Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за розпискою. Позов обґрунтований тим, що 21 січня 2021 року [PERSON] була написана розписка про отримання грошових коштів від [PERSON] у розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч доларів США 00 центів із зобов`язанням повернути кошти до 20 липня 2021 року. У період із 21.01.2021 року по 22.12.2021 року, відповідачем сплачено у рахунок виконання своїх зобов`язань за Розпискою від 21.01.2021 року - 0,00 грн. 23.12.2021 року Позивач направив на адресу Відповідача вимогу від 22.12.2021 року щодо повернення коштів за розпискою від 21.01.2021 року, відповідно до якої вимагав повернення взятих за [PERSON] розпискою коштів та відсотків за користування грошима. Дану вимогу Відповідач проігнорувала. Позивач намагався вирішити питання із відповідачем в позасудовому порядку, проте відповідач усіляко ігнорує дзвінки та будь-які пропозиції. Станом на 22.12.2021 року, розмір заборгованості [PERSON] за борговою розпискою перед Позивачем становить 16 238,12 що складається із: 15 000,00 - заборгованості за основною сумою боргу, що станом на 22.12.2021 року, відповідно до курсу валют НБУ, еквівалентно 1047,03 доларів США - проценти за несвоєчасне виконання зобов`язань, що станом на 22.12.2021 року, відповідно до курсу валют НБУ еквівалентно 28 549, 18 грн.; 191,09 доларів США - сума заборгованості за 3% річних, що станом на 22.12.2021 року, відповідно до курсу валют НБУ, еквівалентно 5 209,07 грн.. Позивачем направлено Відповідачу вимогу щодо повернення коштів за розпискою від 21.01.2021 року. Дана обставина підтверджується належним чином засвідченою копією опису вкладень у конверт, оригінал яких зберігається у Позивача, а також копією Вимоги. Отже, свої зобов`язання [PERSON] не виконала, кошти у зазначений термін у встановленому об`ємі [PERSON] не повернуто. З огляду на вищевикладене позивач просив суд : стягнути з \~ \~ \~ \~ [PERSON] на користь [PERSON] 15 000,00 доларів США - заборгованості за основною сумою боргу, що станом на 22.12.2021 року, відповідно до курсу валют НБУ, еквівалентно 408897,00 грн.; 1 047,03 доларів США - проценти за несвоєчасне виконання зобов`язань, що станом на 22.12.2021 року, відповідно до курсу валют НБУ еквівалентно 28 549, 18 грн.; сума заборгованості за 3% річних, що станом на 22.12.2021 року, відповідно до курсу валют НБУ, еквівалентно 5 209,07 грн.. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 лютого 2022 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11 липня 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до поданого відзиву, позов відповідач визнає частково, а саме в частині основного боргу в розмірі 15000 доларів США. В частині стягнення процентів заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у цій частині. Також просила суд зменшити розмір судових витрат, які пов`язані з правничою допомогою, оскільки дана категорія справи не є складною та не вимагає детального вивчення обставин справи та є типовою. \~ \~ \~ \~У судове засідання 16.08.2022 учасники справи не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про проведення розгляду справи у відсутності позивача та представника. Позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити. Представник відповідача у поданому відзиві просив суд проводити розгляд справи у відсутності відповідача та представника відповідача. Згідно поданого відзиву, відповідач позов визнає частково, в частині стягнення основного боргу, в інший частині заперечує. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом достовірно установлено, що 21 січня 2021 року [PERSON] була написана розписка про отримання грошових коштів від [PERSON] у розмірі 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч доларів США 00 центів із зобов`язанням повернути кошти до 20 липня 2021 року. Проте, умов договору позики щодо повернення боргу в сумі 15000 доларів США не виконала та у визначений договором строк позичених коштів не повернула. Відповідно за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою\~статті 1047 ЦК України\~на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, письмова форма договору позики унаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно\~\~від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки Крім того, частиною першою\~статті 1049 ЦК України\~встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. З наведених підстав позов в частині основного боргу підлягає задоволенню та слід стягнути з відповідача борг у сумі 15000,00 доларів США, що станом на 22.12.2021 року відповідно до курсу НБУ еквівалентно 408897,00 грн. Тому із зазначених підстав позов в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ч. 1\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки в наданій відповідачем розписці розмір процентів не визначений, тому позивач має право на одержання від відповідача процентів на рівні облікової ставки Національного банку України за кожен місяць, починаючи з часу надання грошей у позику\~\~до дати визначеної сторонами про повернення позики в кожній із розписок. Судом зроблено власний розрахунок штрафних санкцій за користування коштами за борговою розпискою від 20.01.2021 року. Процентна ставка пені:1 x ставок НБУ Розраховується за формулою: [Пеня] = [Сума боргу] [Ставка пені (%)] / 100% / 365 днів [Кількість днів] Таким чином, розмір процентів за користування коштами за розпискою від 20.01.2021 розу за період з 21.01.2021 по 20.07.2021 складає 14 014.52 грн. Розрахунок 3% річних за невиконання зобов`язань за розпискою від 20.01.2021 року здійснюється за наступною формулою : [Відсотки] = [Сума боргу] [Процентна ставка] / 100% / 365 днів [Кількість днів] Дата початку нарахування:21.01.2021. Дата закінчення нарахування:20.07.2021. А отже, 3% річних за користування грошовими коштами за період з 21.01.2021 року по 20.07.2021 року складає 8 160.31 грн. Отже, сума належних до стягнення процентів за цим договором буде складати 22174,83 грн. розраховуючи суму процентів позивач припустився помилки, розрахувавши період нарахування процентів з часу надання коштів у позику - 20.07.2021 року по 22.12.2021 року (дати звернення з позовом до суду, що є неприпустимим. Права позивач на отримання відсотків до часу звернення за законом не має, оскільки проценти у зв`язку із закінченням строку дії договору не нараховуються, оскільки його порушене право порушенням виконання грошового зобов`язання забезпечено нарахуванням трьох відсотків річних та інфляційними нарахуваннями. Оскільки позивач просив стягнути проценти відповідно до вимог\~статті 1048 ЦК України, то в цій частині позовні вимоги слід задовольнити частково на загальну суму 22174,83 грн., а в решті стягнення процентів відмовити. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу. З цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. За ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно ч. 2, 3 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно до ч. 3 ст. 133, ст. 140, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, особа, як понесла витрати, пов`язані з витребуванням доказів та вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, має право вимагати відшкодування цих судових витрат за рахунок іншої сторони. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При зверненні до суду адвокатом Савчак Ярославом Олеговичем не надано будь-яких доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в приведеному в позові розмірі. За таких обставин, підстави для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою відсутні. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial