Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

[PERSON] 11.08.2022 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 17.04.2010 року, актовий запис №13. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , спору про місце проживання дитини та поділу майна немає. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалось, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки та різні погляди на життя. З серпня 2017 р. проживають окремо та не ведуть спільного сімейного життя. Фактично сім`я припинила своє існування. Позивач просить суд винести рішення яким шлюб з відповідачем розірвати, строк на примирення не надавати, розгляд справи здійснювати без її участі. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги позовної заяви підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає, просить його задовольнити. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 17.04.2010 р. у відділі реєстрації актів цивільного стану Новоушицького районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис №13. В шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] [INFO] . Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги та часті сварки. Сторони тривалий час проживають окремо, сімейного життя не ведуть. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Сторони миритися не бажають оскільки це суперечить їх інтересам, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач вимоги позивача щодо розірвання шлюбу визнав про що вказали в своїх заявах до суду. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому підстав для збереження сім`ї немає.

Outcome: approved