Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із згаданим позовом, в якому прохає розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.05.2013 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 297 та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 3000 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені ще в 2019 році, шлюб існує лише формально. Сторони втратили почуття любові, взаємоповаги один до одного, мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю, перестали вести спільне господарство і мешкають окремо. Збереження сім`ї і подальше спільне проживання є неможливим. Крім того, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання спільного сина, який проживає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який наразі продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова, Комінтернівського районного суду м. Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави. Ухвалою суду від 20.09.2022 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, сторони до суду не прибули. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористався, надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, розгляд справи прохав провести за його відсутності. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши приєднані до справи письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 25.05.2013 перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції складено актовий запис № 297. Подружжя має спільного неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується приєднаною до справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с.6) Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На час розгляду справи судом бажання позивача розірвати шлюб не змінилося. Відповідач на розірвання шлюбу погодився та визнав позов. Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати у шлюбі один з одним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб слід розірвати. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд зазначає, що статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд зауважує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182). Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», у 2022 році установлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; Разом із тим, та обставина, що сімейним законодавством визначений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не є безумовною підставою для стягнення саме такого розміру аліментів, оскільки при вирішенні спору слід насамперед враховувати інтереси дитини та її право на достатній рівень матеріального забезпечення з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. За змістом пре`явленого позову, позивач проживає разом з неповнолітнім сином, який знаходиться повністю на її утриманні, відповідач не має постійного місця роботи, та має мінливий прибуток, є фізично здоровою та працездатною особою, інших утриманців не має. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров`я, матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення ним повноліття. Такий розмір аліментів забезпечить потреби неповнолітньої дитини, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивача на отримання аліментів. Разом із тим, звертаючись до суду із позовом, [PERSON] прохала стягнути аліменти у розмірі 3000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, нормами ст.184 СК України, не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, зазначати в резолютивній частині про встановлений гарантований мінімальний розмір аліментів. Зазначена вимога покладається на суд виключно в разі розгляду справ порядку наказного провадження за заявами про видачу судових наказів, з огляду на що посилання позивача в цій частині не ґрунтується на нормах Закону. При цьому ст.192 СК України передбачено можливість зміни розміру аліментів, в тому числі, що визначений за рішенням суду. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ч.1 ст.191 СК України). Згідно із п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved