Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

у грудні 2019 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її брат [PERSON] , спадщину після смерті якого прийняла вона, подавши заяву до Другої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Після смерті брата [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме 1/3 частини квартири [ADDRESS] , в якій останній був зареєстрований та проживав на момент смерті. 29 травня 2019 року Державним нотаріусом Другої Київської державної нотаріальної контори відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане майно, оскільки в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є арешт (архівний запис) № 669, зареєстрований 21 квітня 2004 року Другою Київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови № АК280859, 07.04.2004 року, Відділом державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції міста Києва на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , належної [PERSON] . Наявність вказаного арешту перешкоджає оформленню її спадкових прав. Підстав для накладення арешту на спірну квартиру на даний час немає. Просить суд зняти арешт, зареєстрований Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (архівний запис), реєстраційний номер обтяження 669, зареєстрований 21 квітня 2004 року Другою Київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови № АК280859 від 07.04.2004 року Відділу ДВС Голосіївського РУЮ міста Києва, з 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві власності за [PERSON] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 3 січня 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 18). Відповідачам був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову. 16 червня 2020 року представник позивача подала до суду клопотання про витребування з Другої Київської державної нотаріальної контори засвідчену копію постанови АК280859 від 07.04.2004 року Відділу ДВС Голосіївського РУЮ міста Києва на підставі якої Другою Київською державною нотаріальною конторою 21 квітня 2004 року до Єдиного Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено реєстраційний номер обтяження: 669. Ухвалою Голосіївського районного суду від 16 червня 2020 року клопотання представника позивача задоволено; в межах судового розгляду цивільної справи №752/26571/19, за позовом [PERSON] до Голосіївського відділу ДВС міста Києва Головного ТУЮ у м. Києві, Головного ТУЮ у м. Києві про звільнення майна з-під арешту, витребувано з Другої Київської державної нотаріальної контори м. Києва засвідчену копію постанови АК 280859 від 07.04.2004 року Відділу ДВС Голосіївського РУЮ в м. Києві, на підставі якої Другою Київською державною нотаріальною конторою 21.04.2004 року до Єдиного Реєстру заборон відчуження нерухомого майна внесено реєстраційний номер обтяження : 669 (а.с. 30-31). Ухвалою Голосіївського районного суду від 26 листопада 2020 року залучити до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні відповідача - [PERSON] (а.с. 44-45). 29 жовтня 2021 року представник третьої особи [PERSON] - Левицька Ю.В. направила до суду відзив на позовну заяву (а.с. 71-72), в якому просить відмовити в задоволенні позову, оскільки зобов`язання [PERSON] щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини не виконувалися належним чином, в зв`язку з чим за його життя існувала велика заборгованість по сплаті аліментів. Про смерть [PERSON] їй стало відомо після отримання нею ухвали суду про залучення її у якості третьої особи. Вважає, що третьою особою має бути залучений її син [PERSON] , який на даний час є повнолітнім, оскільки несплачені його батьком аліменти були його власністю. Вона та її син [PERSON] погодяться на зняття арешту, якщо позивач погасить заборгованість [PERSON] по аліментах. В даний час її сином [PERSON] поданий позов до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька. 29 жовтня 2021 року представник третьої особи [PERSON] - адвокат Левицька Ю.В. подала до суду клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції (а.с. 70). Ухвалою Голосіївського районного суду від 1 листопада 2021року в задоволенні клопотання представника третьої особи [PERSON] - адвоката Левицької Ю.В. про розгляд справи в режимі відеоконференції відмовлено (а.с. 76). У підготовчому засіданні представник позивача адвокат Суділковська Н.С. позовні вимоги підтримала. У підготовче засідання представники відповідачів Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві та Головного територіального управління юстиції у місті Києві, не прибули, відповідачі про час і місце розгляду справи в підготовчому засіданні повідомлені належним чином, про причиним неявки представників суд не повідомили, відзиву на позовну заяву суду не направили. Третя особа [PERSON] та її представник адвокат Левицька Ю.В. в підготовче засідання не прибули, адвокат Левицька Ю.В. подала до суду заяву про відкладення підготовчого засідання (а.с. 84). Ухвалою Голосіївського районного суду від 3 листопада 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 9 березня 2022 року (а.с. 81). У судовому засіданні 9 березня 2022 року сторони відсутні, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка, її представник та представники відповідачів про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи направила до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 91). У судовому засіданні 27 вересня 2022 року представник позивача адвокат Суділковська Н.С. позовні вимоги підтримала, додатково суду пояснила, що [INFO] помер брат позивачки, після смерті якого залишилося спадкове майно. Позивач є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину, але отримати її не може, оскільки майно знаходиться під арештом ще із 2004 року. Наявність судового спору щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини не є перешкодою для розгляду справи, оскільки зазначені цивільні справи мають різний предмет. Згідно відповіді Голосіївського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві станом на 3 квітня 2018 року виконавчі документи, боржником за якими є [PERSON] у відділі на примусовому виконанні не перебувають. За таких обставин посилання третьої особи [PERSON] на наявність заборгованості по сплаті аліментів є безпідставною та такою, що нічим не підтверджена. Крім того [PERSON] не зверталася з відповідними вимогами до нотаріальної контори у встановлений законом строк. У судове засіданні 27 вересня 2022 року представники відповідачів Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві та Головного територіального управління юстиції у місті Києві, не прибули, відповідачі про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причиним неявки представників суд не повідомили. 27 вересня 2022 року третя особа [PERSON] та її представник адвокат Левицька Ю.В. у судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чино, про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 8). На майно померлого відкрилася спадщина. Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло виданого сектором приватизації Московської РДА 26 листопада 1993 року (а.с. 5) до спадкового майна [PERSON] належить 1/3 частина квартири [ADDRESS] . З заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] завернулася до Другої київської державної нотаріальної контори спадкоємиця за законом - позивач [PERSON] , яка є сестрою померлого. Постановою державного нотаріусу Другої київської державної нотаріальної контори від 29 травня 2019 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири [ADDRESS] , оскільки в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є арешт (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 669, зареєстрований 21 квітня 2004 року Другою Київською державною нотаріальною конторою на підставі постанови Відділу ДВС Голосіївського РУЮ міста Києва серія АК № 280859 від 7 квітня 2004 року (а.с. 6). З копії постанови відділу ДВС Голосіївського РУЮ міста Києва серія АК № 280859 від 7 квітня 2004 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с. 40) судом встановлено, що державним виконавцем відділу ДВС Голосіївського РУЮ 21 квітня 2004 року винесено постанову серії АК № 280859, якою у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2330 від 10 листопада 1998 року, виданого Дарницьким районним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] , накладено арешт на майно, яке належить [PERSON] , а саме 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до інформації Голосіївського районного відділу ДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 3 квітня 2018 року (а.с. 7) встановлено, що перевіркою відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень з`ясовано, що виконавчі документи, боржником за якими є [PERSON] станом на 3 квітня 2018 року у відділі на примусовому виконанні не перебувають. Надання інформації за виконавчими провадженнями . які перебували на виконанні до 2015 року не можливо, у зв`язку із закінченням строку, визначеного п. 9.9 порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5 (зі змінами), для зберігання останніх. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20 березня 2018 року № 117629908 встановлено наявність запису № 9336119 типу «арешт», внесеного Другою київською державною нотаріальною конторою 21 квітня 2004 року на підставі постанови виконавчої служби Голосіївського району від 7 квітня 2004 року № АК280859 щодо майна [PERSON] .. Об`єктом обтяження є: все нерухоме майно, та наявність запису № 669 типу «арешт», внесеного Другою київською державною нотаріальною конторою 21 квітня 2004 року на підставі постанови виконавчої служби Голосіївського району від 7 квітня 2004 року № АК280859 щодо майна [PERSON] . Об`єктом обтяження є:1/3 частина квартири, адреса: [ADDRESS] . Можливість проведення відділом ідентифікації виконавчого провадження, в рамках якого встановлено обтяження за № 669 наразі виключена. Як зазначила у відзиві на позовну заяву представник третьої особи [PERSON] - адвокат Левицька Ю.В., Вороневич С.М., який помер [INFO] , був боржником у виконавчому провадженні по стягненню аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , до досягнення ним повноліття. Позивачка, як спадкоємець, позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті свого брата, оскільки на стадії виконання рішення суду, зокрема при поверненні виконавчого документу про стягнення аліментів, не вирішувалось питання про зняття арешту з майна боржника. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»). Отже, зняття арешту з майна боржника здійснюється на підставі постанови державного (приватного) виконавця, судового рішення та з підстав передбачених цією статтею. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року (справа № 904/51/19) визначено, що у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження». У виконавчому проваджені позивачка не була боржником. Позивачка є спадкоємцем померлого її брата, тому звернення до суду в порядку позовного провадження є належним способом захисту її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Згідно з ч. 5 цієї статті державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв. Аналогічні положення містяться і в Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. У ст. 319 ЦК України зазначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У ч. 1 ст. 321 ЦК України вказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Наведене свідчить про те, що позивач має право на звернення до суду з позовом для усунення свого порушеного права, оскільки безпідставне обтяження спадкового майна створює перешкоди в його використанні, зокрема, неможливості розпорядитись ним. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що на час звернення з позовом до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на нерухоме майно, порушується право позивача на спадщину, внаслідок чого вона позбавлена можливості оформити спадщину після смерті брата, підстав для продовження арешту на нерухоме майно судом в ході розгляду справи не встановлено, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з 1/3 частки квартири [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved