Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулася до суду з даним позовом, пояснюючи, що 18 вересня 2013 року, зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюб розриває з відповідачем по наступним причинам: сімейні відносини між ними фактично припинені, шлюб лише на папері; проживають окремо, спільного господарства не ведуть, кожен з них забезпечує себе самостійно; чоловік не проявляє турботу за неї та сина; вони не зійшлися характером та поглядами на життя, у зв`язку з чим між ними виникли суперечки та сварки. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і бажає його розірвати. Претензії морального характеру до відповідача відсутні. На примирення з відповідачем вона не згодна та просить суд не надавати часу для примирення. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, вона змушена звертатися до суду, прохаючи задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на їх дитину у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вона не має можливості належним чином утримувати їх сина, так, як виплат не вистачає на всі потреби, пов`язані з продуктами харчування, одягу для сина. Вона не має постійної роботи, вона зараз знаходиться за кордоном та скільки триватиме війна не відомо, а їй потрібно купувати продукти, речі для школи, одяг. Відповідач отримує близько 11000 гривень, бо працює тунельним працівником на Комунальному підприємстві «Дніпровський Метрополітен». Вона не має можливості повністю забезпечити фізичний, духовний розвиток сина, їх розвитку творчих та пізнавальних здібностей, уподобань. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, проте з`явився її представник [PERSON] , яка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити позов. [PERSON] в судове засідання з`явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив розірвати шлюб та проти призначення аліментів не заперечував. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін по справі, перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов відповідних висновків про необхідність задоволення позовних вимог з таких підстав. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 вересня 2013 року виконавчим комітетом Шахтарської селищної ради м. Свердловська Луганської області, встановлено, що 18 вересня 2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . (а.с.12) Відповідно до вимог\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Відповідно п. 10\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливе і відповідач позов визнав. Оскільки суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбних відносин між сторонами, тому шлюб підлягає розірванню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , народився [INFO] , батьком дитини записаний [PERSON] . Відповідно до\~положень\~ст.\~180\~СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.\~183\~СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину ,визначається судом.\~Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.191\~СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що дитина проживає з матір`ю, відповідач є батьком дитини, тому повинен приймати участь в її утриманні до досягнення нею віку повноліття, але не виконує свого обов`язку, позовні вимоги визнав у повному обсязі, тому суд вважає, що позов в цій частині необхідно задовольнити та стягнути з нього аліменти на утримання малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Щодо стягнення з [PERSON] судових витрати на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1\~ст. 134 ЦПК України\~разом з позовною заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послу і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Як роз`яснено в п. 47 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, право на правову допомогу гарантовано ст.\~8,\~59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16.11.2000 № 13-рп/2000; Рішення від 30.09.2009 № 23-рп/2009; Рішення від 11.07.2013 № 6-рп/2013). Так, позивачем до позовної заяви додано копію Договіру про надання правничої допомоги №11 від 24.08.2022 року укладеним між [PERSON] та адвокатом Бут Н.В., який визначає порядок оплати послуг з надання правничої допомоги. Згідно з\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час. Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015 року, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009 року, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вивчивши надані документи, перевіривши обсяг наданих послуг, суд вважає понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. є співмірними зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та витраченим на це часом, що підтверджується копією Договору про надання правничої допомоги №11 від 24.08.2022 року укладеним між [PERSON] та адвокатом Бут Н.В., копією додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги №11 від 24.08.2022 року та копією квитанції до прибуткового касового ордеру №1 від 24.08.2022 року. За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог [PERSON] , з відповідача\~ [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Частиною 1\~ст.\~141\~ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 992,40 гривень На підставі ст.ст. 112, 180, 183, 191 СК України,

Outcome: approved