Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Одеської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що між ПАТ «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» та [PERSON] з 18.11.2019 року фактично виникли відносини з оренди нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 99,8 кв.м. Факт виникнення відносин оренди майна та взаємних зобов`язань між позивачем та відповідачем від 18.11.2019 року підтверджується актом приймання передачі майна від 18.11.2019 року. 28.02.2020 року ПАТ «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» та [PERSON] було укладено Договір оренди нерухомого майна № 51Е100-343, відповідно до умов якого відповідач отримав в строкове платне користування нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , на першому поверсі 1 поверхового будинку [ADDRESS] , загальною площею 99,8 кв.м. для користування у якості гаражу. Пунктом 11.1 вказаного Договору зазначено, що сторони домовилися, що згідно ст. 631 ЦК України умови Договору застосовуються до відносин, що виникли з 18.11.2019 року. Окрім того, відповідно до п. 3.1.1 Договору сторони дійшли згоди, що плата за користування нерухомим майном з урахуванням ПДВ та коефіцієнта загальних площ становить 2994,00 грн. за 99,8 кв.м. за місяць. ПАТ «Укртелеком» в особі Одеської філії сумлінно дотримуючись своїх зобов`язань за Договором, щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця виставляло Рахунок Акт, яким підтверджувався обсяг, вартість та стан заборгованості за послуги оренди за попередні місяці. Однак, в порушення умов Договору та положень ст. 526 ЦК України, оплата [PERSON] не проводилася, що призвело до виникнення заборгованості в сумі 22967,67 грн. за період з 18.11.2019 року по 30.06.2020 року. Згідно з п. 6.2 Договору у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань відповідач на вимогу позивача сплачує пеню від суми прострочення зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь час прострочення. Так, за Договором за період з 21.03.2020 року по 30.10.2020 року сума пені складає 1568,28 грн. також за період з 01.04.2020 року по 31.10.2020 року [PERSON] нараховано 3 % річних за порушення свого зобов`язання, сума яких складає 374,79 грн. Таким чином загальна сума заборгованості за Договором з урахуванням індексу інфляції, пені та 3% річних складає 25267,29 грн. 28.10.2020 року позивач направив [PERSON] нагадування про наявну заборгованість та рахунок акт, який очікує підписання та повернення позивачу. Однак, оскільки відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укртелеком» в особі Одеської філії основну заборгованість за Договором з урахуванням індексу інфляції у розмірі 23324,22 грн., нараховану пеню у розмірі 1568,38 грн. та 3% річних у сумі 374,79 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Суд констатує, що від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позову заяву, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні даного позову. Так, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову представник відповідача вказує на те, що у лютому 2020 року [PERSON] звернувся до позивача з пропозицією взяти в оренду нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] дороги на першому поверсі 1 поверхового будинку [ADDRESS] , загальною площею 99,8 кв.м. для використання в якості гаражу. Між сторонами було узгоджено вартість оренди, строки та порядок її сплати, зі сторони відповідача було підписано договір і Позивач узяв певний час для умов його узгодження з вищим керівництвом, підписання зі сторони ПАТ «Укртелеком», оскільки в м. Одесі знаходиться філія, підготовки план схеми орендованого майна, розрахунок вартості послуг з утримання орендованого майна, зразкової форми рахунку акту, рахунку з оплати грошової застави, яка повинна бути сплачена протягом 5-ти банківських днів після підписання договору оренди та не пізніше до моменту передачі орендованого майна у користування. Відповідач очікував на підписання договору оренди з усіма додатками до нього, однак, у березні 2020 року було оголошено загальнонаціональний карантин з причин розповсюдження хвороби Covid 19 та відповідач так і не отримав жодних документів від ПАТ «Укртелеком», а також йому так і не було передано об`єкт оренди у користування та ключі від нього. Жодного акту приймання передачі майна від 18.11.2019 року між сторонами підписано не було, що спростовує факт виникнення відносин оренди та виникнення взаємних обов`язків між позивачем та відповідачем в листопаді 2019 року. Це підтверджується також тим, що до суду позивачем надано завірену копію Договору оренди нерухомого майна № 51Е1000343/20 від 28.02.2020 року, яка містить дві сторінки з однаковими пунктами договору, проте, ці пункти містять абсолютно різні за змістом текст договору. А саме друга сторінка договору, яка розпочинається з п. 3.3 та містить в одному листі пункти 3.3, 3.4, 3.5, 3.6, 3.7, 3.8, 3.9, 3.9.1, 3.9.2, 3.10, 3.11, 3.12, а в іншому примірнику відсутні пункти 3.9.1, 3.9.2, але містить п. 3.8.1, 3.8.2. Суд констатує, що представником позивача [PERSON] було надано до суду відповідь на відзив на позову заяву, у якому представник позивача заперечує проти обставин, викладених у відзиві на позовну заяву та вказує на те, що відповідно до рукописних заяв [PERSON] від 01.11.2019 року, відповідач просив діючи на момент укладення заяв директора Ярмоленко С.М. та начальника відділу управління нерухомістю Сивака Р.В., розглянути можливість надання приміщення в оренду з 18.11.2019 року. Згідно звичаїв ділового обороту та клієнторієнтованості, як основного принципу роботи ПАТ «Укртелеком», 18.11.2019 року передав, а відповідач прийняв у користування нерухоме майно за адресою: м. Одеса, вул. 19 км Старокиївської дороги на першому поверсі 1 поверхового будинку [ADDRESS] , загальною площею 99,8 кв.м. Інформація відповідача про спростування підписання акту приймання передачі приміщення від 18.11.2019 року є недостовірною, адже жодних доказів, які б свідчили про не укладення відповідного документу або укладення йог в іншу ніж заявлена дата, відсутні. Припущення відповідача щодо підміни АТ «Укртелеком» аркушів Договору оренди нерухомого майна № 51Е1000343/20 від 28.02.2020 року, представник відповідача вважає необґрунтованим. Відповідне здвоєння аркушів пояснюється технічною помилкою відповідального за роздруківку співробітника. Проект договору було підготовлено в програмі Word, де для зручності було додано дві версії деяких аркушів договору, а саме версія договору з умовами для підписання договору в день укладення акту приймання передачі (без п. 3.7 та без вказання дати підписання акту приймання передачі в п. 11.1 Договору) та версія, яка стала актуальною для підписання її з відповідачем, а саме з вказанням дати підписання акту приймання передачі та першого розрахункового періоду відповідно. Вказана помилка, не є такою, що призвела до порушення прав чи несвідомого для відповідача збільшення обсягу його зобов`язання. Зважаючи на відсутність оригіналу примірника Договору в архіві АТ «Укртелеком», позивач вважає, що має місце переховування відповідачем власного примірника договору задля омани суду щодо фактичної наявності обох оскаржуваних аркушів в ньому. Рахунки акти № 51008/2003 від 31.03.2010 року, № 51008/2004-52 від 30.04.2021 року, № 51008/2005-55 від 31.05.2021 року та лист № 294-37 від 10.06.2020 року були підписані [PERSON] в офісі позивача. На листі № 294-37 від 10.06.2020 року відповідач власноручно проставив відмітку про отримання листа від 11.06.2020 року із підписом. Доказом особистої присутності [PERSON] в офісі позивача підтверджується також записом в журналі обліку відвідувачів АТ «Укртелеком». Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження від 02.06.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 10.02.2022 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та провести розгляд справи за її відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, будучи повідомленим про час та місце слухання справи. А тому суд, на підставі ч. 3 ст. 223 ЦПК України проводить розгляд справи за відсутністю відповідача. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Зокрема, одним із різновидів договорів є договір найму (оренди). Так, відповідно до ст. 750 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). По справі встановлено, що 01.11.2019 року [PERSON] звернувся до директора ОФ ПАТ «Укртелеком» із письмовою заявою, в якій просить розглянути можливість надання приміщення в оренду з 18.11.2019 року, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 99,8 кв.м., а саме приміщення першого поверху, корпус «З» за ціною 30 грн. к.в. для розміщення гаражу. (а.с. 8). Того ж дня, [PERSON] надав директору ОФ ПАТ «Укртелеком» два письмових листа, в яких зазначав про те, що за адресою: [ADDRESS] буде знаходитися три людини. Потужність споживання електроенергії становитиме до 3 кв. в годину. Якщо щось буде змінюватися, то він зобов`язується повідомити. Окрім того, у зв`язку з укладенням договору оренди він відмовляється від послуг інтернету. Так як орендуємі приміщення будуть використовуватися під гараж (а.с. 9-10). 18.11.2019 року між директором ОФ ПАТ «Укртелеком» Ярмоленко С.М. та [PERSON] було підписано Акт приймання передачі, відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар отримав у користування відповідно до умов договору оренди нерухомого майна № 51Е100-343/20 від 28.02 наступне нерухоме майно, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , на першому поверсі 1 поверхового будинку [ADDRESS] , загальною площею 99,8 кв.м., а саме приміщення першого поверху, корпус «З» (а.с. 11). Згідно приписів ч. 1 ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Тобто законодавець передбачив загальне правило, за яким визначається як початок, так і припинення договірних правовідносин з оренди будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини). Фактом початку та відповідно припинення правовідносин є підписання акта приймання-передачі нерухомого майна як від орендаря до орендодавця, так і від орендодавця до орендаря. Сторони можуть установити й інший момент відліку строку, однак цю обставину вони повинні узгодити та викласти у договорі оренди. Вказаний висновок викладений у постанові КЦС/ВС від 05.09.2018 року за результатами розгляду справи № 431/3600/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Згідно вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до\~ст. 509 ЦК України\~зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З огляду на вищевикладене, суд констатує, що підписавши акт приймання передачі нерухомого майна від 18.11.2019 року на зазначених у ньому умовах, сторони добровільно узгодили строк початку виникнення між ними правовідносини з приводу оренди нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 99,8 кв.м. 28.02.2020 року ПАТ «Укртелеком» в особі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» та [PERSON] було укладено Договір оренди нерухомого майна № 51Е100-343 (надалі Договір), відповідно до умов якого відповідач отримав в строкове платне користування нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , на першому поверсі 1 поверхового будинку [ADDRESS] , загальною площею 99,8 кв.м. для користування у якості гаражу (а.с. 12 19). Згідно п. 2.1 Договору передача Орендованого майна в користування здійснюється за Актом приймання передачі. Пунктом 11.1 Договору зазначено, що цей договір набирає чинності після його підписання Сторонами і діє до 17 листопада 2020 року включно і до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Не пізніше ніж за 60 календарних днів до закінчення строку дії цього Договору Орендар зобов`язаний повідомити Орендодавця про наміри щодо подальшої оренди Орендованого майна. Сторони домовилися, що згідно ст. 631 ЦК України умови Договору застосовуються до відносин, що виникли з 18.11.2019 року. Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 3.1.1 Договору сторони дійшли згоди, що плата за користування нерухомим майном з урахуванням ПДВ та коефіцієнта загальних площ становить 2994,00 грн. за 99,8 кв.м. за місяць. Відповідно до п. 3.7 Договору першим розрахунковим періодом за цим договором вважається з листопада 2019 року по березень 2020 року, надалі розрахунковий період кожний наступний місяць. Після закінчення першого розрахункового періоду складається Рахунок акт датою 31.03.2020 року, який включає суму нарахованої оренди за період з 18.11.2019 року по 31.03.2020 року. У матеріалах справи наявний Рахунок акт № 51008/2003-360 від 01.03.2020 року підписаний [PERSON] , відповідно до якого оренда комерційної нерухомості за період з 18.11.2019 року по 29.02.2020 року становить разом 13309,19 грн (а.с.29). Як вбачається із Рахунку акту № 51008/2004-52 від 30.04.2020 року послуги з утримання майна та оренда комерційної нерухомості за період з 01.04.2020 року по 30.04.2020 року разом становить 3000,77 грн. (а.с. 30). Вказаний рахунок акт було підписано відповідачем [PERSON] . Окрім того, згідно Розрахунку акту № 51008/2005-55 від 31.05.2020 року послуги з утримання майна та оренда комерційної нерухомості за період з 01.05.2020 року по 31.05.2020 року разом становить 3552,17 грн. (а.с. 31). Листом № 294-37 від 10.06.2020 року ПАТ «Укртелеком» Одеська філія [PERSON] було повідомлено про те, що станом на 31.05.2020 року за ним рахується дебіторська заборгованість в сумі 19862,13 грн. Також у вказаному листі позивач просив підписати Акт передачі приймання, Рахунки акти і звільнити орендоване майно 30.06.2020 року. У разі несплати дебіторської заборгованості, Одеська філія ПАТ «Укртелеком» буде вимушена звернутися до суду для прийняття рішення примусового стягнення боргу (а.с. 28). Суд констатує, що вказаний лист [PERSON] особисто отримав 11.06.2020 року, про що стоїть підпис відповідача на вказаному листі. Окрім того, додана до матеріалів відповіді на відзив на позовну заяву копія Журналу обліку відвідувачів підтверджує особисту присутність [PERSON] в офісі Одеської філії ПАТ «Укртелеком» 11.06.2020 року (а.с. 138 139). 28.10.2020 року позивач направив [PERSON] лист вимогу № 439-37 про наявну заборгованість в розмірі 22967,67 грн. та рахунок акт, який очікує підписання та повернення позивачу. Вказаний лист було отримано [PERSON] 02.11.2020 року особисто, що підтверджується копією Рекомендованого повідомлення про вручення (а.с. 32, а також зворот). Згідно приписів ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору. З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що встановленні обставини та докази у своїй сукупності в повній мірі спростовують твердження та заперечення представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, щодо не укладення Договору оренди, не підписання Акту прийому передачі, та не користування орендованим приміщенням, оскільки такі на переконання суду є такими, що спрямовані на ухилення виконання умов договору та уникнення цивільно правової відповідальності за порушення [PERSON] взятих на себе зобов`язань. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив взяті на себе зобов`язання за Договором оренди нерухомого майна № 51Е100-343/20 від 28.02.2020 року щодо внесення орендної плати, у зв`язку з чим станом на 30.06.2020 заборгованість відповідача з урахуванням коефіцієнту інфляції становить 23324,22 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією розрахунку заборгованості за неоплачені послуги (а.с. 35). Вказаний розрахунок заборгованості стороною відповідача спростовано не було. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Відповідно до п. 6.2 Договору у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим Договором, Орендар на вимогу Орендаря сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення. Відповідно до частини другої\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком нарахованої пені у розмірі 1568,28 грн. та 3% річних за неоплачені послуги в розмірі 374,79 грн., оскільки такий розрахунок було проведено відповідно до норм законодавства, стороною відповідача вказаний розрахунок спростовано не було. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так як своїх зобов`язань за Договором оренди нерухомого майна № 51Е100-343/20 від 28.02.2020 року відповідач [PERSON] добровільно не виконав, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у позивача виникло обґрунтоване право вимагати сплати заборгованості з урахуванням індексу інфляції, пені за порушення строків виконання грошового зобов`язання, а також передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України 3 % річних від простроченої суми. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволені позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції за Договором оренди нерухомого майна № 51Е100-343/20 від 28.02.2019 року у розмірі 23324,22 грн. нарахована пеня у розмірі 1568,28 грн.; 3% річних у розмірі 374,79 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved