Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою 15 вересня 2022 року, в якій просила суд встановити факт родинних відносин між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , а саме що вона є їх матір`ю. В обґрунтовування пред`явлених вимог заявник зазначила, що 30 жовтня 1976 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який було розірвано 24 січня 1980 року. Під час державної реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] » змінила на « [PERSON] », яке після розірвання шлюбу не змінювала. У шлюбі у них народилося двоє синів - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . У подальшому, 18 січня 1987 року вона уклала шлюб з [PERSON] . Під час державної реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] » змінила на « [PERSON] », яке після розлучення не змінювала. 28 травня 1999 року вона втретє одружилась, зареєструвавши шлюб з [PERSON] . Під час державної реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище « [PERSON] » змінила на « [PERSON] », яке є її дійсним прізвищем. У 2021 році її чоловік [PERSON] помер. З огляду на свій вік вона вирішила звернутися до нотаріуса з приводу складання заповіту щодо належного їй майна, яке хотіла заповісти своїм синам [PERSON] та [PERSON] . При дослідженні документів нотаріус повідомив їй, що з огляду на відсутність доказів на підтвердження факту реєстрації шлюбу з [PERSON] , неможливо визначити наявність родинних відносин між нею та [PERSON] , [PERSON] , що має істотне значення для оформлення правочину. З огляду на те, що шлюб з [PERSON] було укладено на території Російської Федерації, а документи на підтвердження цьому втрачено без можливості відновлення наразі у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та введеним в Україні воєнним станом, тому з метою забезпечення реалізації нею прав, пов`язаних з наявністю родинних стосунків з [PERSON] та [PERSON] , заявник вимушена звернутися до суду. Ухвалою суду від 20 вересня 2022 року заяву прийнято до розгляду з відкриттям окремого провадження. Ухвалою суду від 18 жовтня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, задоволено клопотання заявника про допит заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] як свідків з урахуванням попередньо висловленої ними згоди на допит. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Присутня в судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в заяві. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, не заперечували проти задоволення заявлених [PERSON] вимог. Будучи допитаними як свідки підтвердили той факт, що [PERSON] - їх рідна мати, її дівоче прізвище - « [PERSON] ». Їх дідусь - [PERSON] - її рідний батько, розповідав їм про матір, жив на [ADDRESS] . Представник заінтересованої особи - Саксаганського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію заявника, заінтересованих осіб, у тому числі покази [PERSON] та [PERSON] як свідків, відсутність заперечень щодо пред`явлених вимог з боку заінтересованої особи - органу ДРАЦС, суд доходить висновку про можливість задоволення вимог заяви з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що встановлено з паспортних даних заявника (а.с.5). Дівоче прізвище [PERSON] - « [PERSON] ». Вказаний факт підтвердили [PERSON] , [PERSON] , будучи допитаними як свідки, та ця обставина слідує з наданих нею доказів, у тому числі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 серпня 1964 року (видане повторно, а.с.7). Батьком [PERSON] є [PERSON] , про якого згадували заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] як про дідуся, а її матір`ю є [PERSON] . 30 жовтня 1976 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , зареєстрований Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі, актовий запис №673. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». 24 січня 1980 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, підтвердженням чому є відповідне свідоцтво серії [NUMBER] від 24 січня 1980 року (а.с.10). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилося двоє синів - [PERSON] та [PERSON] (а.с.8, 9). Як слідує з відповіді Саксаганського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 14 вересня 2022 року (а.с.12-13), з 1987 року по 1990 рік [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] , зареєстрований на території Російської Федерації; після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Після розлучення з [PERSON] , 28 травня 1999 року [PERSON] одружилась з [PERSON] , шлюб між ними зареєстровано Відділом державної реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу, актовий запис №165. Після державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). Звертаючись до суду із заявою, [PERSON] вказувала на те, що з огляду на відсутність документального підтвердження факту її перебування в шлюбі з [PERSON] та зміни прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », неможливість відновлення цих документів у позасудовому порядку з огляду на реєстрацію шлюбу на території Російської Федерації, тому підтвердження факту родинних відносин між нею та [PERSON] та [PERSON] як між матір`ю та синами можливе виключно у судовому порядку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто, судом дійсно може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами, однак родинними стосунками (у праві) є кровний зв`язок між людьми (або кровне споріднення), з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Відтак слід відрізняти родинні та сімейні відносини, які за змістом не є тотожними поняттями. Родинні відносини (споріднення) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника). Стосунки між подружжям не є родинними. Виходячи з положень Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України поняттями «родичі», «родинні стосунки» охоплюється коло осіб, які пов`язані між собою певним ступенем споріднення. Такими особами можуть бути близькі родичі за походженням, зокрема, батьки, діти, баба, дід, прабаба, прадід, внуки, правнуки, брат та сестра (повнорідні і неповнорідні), двоюрідні брати та сестри, тітка, дядько, племінниця, племінник. Усиновлений та усиновлювач прирівнюються до родичів за походженням. У рішенні Конституційного Суду України № 5-рп/99 від 03 червня 1999 року зазначено, що мати та син є близькими родичами по прямій лінії споріднення, повнорідними чи неповнорідними в силу наявності у них кровного споріднення або набутого в результаті усиновлення. Так, в ході судового розгляду справи знайшов підтвердження факт наявності родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] як між рідними матір`ю та синами. З обсягу наданих заявником доказів прослідковується наявність між ними родинного зв`язку, а з документів щодо шлюбних стосунків заявника - слідує логічний ланцюжок щодо зміни нею прізвищ. Відсутність документального підтвердження укладення та розірвання шлюбу з [PERSON] на території Російської Федерації, не спростовує цей факт. Крім того, співставленням інформації, наявної в наданих заявником доказах судом встановлено повне співпадання відомостей за датою та місцем народження заявника, інформацією про її батька, про якого згадували свідки саме як про їх дідуся - батька їх матері. Враховуючи, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] на території Російської Федерації, а документи про реєстрацію та розірвання шлюбу у неї не збереглись, відновити їх наразі неможливо з огляду на військову агресію Російської Федерації проти України, введений в Україні воєнний стан та припинення будь-яких міжнародних стосунків між державами, доцільність встановлення заявленого заявником факту родинних відносин є доцільною та можливою виключно в судовому порядку. Відповідно до висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у п.45 рішення у справі "Бочаров проти України" від 17 березня 2011 року та у рішенні по справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року «…суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів…». Приймаючи до уваги, що встановлення вказаного вище факту необхідне заявникові для укладення правочину щодо розпорядження нею належним їй майном на користь [PERSON] , [PERSON] як синів, що має істотне значення для правочину, встановити факт родинних відносин в позасудовому порядку між ними неможливо, в той час як аналізом встановлених судом обставин справи та доказів, наданням їм оцінки в сукупності він знайшов своє підтвердження, тому суд вважає за можливе заявлені [PERSON] вимоги задовольнити. При цьому суд зауважує, що встановлення заявленого факту не визначає наступне вирішення спору про право. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує ч.7 ст.294 ЦПК України, п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року №5, відповідно до яких при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат та їх відшкодування у цих справах не застосовуються. У зв`язку з цим понесені заявником витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved