. В постанові Верховного суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Таким чином, твердження позивача, що розмір заборгованості за кредитом (за тілом кредиту) станом на 10.09.2021 становить в розмірі 2272158 грн. 17 коп. та розмір прострочених процентів за користування кредитом - 582018 грн. 41 коп. є безпідставним та таким, що не підтверджено належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим позовні вимоги Державної іпотечної установи до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості не підлягають задоволенню. Щодо клопотання відповідачів про застосування строку позовної давності слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги Державної іпотечної установи про стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором судом визнано необґрунтованими, підстави для застосування строку позовної давності відсутні. У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду, не підлягають стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed