Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник - адвокат Пархоменко М.В., звернувся в суд з позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О., приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що у липні 2021 року [PERSON] отримано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 66162065 від 21.07.2021, яка винесена приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Романом Р.М. за результатами розгляду заяви стягувача про примусове виконання виконавчого напису № 1323, виданого 29.06.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. Стягувачем, при цьому, у даному виконавчому провадженні є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Згідно з вказаною постановою, на підставі виконавчого напису № 1323, виданого 29.06.2021, стягнення заборгованості проводиться за період з 01.07.2018 до 25.06.2021. Сума заборгованості становить 668877,18 грн. та складається з наступного: 240385,62 грн. - основний борг, 294427,29 грн. - відсотки, 134064,27 грн. - комісія. Розмір плати, сплачений стягувачем за виконавчий напис у розмірі 2500 грн. підлягає стягненню з боржника. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис вчинений безпідставно, з порушенням ряду норм чинного законодавства (як щодо порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і щодо неправомірності та безпідставності вимог стягувача), що змушує звернутися до суду за захистом своїх прав, а саме про визнання даного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зазначає, що у виконавчому написі № 1323 від 29.06.2021 вказано, що він вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. про стягнення на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», право вимоги перейшло на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_1_6, посвідченим 30.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою І.В. за реєстровим № 1456, укладений між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ТОВ «Фінансова компанія Дніпрофінансгруп»(далі - стягувач), з боржника [PERSON] , [INFO] , заборгованості, яка виникла за договором іпотеки, посвідченим 23.05.2006 приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Русин Н.Г. за реєстровим № 1007, який укладений між [PERSON] та ВАТ КБ «Надра», найменування змінено на ПАТ «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства», в забезпечення з кредитним договором № 350/05-2006 від 23.05.2006 та згідно з випискою з рахунку боржника від 25.06.2021 становить 668877,18 грн., яка складається з наступного: 240385,62 грн. - основний борг, 294427,29 грн. - відсотки, 134064,27 грн. - комісія, стягнення заборгованості проводиться за період з 01.07.2018 до 25.06.2021. Розмір плати, сплачений стягувачем у розмірі 2500 грн. підлягає стягненню з боржника. Представник позивач зауважує, що вчинення виконавчого напису нотаріусом, з метою задоволення вимог кредитором та стягнення заборгованості з боржника, є позасудовим способом вирішення спорів. Однак, на розгляді Тячівського районного суду у 2017 році перебувала цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу (справа № 307/35/17). При цьому предметом розгляду у даній справі була заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Надра» за кредитним договором № 350/05-2006 від 23.05.2006. Рішенням Тячівського районного суду у даній справі, що набрало законної сили 11.07.2018, ухвалено: стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним в сумі 4901 доларів США, що включає в себе тіло кредиту, відсотки за користування кредитом та комісії, а у еквіваленті на гривню згідно з курсом станом на 31.10.2017 із врахуванням за 1 долар США = 26,83 грн., становить 131493,83 грн., та в сумі 4901 доларів США неустойки, що у еквіваленті на гривню згідно з курсом станом на 31.10.2017 із врахуванням за 1 долар США = 26,83 грн., становить 1493,83 грн., а в решті цих вимог позову відмовити у зв`язку спливом строку давності. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 9802 доларів США, що за курсом 26,83 грн. відповідно складає 262987,66 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 66,2 кв.м., житловою 33,3 кв.м., розмішений на земельній ділянці невстановленої площі, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки через прилюдні торги, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу визначену суб`єктом оціночної діяльності на рівні ринкових цін, на момент продажу предмету іпотеки. Таким чином, як зазначає представник позивача, розмір заборгованості позивача перед ПАТ КБ «Надра» (правонаступником якого вважає себе ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», за кредитним договором № 350/05-2006 від 23.05.2006) зафіксовано судовим рішенням і не може бути змінено виконавчим написом нотаріуса. При цьому з вказаним рішенням суду ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на момент вчинення виконавчого напису № 1323 від 29.06.2021 було ознайомлено, що підтверджується подачею 29.02.2021 вказаним товариством до Тячівського районного суду заяви про видачу дубліката виконавчого документу, заміни стягувача у виконавчому листі та поновлення строків на його пред`явлення у цій же справі № 307/35/17. Наголошує, що у виконавчому написі відсутня згадка про вищевказане рішення суду від 31.10.2017 (справа № 307/35/17), що свідчить про те, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» умисно не надало приватному нотаріусу ні документів, ні інформації про його існування, що своєю чергою призвело (якщо не брати до уваги інші порушення при вчиненні даного виконавчого напису) до безпідставного вчинення виконавчого напису № 1323 від 29.06.2021, оскільки, серед іншого, не дало можливості нотаріусу об`єктивно оцінити безспірність суми стягнення. Крім того, на даний час невідомо який документ був наданий відповідачем приватному нотаріусу Ричці Ю.О. для вчинення виконавчого напису, в якості підтвердження безспірності суми заборгованості позивача перед ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Зокрема, у виконавчому написі вказано, що стягнення заборгованості проводиться за період з 01.07.2018 до 25.06.2021. При цьому згідно з цим же виконавчим написом договір про відступлення прав вимоги № 2GL48N718070_1_6, згідно з яким право вимоги за кредитним договором було набуто відповідачем, був укладений та зареєстрований 30.07.2020. У виконавчому написі № 1323 від 29.06.2021 вказано, що сума до стягнення визначена нотаріусом Ричкою Ю.О. згідно з випискою з рахунку боржника, однак ні в матеріалах виконавчого провадження, ні в заяві про примусове виконання виконавчого напису (в додатках) вказаної виписки немає. У зв`язку з тим, що заборгованість виникла під час кредитних відносин єдиним документом, який міг би підтвердити існування та безспірність заборгованості (якщо не брати до уваги існування рішення суду у даному спорі, про існування якого відповідач умисно не повідомив нотаріуса) має бути виписка з особового рахунка боржника. Таким чином, за твердженням представника позивача, приватному нотаріусу Ричці Ю.О. при вчиненні виконавчого напису № 1323, виданого 29.06.2021, не було надано жодного належного документу, передбаченого Постановою № 1172 та Порядком № 296/5, як необхідних для здійснення даної нотаріальної дії, що вказує на безпідставність та протиправність даного виконавчого напису та свідчить про те, що він виданий з нехтуванням вказаних нормативних актів. Також представник позивача зазначає, що навіть незважаючи на рішення Тячівського районного суду від 31.10.2017 у справі № 307/75/17 (про існуванням якого приватний нотаріус Ричка Ю.О. могла бути необізнаною з вини відповідача), виконавчий напис вчинений також з порушенням п. 3.1 Порядку № 296/5, згідно з яким нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня зникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно з п. 1.1 договору іпотеки від 23.05.2006 (наданий нотаріусу, як підстава для вчинення напису) терміном погашення кредиту за основним зобов`язанням є 20.05.2016. Відтак, термін вимоги за вказаним договором мав минути 20.05.2019, що також вказує на протиправність вчинення виконавчого напису по ньому 29.06.2021. Вказане також ставить під сумнів (фактично робить протиправним) і нарахування заборгованості (відсотків та штрафних санкцій) стягувачем у період з 01.07.2018 до 25.06.2021, як вказано у виконавчому написі, що також нівелює твердження про безспірність заборгованості та вказує на протиправність вчинення нотаріусом виконавчого напису № 1323 від 29.06.2021. Представник позивача звертає увагу, що згідно з приписами підпунктів 5.1 та 5.2 пункту 5 глави 16 розділу II Порядку № 296/5 виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Як вбачається з наданої приватним виконавцем Романом Р.М. копії виконавчого напису № 1323 від 29.06.2021, він виконаний на нотаріальному бланку, що також не відповідає вимогам Порядку № 296/5 та вказує на його незаконність. Враховуючи викладені обставини позивач вважає, що виконавчий напис № 1323 від 29.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Ричка Ю.О. безпідставно, з порушенням чинного законодавства та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі наведеного, представник позивача просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1323, вчинений 29.06.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК Дніпрофінансгруп» коштів у розмірі 668877,18 грн. та 2500 грн. сплачених стягувачем приватному нотаріусу, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.09.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою постановлено витребувати від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. належним чином завірені копії усіх документів, які були надані їй ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» для вчинення виконавчого напису, що вчинений 26.06.2021 за № 1323, та належним чином завірену копію виконавчого напису № 1323 від 26.06.2021. 29.09.2021 від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Рички Ю.О. до суду надішли письмові пояснення на позовну заяву, згідно з якими вважає позовну заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що під час вчинення виконавчого напису нею було дотримано всіх вимог, передбачених законодавством. Крім того, на виконання вимог ухвали про витребування доказів, від приватного нотаріуса одночасно з письмовими поясненнями на позовну заяву надійшли до суду відповідні копії документів. 15.09.2022 від представника позивача до суду надійшли письмові пояснення за результатами ознайомлення з документами, наданими приватним нотаріусом Ричка Ю.О., в яких зазначив, що надані приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. документи, на підставі яких нею було вчинено виконавчий напис № 1323 від 29.06.2021, підтверджують аргументи позивача про безпідставність та протиправність даного виконавчого напису та наявність підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню. 15.09.2022 від представника позивача до суду надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з відповідними додатками. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, при цьому його представник - адвокат Пархоменко М.В. подав до суду заяву, згідно з якою у разі неявки у судове засідання представника відповідача не заперечує проти вирішення справи без участі сторін та просить розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подано, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Ричка Ю.О. у судове засідання не з`явилася, при цьому у письмових поясненнях на позовну заяву просить розглянути справу без її участі. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. у судове засідання не з`явився, при цьому надіслав до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без його участі. За приписами статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 29.06.2021 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ричкою Ю.О. вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 1323, про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», право вимоги перейшло на підставі договору про відступлення прав вимоги № GL48N718070_1_6, посвідченим 30.07.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. за реєстровим № 1456, укладений між публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» (далі - стягувач), з боржника [PERSON] , [INFO] , заборгованості, яка виникла за договором іпотеки, посвідченим 23.05.2006 приватним нотаріусом Тячівського районного нотаріального округу Русин Н.І. за реєстровим №1007, який укладений між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», найменування змінено на публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства», в забезпечення за кредитним договором № 350/05-2006 від 23.05.2006 та згідно з випискою з рахунку боржника від 25.06.2021 становить 668877,18 грн. та складається з наступного: 240385,62 грн. - основний борг, 294427,29 грн. - відсотки, 134064,27 грн. - комісія. Стягнення заборгованості проводиться за період з 01.07.2018 до 25.06.2021. Розмір плати, сплачений стягувачем у розмірі 2500 грн. підлягає стягненню з боржника. Зазначений виконавчий напис пред`явлено до виконання стягувачем ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» приватному виконавцю виконавчого округу Закарпатської області Роману Р.М. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. від 21.07.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису (ВП № 66162065). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. від 10.08.2021 звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . Згідно з пунктом четвертим статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна сторона має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 ЦК України). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно пункту 1 цього Переліку, виконавчі написи на договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, вчиняються лише тоді, коли такі договори посвідчені нотаріально. Пункт 2 Переліку, на підставі якого вчинено спірний виконавчий напис на договорі кредиту, що не є нотаріально посвідченим, втратив свою силу згідно Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15. Разом з тим, стаття 88 Закону України «Про нотаріат» містить імперативну норму про те, що виконавчий напис нотаріуса видається лише якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, у відносинах під юридичними особами - не більше року, або ж законом встановлений більший строк давності для певної конкретної вимоги. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й встановити та зазначити у рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18). З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не дотримано вимог щодо безспірності заборгованості позивача перед відповідачем, оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості позивача. Підставою для вчинення виконавчого напису є відповідна заява ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», до якої було додано: оригінал договору іпотеки від 23.05.2006, виписка з рахунку боржника, копія договору про відступлення права вимоги № GL48N7188070_1_6 від 30.07.2020, вимога повідомлення про дострокове погашення заборгованості, опис вкладення. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.10.2017 (справа № 307/35/17), що набрало законної сили 11.07.2018, задоволено частково позов ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. Ухвалено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним в сумі 4901 доларів США, що включає в себе тіло кредиту, відсотки за користування кредитом та комісії, а у еквіваленті на гривню по курсу станом на 31.10.2017 із врахуванням за 1 долар США = 26,83 грн., становить 131493,83 грн., та в сумі 4901 доларів США неустойки, що у еквіваленті на гривню по курсу станом на 31.10.2017 року із врахуванням за 1 долар США = 26,83 грн., становить 131493, 83 грн., а в решті цих вимог позову відмовити у зв`язку спливом строку давності. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в розмірі 9802 доларів США, що за курсом 26,83 відповідно складає 262987,66 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок загальною площею 66,2 кв.м., житловою 33,3 кв.м., розмішений на земельній ділянці невстановленої площі, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки через прилюдні торги, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну продажу - визначену суб`єктом оціночної діяльності на рівні ринкових цін, на момент продажу предмету іпотеки. Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає зверненню до виконання після закінчення дії мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014. В задоволенні позову про виселення [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] - відмовити. Вказаним рішенням судом встановлено, що 23.05.2006 між ПАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 350/05-2006 і відповідачу надано кредит в розмірі 10000 доларів США та згідно з договором відповідач зобов`язався щомісячно, в період сплати кожного місяця сплачувати щомісячний платіж. В якості забезпечення виконання позичальником вищевказаних зобов`язань, між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та банком було укладено договір іпотеки від 23.05.2006. Предметом іпотеки за цим договором виступає нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 66,2 кв.м., житловою 33,3 кв.м., розмішений на земельній ділянці невстановленої площі, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належить відповідачам по 1/3 частині кожному. Станом на 07.06.2016 заборгованість за відповідачами перед ПАТ КБ «Надра» складає 1957701,52 грн., з них по кредиту 8682,35 доларів США (еквівалент 216934,23 грн.), відсотках 6616,80 доларів США (еквівалент 165350,09 грн.), по сплаті комісії 3032,62 доларів США (еквівалент 75772,01 грн.), пеня 1499645,19 грн. Суд встановив, що в порушення умов кредитного договору відповідачі мають заборгованість, що становить: 4901 доларів США, що включає в себе тіло кредиту, відсотки за користування кредитом та комісії, а у еквіваленті на гривню по курсу станом на 31.10.2017 із врахуванням за 1 долар США = 26,83 грн., становить 131493,83 грн., та 4901 доларів США неустойки, що також у еквіваленті на гривню по курсу станом на 31.10.2017 із врахуванням за 1 долар США = 26,83 грн., становить 131493,83 грн. Всього заборгованість становить 262987,66 грн. 09.02.2021 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до Тячівського районного суду Закарпатської області із заявою про видачу дубліката виконавчого документа, заміну стягувача у виконавчому листі та поновлення пропущеного строків для його пред`явлення. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 13.05.2021 (справа № 307/35/17), що набрала законної сили 09.11.2021, частково задоволено заяву ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Постановлено замінити стягувача відкритого акціонерного товариство «Комерційний банк «Надра» на стягувача - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у цивільній справі № 307/35/17 за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу, згідно з рішенням Тячівського районного суду від 31.10.2017. В решті вимог заяви відмовлено. Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17). Заборгованість за договором в оскаржуваному виконавчому написі відповідач просить стягнути за період з 01.07.2018 до 25.06.2021. Кредитний договір та договір іпотеки укладено 23.05.2006, при цьому строк, на який позичальнику надано кредит - до 20.05.2016. Отже, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років та кредитор, реалізувавши своє право на дострокове повернення коштів за кредитним договором, в б про що звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, який рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 31.10.2017 у справі № 307/35/17 було задоволено, змінив строк виконання грошового зобов`язання. Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Однак, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені кредитним договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 711/6227/14-ц. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Внаслідок звернення кредитодавця до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до відповідача, яка рішенням суду у справі у справі № 307/35/17 була задоволена та стягнута достроково, у кредитодавця не було підстав для подальшого нарахування процентів та комісії за кредитним договором. Виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, нараховування передбачених кредитним договором процентів за кредитом припинилося після спливу визначеного кредитним договором строку кредитування та пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів безспірності заборгованості. Таким чином, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Разом з тим, суд зазначає, що приватний нотаріус вчиняючи виконавчий напис від 29.06.2021, зареєстрований в реєстрі за № 1323, керувався Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Оскаржуваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Ричкою Ю.О. 29.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пунктів 1, 1-1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Матеріалами справи не встановлено та в порушення вимог статті 81 ЦПК України відповідачем не підтверджено, що укладений між банком та [PERSON] договір іпотеки від 23.05.2006, укладений у забезпечення за кредитним договором № 350/05-2006 від 23.05.2006, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем визначених документів. Дані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного цивільного осуду у складі Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання оспорюваного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а вимоги позивача визнає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат у справі, суд виходить з наступного. При зверненні з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Крім того, представником позивача подано заяву про стягнення з відповідача витрат, понесених [PERSON] на професійну (правничу) допомогу, у розмірі 2500 грн., на підтвердження чого надав ордер на надання правової допомоги, договір про надання правової допомоги № 01-08-ц від 01.08.2021, акт прийняття-передачі наданої правової допомоги, рахунок на оплату № 1 від 22.08.2022, меморіальний ордер № @2PL141096 та квитанцію № 9279-2408-2924-9559 від 24.05.2022. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. За частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і підтверджені документально судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 908 грн. та витрати на (професійну) правничу допомогу у розмірі 2500 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.08.2021 (справа № 308/11098/21) задоволено заяву [PERSON] про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 66162065, відкритому за постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Романом Р.М., що здійснюється на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Ричко Ю.О., вчиненого 29.06.2021 за № 1323, про стягнення з боржника [PERSON] на користь стягувача ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» заборгованості у сумі 668877,18 грн.

Outcome: approved