Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був між ними зареєстрований 07.07.2007 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 341. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . За усною домовленністю сторін дитина проживає і надалі буде проживати з позивачкою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що шлюбні відносини між ними припинено, через відсутність взаєморозуміння, сварки, різні погляди на життя. Вважає, що примирення між ними неможливе. Позивачка в судове засідання не з`явилася, через електронну адресу надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повінстю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання на виклики до суду жодного разу не з`явився, відзив на позов не надав. Про час та дату розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином у відповідності до вимог ст. 130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню. В судовому засіданні судом встановлено, що 07.07.2007 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 341, між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Шлюбні стосунки припинені через через відсутність взаєморозуміння, сварки, різні погляди на життя. Сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтерджується копією свідоцтва про народження черії [NUMBER] , виданого 01.04.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Беручи до уваги, що фактично шлюб між подружжям розпався, сімейні стосунки припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам обох сторін та їх дитині, суд вважає, що позов заявлено обгрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України,суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved