Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

1. Описова частина Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що на теперішній час суми раніше визначених аліментів не вистачає на утримання дітей, оскільки розмір витрат на утримання дітей значно збільшився, а матеріальне становище відповідача суттєво поліпшилося, а тому, як вважає позивач, він в змозі надавати матеріальну допомогу в більшому розмірі. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 1600,00 грн на 3500,00 грн щомісячно, на кожну дитину, посилаючись на покращення матеріального стану відповідача. Інші процесуальні дії у справі Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України. 10.12.2021 р. судом отримано інформацію з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, відповідно до ст. 187 ЦПК України про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача та позивача. 13.12.2021 року ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12.09.2021 року було відмовлено представнику відповідача \~ [PERSON] \~-\~адвокату Смирнову\~А. І. у задоволенні клопотання про витребування доказів. Заяви (клопотання) учасників справи На адресу суду 14.06.2021 року (вх. № 20040) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі також вказав, що доводи позивача щодо поліпшення матеріального становище відповідача є хибним, так як дохід є мінливим та невеликим. Позивач та відповідач про розгляд справи повідомлялись судом відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Позивач в судове засідання не з`явився, проте надала заяву про розгляд справи за ї відсутність, в якій додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує, та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутність, в якій просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі Згідно ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що згідно Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.12.2015 року по справі № 521/16407/15 місце проживання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] було визначено разом з їх мамою [PERSON] . Згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.02.2019 року по справі № 521/16674/18 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1600 грн. Щомісячно та на утримання [PERSON] в розмірі 1600 грн. щомісячно. Згідно з довідкою Пенсійного фонду України від 27.05.2022 року, останнього разу Відповідач мав стабільний заробіток у 2009 році. Відповідно до довідки Державної податкової служби від 27.05.2022 року, з 2019 по 2022 рік загалом Відповідачем було отримано доходу у розмірі 2 841,30 гривень. 3. Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, які надані позивачкою на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абз. 2 ч. 3 ст. 181 СК України). Отримувати підвищений розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі") (постанови Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №632/580/17, від 30 червня 2020 року у справі № 343/945/19). Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено вище, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08.02.2019 року по справі № 521/16674/18 з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1600 грн. Щомісячно та на утримання [PERSON] в розмірі 1600 грн. щомісячно. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка зазначає, що з часу винесення вказаного рішення про стягнення аліментів її доходи зменшились, а потреби дітей збільшились. Доходи відповідача збільшились в наслідок чого він придбав автомобіль Nissan д.р.н. [NUMBER] . Однак, зазначаючи вказані обставини, [PERSON] на їх підтвердження не долучає жодного доказу (доказів зменшення її доходів та доказів збільшення потреб дітей), хоча, згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Долучені ж до матеріалів позову докази, а саме: свідоцтва про народження дітей, рішення суду про стягнення аліментів, а також лист № 31/15-321аз від 25.08.2021 року про реєстрацію автомобіля Nissan д.р.н. [NUMBER] за громадянкою [PERSON] , не є підтвердженням вказаних обставин. Підставою для збільшення розміру аліментів позивачка також вказує зміну прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, однак не враховує, що обов`язок по утриманню дітей повинні нести в однаковій мірі двоє батьків, а як вбачається з вищеописаного вище, відповідач повинен сплачувати 1600 грн, що становить більше половини від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років, визначеного Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким з першого січня 2022 року є 2618 гривень. При цьому, суд зважає на те, що ч. 2 ст. 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону, що свідчить про те, що розмір стягуваних аліментів на даний час є більшим, ніж був визначений вищезгаданим рішенням суду. Крім того, ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тому, оскільки Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що з першого січня 2022 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років становить 2618 гривень, позивачка має право на отримання законодавчо визначеного гарантованого мінімального розміру аліментів. Будь-яких інших обґрунтувань щодо збільшення розміру аліментів, їх доказового підґрунтя матеріали позову не містять. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позивачкою не доведено обставин, визначених ст. 192 СК України, у тому числі, які б підтверджували погіршення її матеріального становища, збільшення витрат на дітей та збільшення розміру доходів відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed