Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

У грудні 2021 року до суду надійшла вказана цивільна справа за\~позовом [PERSON] до\~Троїцької сільської ради, [PERSON] , треті особи: Друга Павлоградська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, [PERSON] , про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,2194 га, розташовану за адресою [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне останньому майно, а саме на будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS] , загальною площею 0,2194 га. Нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку на підставі того, що у неї були відсутні правовстановлюючі документи на останню. У зв`язку із зазначеним позивачка звернулася до суду. Ухвалою суду від 24 грудня 2021 року провадження у справі відкрито, постановлено здійснювати розгляд за правилами загального позовного провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Судом встановлено, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Вказане підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб. [INFO] помер чоловік позивачки, [PERSON] , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть. Згідно копії довідки, на момент смерті [PERSON] разом із ним за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані та проживали його дружина, [PERSON] , та його зять, [PERSON] . Після смерті чоловіка позивачки відкрилася спадщина на майно, а саме на будинок [ADDRESS] та земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS] , загальною площею 0,2194 га. Відповідно копії державного акту на право приватної власності на землю, виданого громадянину України, від 30 жовтня 2000 року, померлий [PERSON] мав у приватній власності земельну ділянку, розташовану за адресою [ADDRESS] , загальною площею 0,2194 га. Згідно копії рішення Привовчанської сільської ради №221-21/У від 24 вересня 2008 року та списку громадян, нумерація будинків яких підлягає зміні, нумерацію вказаного вище будинку та зазначеної земельної ділянки було змінено з №1 на №2. Після смерті чоловіка позивачка зверталася до нотаріальних органів для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті померлого. Згідно копії вказаної спадкової справи, до нотаріальних органів зверталася також донька померлого з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого батька. У свою чергу позивачка та [PERSON] уклали договір про поділ спадщини, згідно якого у власність позивачки перейшло право власності на житловий будинок [ADDRESS] , а [PERSON] - на земельну ділянку, розташовану на території Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, площею 2,6820 га, цільове призначення - для ведення товарного с/г виробництва, кадастровий номер: 1223587200:01:0901:0824. Вказане підтверджується копіями вказаного договору від 21 липня 2020 року та свідоцтв про право на спадщину за законом. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.02.2022 року, право власності за вказаним житловим будинком зареєстровано за позивачкою від 21 липня 2020 року. При цьому згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вказаний будинок належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, державна реєстрація датована 13 червня 2005 року. Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку на підставі того, що відсутній оригінал документу, який би підтвердив право власності на вказану земельну ділянку. Зазначене підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 липня 2020 року. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Позивачки звернулися до суду із вказаним позовом з метою встановлення права власності на земельну ділянку у порядку спадкування за законом. Позивачка є дружиною померлого [PERSON] , що вставновлено судом на підставі матеріалів справи. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно копії спадкової справи, окрім позивачки, будь-яких інших спадкоємців, які б у встановлений законом строк заявили про своє право на спадкування після [PERSON] , немає. Суд, беручи до уваги зазначені вище приписи чинного законодавства, враховуючи висвітлені обставини справи та встановлені на їх підтвердження належні, допустимі та достатні у своїй сукупності докази, приходить до висновку, що померлий [PERSON] приходиться позивачці чоловіком, позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку після смерті останнього у зв`язку з ненаданням правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку нотаріусу. На підставі всього вищевикладеного, суд вважає, що вказаний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачку було звліьнено від сплати судового збору, з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved