Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

До Чечельницького районного суду Вінницької області з позовом про розподіл сумісного майна подружжя звернувся [PERSON] , в якому просить поділити між подружжям спільно набуте майно, визначене у позові. Ухвалою судді Чечельницького районного суду Вінницької області від 23.08.2022 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя передано до Київського районного суду м.Одеси для розгляду справи за підсудністю, оскільки вартість нерухомого майна квартира [ADDRESS] , що знаходиться на території Київського району м.Одеси становить 1279600,00 грн., що значно перевищує вартість іншого майна, з приводу якого виник спір про його поділ між подружжям. Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді від 26.09.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 17.10.2022 року адвокат Дегтярьов О.М., діючий в інтересах [PERSON] , надав до суду заяву про уточнення позовної заяви. Також представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій уточнені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 17.10.2022 з боку відповідача [PERSON] надійшла заява ( розписка) в якій вона погоджується з уточненими позовним вимогами. Також відповідачем надано заяву, щодо розгляду справи за її відсутністю, в якій вона не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до положення ст. 200 ч.3,4 ЦПК України суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 10.11.1996 року перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області , актовий запис №46, який розірваний рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 31.03.2021 року №151/120/21. Від даного шлюбу сторони мають трьох синів: Посухівскього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За час перебування у шлюбі, тобто в період із 10.11.1996 року по 30.04.2021 року, подружжя набуло у власність спільно нажите наступне майно, а саме: -житловий будинок Загальною площею 101,1 кв. м. з господарськими будівлями [ADDRESS] , -земельну ділянку площею 0,1500 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 0525055100:01:001:0010, розташованої по [ADDRESS] , -земельну ділянку площею 0,2249 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки 0525055100:01:001:0011, розташованої по [ADDRESS] , -житловий будинок житловою площею 25.20 кв.м з господарськими будівлями [ADDRESS] , -автомобіль марки «FІАТ» моделі «DОВLО», вантажопасажирський, 2012 року випуску, бежевого кольору, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 26.12.2012 року за [PERSON] , в Бершадському МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області, -автомобіль марки «ГАЗ 5312», 1987 року випуску, синього кольору, д.н.з. [NUMBER] , зареєстрований 12.10.1997 року за [PERSON] , в Бершадському МРЕВ ВДАІ УМВС України у Вінницькій області, -трикімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 64,3 кв.м. -житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 54,5 кв.м, -земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим № 0525086400:02:001:0029 розташовану по [ADDRESS] , -земельну ділянку площею 0,2700 га з кадастровим № 0525086400:02:001:0030 розташованої по [ADDRESS] , -житловий будинок [ADDRESS] , -земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим № 0252086400:02:001:0033, розташованої по [ADDRESS] , -земельну ділянку площею 0,1200 га з кадастровим № 0252086400:02:001:0034, розташованої по [ADDRESS] , Статтею 60 Сімейного кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд а дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 61 СК України передбачено - об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором - є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Положення ч. 2 ст. 65 СК України передбачає, що при укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Згідно із ст. 68 СК України - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з положенням ст.71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу та ст. 372 Цивільного Кодексу України. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті\~60,\~69 СК, ч. 3\~ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦК\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. З огляду на вищенаведене, судом достовірно встановлено, що спірне майно набуто сторонами під час шлюбу, а отже є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін. Виходячи з засад виваженості та справедливості, а також беручи до уваги факт визнання уточнених позовних вимог [PERSON] , суд вважає можливим задоволення уточнених позовних вимог та провести розподіл майна подружжя, у порядку визначеному в уточненому позові. На підставі викладеного та

Outcome: approved