Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулась до Маловисківського районного\~суду Кіровоградської\~областіз позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з 12.12.2021 року і до закінчення навчання [PERSON] у Військовій академії міста Одеса до 2025 року. Позовна заява мотивована тим, що рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 12.07.2007 року з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти на утримання сина у розмірі 500 грн. 15.01.2019 року рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області розмір аліментів було змінено та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.07.2018 року і до досягнення [PERSON] повноліття, яке наступить [INFO] . З 16.07.2021 року їх син, [PERSON] , вступив до Військової академії міста Одеси денної форми навчання. Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 18.10.2021 року вказані матеріали позовної заяви передано на розгляд до Кіровського районного суду м. Кіровограда в порядку статті 31 ЦПК України. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Мохонько В.В. для розгляду справи. 06.12.2021 року ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засідання з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивач надала через канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги та стягнути аліменти до закінчення навчання сином 30.06.2025 року, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, правом подачі відзиву не скористався. За таких обставин, згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зі згоди сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України\~на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, із наступних підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] ,\~ [INFO] згідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зареєстрованим 23.12.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Маловисківського райуправління. Відповідно довідки №1/55/1630, виданої 05.07.2022 року начальником відділу персоналу та стройового майором [PERSON] , [PERSON] дійсно навчається на одному з видів військової служби, а саме: на 1-му курсі денної форми навчання Військової академії м. Одеси з 16.07.2021 року, та в тому що він з 16.07.2021 року знаходиться на утриманні за рахунок державних коштів на видах забезпечення за курсантськими нормами , як грошове, продовольче, речове, медичне, квартирно-експлуатаційне та оплата транспортних послуг, термін навчання чотири роки по 2025 рік. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, можливе лише за сукупності перелічених обставин, відсутність однієї із них, у тому числі і можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу, унеможливлює стягнення аліментів. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодекс (стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів інші обставини, що мають істотне значення). При визначені розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги, зокрема, можливість надання утримання другим з батьків (ч. 2 ст. 200 СК). Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц. Виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору. Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що [PERSON] навчається за денною формою навчання, а тому не має можливості працювати та заробляти собі на життя. При цьому, суд погоджується із доводами позивача, що її доходи недостатні для утримання повнолітнього сина, а відповідач може надавати матеріальну допомогу. З врахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України, суд визначає аліменти на утримання повнолітнього, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги від обох батьків, саме в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з 12.12.2021 року і до 30.06.2025 року, за умови продовження навчання. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У відповідності до ст.ст. 141, 430 ЦПК України, суд стягує з відповідача 908,00 грн. судового збору на користь держави, та рішення в частині стягнення аліментів підлягає виконанню негайно, але у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved