Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач, Тернопільський міськрайонний центр зайнятості звернувся в суд з позовом до [PERSON] , у якому просять стягнути з відповідача на користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості 42\~215 грн. 19 коп. незаконно отриманої допомоги по безробіттю, а також 2\~481,00 грн. сплаченого ними судового збору. \~ \~ \~ \~В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що [PERSON] 06.12.2018 року звернувся до Тернопільського міськрайонного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. 06.12.2018 року їй було надано статус безробітної. Відповідач, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, як безробітна, із 04.01.2019 року по 30.12.2019 року, отримала допомогу по безробіттю в сумі 42\~215,19 грн. Проведеною позивачем перевіркою встановлено, що [PERSON] приховала відомості про те, що з 27.05.2014 р. їй було призначено пенсію за вислугу років та продовжувала перебувати на обліку та отримувати допомогу по безробіттю із 04.01.2019 р. по 30.12.2019 р. Добровільно відповідач не повернула на розрахунковий рахунок позивача допомоги по безробіттю в сумі 42\~215,19 грн. Відтак, просять стягнути із відповідача вказану суму коштів, як незаконно отриману. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подала. \~ \~ \~ \~Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Представник Тернопільського міськрайонного центру зайнятості в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] , в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Таким чином, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив \~ \~ \~ \~06 грудня 2018 року [PERSON] звернулася у Тернопільський міськрайонний центр зайнятості за сприянням у працевлаштуванні. Наказом позивача за №НТ181212 від 12.12.2018 року [PERSON] надано статус безробітного, відповідно до наказу від 13.12.2018 року №НТ181213 з 13.12.2018 р. по 07.12.2019 року, призначено допомогу по безробіттю, наказом від 13.12.2018 р. №НТ181213 відкладено виплату допомоги по безробіттю із 13.12.2018 р. по 03.01.2019 р., наказом від 04.01.2019 р. №НТ190104 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю із 04.01.2019 р. Наказом позивача №НТ200102 від 02.01.2020 року припинено виплату допомоги по безробіттю із 30.12.2019 року, у зв`язку із закінченням строку виплати, відповідно до пп.12 п.1 ст.31 Закону України «Про заганообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Згідно Акту Тернопільського міськрайонного центру зайнятості за №1 про розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 22 грудня 2021 року вбачається, що [PERSON] перебувала на обліку в центрі зайнятості із 06.12.2018 року по 02.01.2020 року. Позивачем встановлено (лист за №2005 УПФ від 21.12.2021 року), що [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійого фонду України в Тернопільській області, як одержувач пенсії за вислугу років, відповідно до заяви від 27.05.2014 року. Згідно довідки, виданої 25.01.2022 року Тернопільським міськрайонним центром зайнятості, [PERSON] , за період із 04 січня 2019 року по 30 грудня 2019 року виплачено допомогу по безробіттю в сумі 42\~215,19 грн. 24 січня 2022 року директором Тернопільського міськрайонного центру зайнятості прийнято наказ №8 «Д», яким зобов`язано громадянку [PERSON] повернути кошти у сумі 42 215 грн. 19 коп. за період перебування на обліку, як безробітної з 04.01.2019 року по 30.12.2019 року. Повідомлення про повернення коштів в сумі 42\~215,19 грн. разом з копією наказу від 24.01.2022 року №8 «Д» направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №07046/149 від 25.01.2022 року, який повернувся на адресу позивача із відміткою «за закінчення терміну зберігання». У добровільному порядку відповідач не повернула кошти в сумі 42\~215, 19 грн. на розрахунковий рахунок позивача. Згідно з вимогами ч. 1\~\~ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття є допомога по безробіттю. Безробіттям відповідно до положення\~ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»\~є соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування. Згідно з вимогами п. 1 ч. 1\~ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років),яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що безробітний це особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно ч.3 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно п.п. 2, 3, 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України від 13.02.2009 № 60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за № 232/16248 передбачено, що: Розслідування згідно з цим Порядком здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості. Перевірка проводиться центрами зайнятості, на які покладено виконання функцій робочих органів виконавчої дирекції Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - центри зайнятості). Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним Фондом України шляхом обміну інформацією. Обмін інформацією здійснюється між Державним центром зайнятості, Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України як центральними органами виконавчої влади. Обмін інформацією між центрами зайнятості та державними реєстраторами здійснюється згідно з Порядком взаємодії суб`єктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців затвердженим наказом Держпідприємництва, ДПА, Держкомстату від 07.12.2005 р. № 121/560/406, постановою правління Пенсійного фонду України від 07.12.2005 р. № 23-3, постановою правління Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття від 07.12.2005 р. № 368, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.12.2005 р. за № 1523/11803. Відповідно до п. 1.5 Порядку взаємодії суб`єктів інформаційного обміну щодо надання та використання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців зазначено, що інформаційний обмін здійснюється інформаційно - телекомунікаційними засобами в електронному вигляді. Згідно п.п. 5, 6 Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплат матеріального забезпечення безробітним передбачено, що: Перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітного та виплати йому матеріального забезпечення проводиться центром зайнятості шляхом звіряння наданої особою інформації з відомостями, наявними в Державній податковій адміністрації України, Пенсійному фонді України, у державних реєстраторів. За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. За результатами звірки (перевірки) позивач склав Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» №1 від 22.12.2021 р. Таким чином судом на підставі наведених доказів встановдлено, що [PERSON] , перебуваючи на обліку в центрі зайнятості, як безробітна з 04.01.2019 року по 30.12.2019 року, отримала допомогу по безробіттю на суму 42 215,19 грн. та одночасно отримувала пенсію за вислугу років, яку їй було призначено 27.05.2014 р., що підтверджується листом ГУ ПФУ в Тернопільській області №1900-030 6/37698 від 15.12.2021 р. Згідно з вимогами\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до вимог\~ст.1215 ЦК України\~не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, допомоги та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини першої\~статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Судом встановлено, що відповідач не виконала зобов`язання перед позивачем щодо своєчасного надання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати допомоги по безробіттю, у зв`язку з чим безпідставно отримала допомогу, яку добровільно не повернула. Крім цього, судом встановлено факт недобросовісності відповідача під час отримання спірної допомоги. Таким чином, відповідно до вимог ст. ст.\~34,\~36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»\~відповідач зобов`язана повернути незаконно отримані кошти, виплачені їй як безробітній, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття в користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, стягнувши із [PERSON] на користь Тернопільського міськрайонного центру зайнятості 42\~215,19 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved