Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання, як матері з якою проживає дитина з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від всіх заробітків(доходів) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та протягом усього часу проживання [PERSON] з дитиною з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , та опікування нею. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 18.09.2004 року вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя було розірвано. Від шлюбу сторони мають двох дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю позивачем по справі, що визначено рішенням Хортицького районного суду м Запоріжжя від 26.01.2021 р. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 25.01.2022 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] , та відібрану дитину з інвалідністю - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] та повернуто дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матері [PERSON] позивачу у справі. 31.08.2021 року Хортицький районним судом м. Запоріжжя постановлено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку(доходу) , але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку , починаючи з 26.08.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. . Дочка позивача [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю , яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, який їй надає матір, що підтверджується медичними документами про інвалідність дитини, які долучені позивачем до позовної заяви. Оскільки позивач постійно зайнята доглядом за дитиною інвалідом, вона ніде не працювала та ніде не працює, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Натомість відповідач, фінансово цілком забезпечений , оскільки займається підприємницькою діяльністю від якої отримує дохід, тому у розумінні ст.88 СК України позивач вважає , що вона має право на утримання від батька дитини-інваліда, яку має надавати відповідач, у зв`язку з чим позивач була звернутись до суду з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання, як матері з якою проживає дитина з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від всіх заробітків(доходів) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та протягом усього часу проживання [PERSON] з дитиною з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , та опікування нею. Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12.07.2022 року по вказаній цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та наданням відповідачу строку на подання відзиву на позовну заяву. Позивач у судове засідання не з`явився. Представником позивача адвокатом Остапенком А.І. на електронну адресу суду надіслано заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився. В судове засідання призначене на 03.10.2022 р. відповідач [PERSON] не заявився в судове засідання. Повідомлень щодо поважності причин його відсутності, заяви про слухання справи за його відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. За даними Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської відповідач зареєстрований за адресою зазначеною в позові куди і надсилались судові повістки, але поштові конверти повернулись на адресу суду без вручення із зазначенням «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно з вимогами ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб- сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Відповідно до ч.8 ст.178, ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд,\~враховуючи згоду\~позивача і\~наявність достатніх\~даних для\~вирішення спору,\~вважає можливим\~відповідно до\~ ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України\~провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.\~\~ Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч.1\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», Судом встановлено, що 18.09.2004 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02.03.2020 року було розірвано, копія вказаного рішення знаходиться в матеріалах справи. Від шлюбу сторони мають двох дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю позивачем по справі, що визначено рішенням Хортицького районного суду м Запоріжжя від 26.01.2021 р. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 25.01.2022 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] , та відібрану дитину з інвалідністю - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від [PERSON] та повернуто дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , матері [PERSON] позивачу у справі. 31.08.2021 року Хортицький районним судом м. Запоріжжя постановлено судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки заробітку(доходу) , але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, та не більше десяти прожиткових мінімумів на кожну дитину відповідного віку , починаючи з 26.08.2021 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини , якщо інше не встановлено законом. Дочка позивача [PERSON] , [INFO] є дитиною з інвалідністю, яка не може обходитись без постійного стороннього догляду, який їй надає матір, що підтверджується медичними документами про інвалідність дитини, які долучені позивачем до позовної заяви. Оскільки позивач постійно зайнята доглядом за дитиною інвалідом, вона ніде не працювала та ніде не працює, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Натомість відповідач, фінансово цілком забезпечений,оскільки займається підприємницькою діяльністю від якої отримує дохід, тому у розумінні ст.88 СК України позивач має право на утримання від батька дитини-інваліда, яку має надавати відповідач, у зв`язку з чим позивач була звернутись до суду з відповідним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь кошти на її утримання, як матері з якою проживає дитина з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від всіх заробітків (доходів) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та протягом усього часу проживання [PERSON] з дитиною з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , та опікування нею. Відповідно до ст.88 СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Відповідно до ч.2 ст.88 СК України розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до\~частини першої статті 80\~цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідачем не надано відзиву на позов, як і не зазначено жодних обставин, які б свідчили про його матеріальний стан. Даних, які могли вказувати на неможливість або істотність обмеження надавати відповідачем матеріальну підтримку позивачу судом не встановлено. \~Відповідно до ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях\~Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.1 ст.79 та ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Підстав, встановлених сімейним законодавством, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати свою малолітню дитину на даний час судом не встановлено. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінивши\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів,\~враховуючи те,\~що відповідач\~є працездатною\~особою,\~за таких\~обставин суд\~дійшов висновку,\~що відповідач\~має можливість\~надавати матеріальну\~допомогу позивачу,\~оскільки з\~нею проживає\~дитина інвалід\~ [PERSON] \~ [INFO] , суд вважає за необхідне стягнути з відповідача\~ [PERSON] на користь [PERSON] кошти на її утримання, як матері з якою проживає дитина з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки від всіх заробітків(доходів) платника аліментів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та протягом усього часу проживання [PERSON] з дитиною з інвалідністю [PERSON] , [INFO] , та опікування нею. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~та\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved