Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

В червні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який має інвалідність, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів). В обґрунтування пред`явлених позовних вимог вказала, що з 16 серпня 1996 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Від шлюбу вони мають трьох повнолітніх дітей, в тому числі [PERSON] , [INFO] , який відповідно до довідки від 21.02.2022 року до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №563318 є інвалідом з дитинства (безстроково), має групу інвалідності першу Б з 26.01.2022 року. Відповідно до висновку СМЕ [PERSON] встановлена нездатність до трудової діяльності, значна залежність від інших осіб, потреба в постійному сторонньому догляді. Син мешкає разом з нею, знаходиться на її повному утриманні, за станом здоров`я дитина не може виконувати ніякі види праці, вона також не може працювати, оскільки постійно здійснює догляд за дитиною, яка потребує постійного стороннього догляду. Вона перебуває у тяжкому матеріальному становищі, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини-інваліда відповідач не надає. Вважає, що відповідач зобов`язаний та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дитини-інваліда у встановленому законом розмірі. Просить позовну заяву задовольнити. Позивачка в судове засідання не з`явилась. Надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 серпня 1996 року. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який відповідно до довідки від 21.02.2022 року до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №563318 є інвалідом з дитинства (безстроково), має групу інвалідності першу Б з 26.01.2022 року. [PERSON] встановлена нездатність до трудової діяльності, значна залежність від інших осіб, потреба в постійному сторонньому догляді (а.с.10). Згідно довідки № 599 від 28.06.2022 року про отримання допомоги, [PERSON] перебуває на обліку в Дніпровському управлінні соціального захисту населення департаменту соціальної політики Кам`янської міської ради та йому відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» з 26.01.2022 року призначено допомогу в розмірі 3868,00 грн., довічно (а.с.11). Дитина-інвалід мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. В даний час позивачка не працює, перебуває у скрутному матеріальному становищі, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини-інваліда відповідач не надає. Згідно ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 88 СК України передбачено, що якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої\~статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини з інвалідністю добровільно не надає, є працездатним, працює слюсарем-ремонтником у ПАТ «Дніпровський коксохімічний завод», інших утриманців не має. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позовну заяву, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved