Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті спадкодавця [PERSON] , котра померла [INFO] , залишилось спадкове майно право на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,51 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №10348 від 29.08.1997р., зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №948. Вказує, що саме позивачка [PERSON] як спадкоємець другої черги спадкування за законом в порядку представлення після смерті свого батька [PERSON] , який помер [INFO] (раніше від спадкодавця [PERSON] ), фактично прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті тітки [PERSON] , однак через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про право на зазначену земельну ділянку, вона позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою [PERSON] право на спірну земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті тітки [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги, згідно якого її інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява [PERSON] , в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі. Представник відповідача Мостиської міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог та просить розглянути справу у їх відсутності. Представник третьої особи в.о. завідувача Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/23 від 21.02.2022р.; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 21.02.2022р. №68630205, з якої слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в нотаріальній конторі не заводилися; інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 21.02.2022р. №68630217, згідно якої спадкодавцем [PERSON] за життя заповіт не складався. Просив розглядати дану справу у його (представника) відсутності. Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У ч.4 ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON] (тітки позивачки по справі). До складу даної спадщини входить право на земельну ділянку площею 1,51 в ум.ка.га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Раденицької сільської ради Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №10348 від 29.08.1997р., зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №948. Позивачка [PERSON] є племінницею спадкодавця [PERSON] та у відповідності до вимог статей 1262 та ч.3 1266 ЦК України спадкоємцем другої черги спадкування за законом в порядку представлення після смерті свого батька [PERSON] (рідного брата спадкодавця [PERSON] ), який помер [INFO] , тобто ще до відкриття спадщини спадкодавця [PERSON] , що мало місце 01.11.2011р. Як убачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області за №74 від 01.02.2018 року, [PERSON] , яка померла [INFO] , на час смерті проживала за адресою: [ADDRESS] . На час смерті [PERSON] разом з нею за вказаною адресою постійно проживала її племінниця [PERSON] (позивачка). Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, [PERSON] не заявила про відмову від даної спадщини. Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, позивачка [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті тітки [PERSON] . З повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори Львівської області №01-16/23 від 21.02.2022р. та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 21.02.2022р. №68630205 вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заводилася. Спадкоємців першої черги спадкування за законом до спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця [PERSON] чи будь-яких інших спадкоємців, які б у встановлені законом строки прийняли дану спадщину, судом не встановлено. В той же час, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку позивачка [PERSON] не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON] ; копією Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ №10348 від 29.08.1997р., зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №948; копією свідоцтва про народження спадкодавця [PERSON] ; архівною довідкою за №ІІІ-133 від 04.10.2021р. з відомостями про народження батька позивачки [PERSON] , [INFO] , та його батьків; копією паспорта позивачки [PERSON] ; копією свідоцтва про народження [PERSON] ; копією свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] з [PERSON] ; довідкою №74, виданою 01.02.2018 року виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області про склад сім`ї спадкодавця [PERSON] на час її смерті; заявою-повідомленням Мостиської державної нотаріальної контори за №01-16/23 від 21.02.2022р.; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 21.02.2022р. №68630205; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 21.02.2022р. №68630217; копією запису акта про смерть [PERSON] ; заявою-повідомленням Мостиської державної нотаріальної контори за №01-16/55 від 06.06.2022р.; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 03.06.2022р. №69113401; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 03.06.2022р. №69113379; копіями сторінок спадкової справи №143/2018, заведеної після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Мостиського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицьким Р.С.; іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно з ч.3 ст.1266 ЦК України племінники спадкодавця спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивачки на спірне майно (земельну ділянку) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за нею (позивачкою) права власності на вищевказане майно. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай). З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця [PERSON] ; вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; до складу спадщини спадкодавця [PERSON] входить право на зазначену земельну ділянку; право [PERSON] на спірну земельну ділянку було посвідчене Сертифікатом на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданим і зареєстрованим у встановленому законом порядку, однак оригінал такого втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачкою спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивачки, а тому може бути застосований судом. Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою [PERSON] права на спірну земельну ділянку (середню земельну частку) в порядку спадкування за законом після смерті тітки (спадкодавця) [PERSON] , котра померла [INFO] .

Outcome: approved