Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

02 вересня 2022 року до Березівського районного суду Одеської області з Миколаївського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2022 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю. [PERSON] , звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 21 жовтня 2020 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від спільного проживання сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з пояснень позивачки, після народження дитини між нею та відповідачем почали погіршуватися взаємовідносини, близько року [PERSON] та [PERSON] не підтримують шлюбні відносини, між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні відносини. Час від часу між подружжям виникали конфлікти та непорозуміння. Ситуація, що склалася погано впливає на стан здоров`я позивачки. Сім`я фактично розпалась. Спору між [PERSON] та [PERSON] щодо виховання дитини немає. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, у зв`язку з цим вона прийняла рішення щодо розірвання шлюбу, дане рішення є остаточним, примирення між нею та відповідачем неможливе. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. На підставі вищевикладеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] . Після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Ухвалою суду від 04.10.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 18.10.2022 року о 13:30 год. В судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі та просили задовольнити позов в повному обсязі. За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, доведеності обставин на які позивачка посилалася, врахувавши визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступного. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. У судовому засіданні встановлено наступне. 21 жовтня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис про шлюб № 158. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка - « [PERSON] ». Від спільного проживання сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини між позивачкою та відповідачем почали погіршуватися взаємовідносини, час від часу між ними виникали конфлікти та непорозуміння. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні відносини. Ситуація, що склалася у сім`ї, погано впливає на стан здоров`я [PERSON] . Сім`я фактично розпалась. Станом на теперішній час між [PERSON] та [PERSON] відсутній спір щодо виховання дитини. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, у зв`язку з чим вона прийняла рішення щодо розірвання шлюбу, яке є остаточним, примирення між нею та відповідачем неможливе. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Близько року [PERSON] та [PERSON] не підтримують шлюбні відносин. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Так як при реєстрації шлюбу позивачці було присвоєно прізвище чоловіка - « [PERSON] », то вона має право іменуватися цим прізвищем надалі. Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, суд вважає причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. При поданні позовної заяви [PERSON] сплачено судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір». Питання щодо розподілу судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved