Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

02 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 10 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 19 липня 2021 року. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2002 року по 12 грудня 2018 року. Від даного шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , та [INFO] народилася донька [PERSON] . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 754/14000/18 шлюб між сторонами було розірвано. На даний час [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім, однак він навчається на денній формі навчання у Національному авіаційному університеті, на факультеті архітектури, будівництва та дизайну з терміном навчання за освітнім ступенем «Бакалавр» з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року, та не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно заробляти грошові кошти. Крім того, згідно з договором № 20-1/ОФ-818 від 09.09.2020 про навчання [PERSON] , щороку необхідно сплачувати за навчання. Позивачка вказує, що на даний момент відповідач - [PERSON] сплатив за послугу навчання у Національному авіаційному університеті сина [PERSON] , але тільки до січня місяця 2022 року, і дані домовленості кожні півроку стають все важчими, відповідач постійно намагається ухилитися від сплати, як за навчання сина [PERSON] , так і від суду, сплати аліментів, заборгованість за якими становить сім тисяч гривень. На переконання позивачки, [PERSON] має місце роботи та окрім офіційної заробітної плати отримує неофіційні матеріальні (грошові) доходи, які дають йому змогу утримувати, в тому числі і повнолітнього сина [PERSON] в обсязі не менше розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка може бути присуджена судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 08 вересня 2021 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, відкрито провадження у справі; визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12 жовтня 2021 року. Також залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, [PERSON] 12 жовтня 2021 року розгляд справи відкладено на 08 листопада 2021 року для надання можливості відповідачу ознайомитись з позовною заявою. 18 жовтня 2021 року від третьої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Розгляд справи 08 листопада 2021 року не відбувся, наступне судове засідання призначено на 14 грудня 2021 року. У судовому засіданні 14 грудня 2021 судом задоволено клопотання відповідача та долучено надані ним копії документів, а також ухвалою суду від 14.12.2021 клопотання [PERSON] про витребування доказів, подане разом з позовною заявою задоволено частково: витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, письмову інформацію щодо підтвердження або спростування перетину державного кордону України громадянином України [PERSON] , в період з 09 вересня 2020 року по теперішній час, а саме на момент надання письмової відповіді, у разі підтвердження факту перетину державного кордону України громадянином України [PERSON] , зобов`язано надати письмову інформацію щодо повного, без виключення, переліку кількості перетинів [PERSON] державного кордону України із зазначенням дат (число, місяць і рік) таких перетинів, в період з 09 вересня 2020 року по теперішній час включно. Судом відкладено розгляд справи на 09 лютого 2022 року. 20.12.2021 та 11.01.2022 Державною прикордонною службою України, на виконання ухвали суду від 14.12.2021, надано інформацію. 09.02.2022 відповідачем подано заяву про долучення додаткових доказів. Розгляд справи 09.02.2022 та 29.03.2022 не відбувся, наступне судове засідання призначено на 21 червня 2022 року. За клопотанням представника позивача у судовому засіданні 21 червня 2022 року оголошено перерву до 07 липня 2022 року. 23 червня 2022 року представником позивача подано супровідний лист з додатками, до якого додано клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи. 04 липня 2022 року від позивача надійшов супровідний лист з додатками, до якого додано клопотання про витребування письмових доказів. Ухвалою суду від 07 липня 2022 року у задоволенні клопотання [PERSON] про витребування доказів відмовлено, розгляд справи відкладено на 23 серпня 2022 року. Розгляд справи 23 серпня 2022 року відкладено за клопотанням представника позивача на 28 вересня 2022 року. 22 вересня 2022 року представником позивача подано письмові пояснення, в яких він зазначає, що відповідачем до суду надано довідку про доходи, згідно з якою [PERSON] , працюючи у ФОП [PERSON] на посаді «Електромеханіка з випробувань та ремонту електроустаткування» отримує місячну заробітну плату у розмірі 4830,00 гривень. Документальним доказом наявності у відповідача витрат, що перевищують його заробіток (дохід) слугують відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з якими [PERSON] є власником: 1) земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,034 га, кадастровий номер 3210400000:02:001:0149; 2) земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) загальною площею 0,1 га, кадастровий номер 3210400000:02:001:0148; 3) домоволодіння (будинку) [ADDRESS] . Крім того, згідно з письмовою інформацією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, «30.11.2011 здійснено реєстрацію транспортного засобу FORD FOCUS, 2005 року випуску, об`єм двигуна 1596 куб.см., кузов № [NUMBER] із видачею номерних знаків [NUMBER] та свідоцтва про реєстрацію на ім`я гр. [PERSON] », кошти на який, тобто на автомобіль FORD FOCUS, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] позичив у батька і до цих пір так і не повернув. Представник позивача стверджує, що, враховуючи вищенаведені документальні докази чітко вбачається, що відповідач показуючи свою заробітну плату в 4 000,00 гривень, має реальну можливість сплачувати податки за земельні ділянки, має додаткові кошти на обслуговування домоволодіння, має додаткові кошти на обслуговування автомобіля FORD FOCUS, 2005 року випуску д.н.з. [NUMBER] , має додаткові кошти на утримання себе та новоствореної ним сім`ї - дружини, тещі, тестя, має додаткові кошти на відпочинок по декілька разів на рік за кордоном, де розмір однієї подорожі перевищує його місячну заробітну плату у 12,5 разів, що беззаперечно свідчить про отримання ним значних неофіційних фінансових доходів. Також представник позивача надав розрахунок витрат на мінімальне належне утримання [PERSON] , що становить не менше 19 969,00 грн. У судове засідання 28 вересня 2022 року позивачка та її представник з`явились, підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та у письмових поясненнях. Відповідач не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2002 по 12.12.2018. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 754/14000/18 шлюб між сторонами розірвано. Позивач та відповідач від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 12-13), в яких батьком вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Судовим наказом Деснянського районного суду м. Києва від 30.09.2020 у справі №754/12553/20 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей - сина, [PERSON] , [INFO] , та доньки, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 29 вересня 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 30.12.2020 постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перхунко С.О. відкрито виконавче провадження №64015926 на виконання судового наказу Деснянського районного суду м. Києва від 30.09.2020 у справі №754/12553/20. Також з квитанцій від 06.08.2021 на суму 2 000,00 грн. від 03.09.2021 на суму 2 000,00 грн., від 28.10.2021 на суму 4 000,00 грн., від 03.12.2021 на суму 2 000,00 грн., від 25.01.2021 на суму 7 200,00 грн., від 16.02.2021 на суму 3 200,00 грн., від 28.05.2021 на суму 2 000,00 грн. та від 12.07.2021 на суму 2 000,00 грн. підтверджується сплата відповідачем аліментів за виконавчим провадженням №64015926 (а.с.82-83). На час розгляду даної справи виконавче провадження №64015926 завершене у зв`язку з досягненням найстаршою дитиною повноліття. [PERSON] навчається у Національному авіаційному університеті на факультеті архітектури, будівництва та дизайну на денній формі навчання, з терміном навчання з 15 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року, що підтверджується договором № 20-1/Оф-818 від 09.09.2020. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Статтею 182 СК України встановлено, обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. У постанові Верховного Суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 міститься висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18 зазначається, що Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до положень частин першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За приписами частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з письмовою відповіддю № 1068526874 від 25.01.2021 Пенсійного фонду України станом на 25.01.2021 [PERSON] одночасно був працевлаштований в Управлінні освіти та інноваційного розвитку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації» та в ФОП « [PERSON] ». Відповідно до наказу спеціалізованої школи № 94 «ЕЛЛАДА» № 70-К від 22.06.2012 [PERSON] був прийнятий на роботу прибиральника (II розряду). Згідно з наказом спеціалізованої школи № 94 «ЕЛЛАДА» № 74-К від 31.08.2012 [PERSON] був прийнятий на посаду робітника по обслуговуванню будівлі (III розряду). Після відкриття виконавчого провадження № 64015926 від 30.12.2020, згідно з наказом спеціалізованої школи № 94 «ЕЛЛАДАІ № 17-К від 22.01.2021 звільнився з посади робітника по обслуговуванню будівлі спеціалізованої школи № 94 «ЕЛЛАДА» за згодою сторін. Згідно з довідкою про доходи №2 від 12.10.2021 відповідач працює у ФОП [PERSON] на посаді електромеханіка з випробувань та ремонту електроустаткування, загальна суму доходу за період з 01.10.2020 по 30.09.2021 становить 69 000,00 грн. Квитанціями від 02.09.2020 на суму 12 000,00 грн., від 29.01.2021 на суму 12 000,00 грн. та від 02.08.2021 на суму 12 000,00 грн. (а.с. 80) підтверджується, що [PERSON] здійснив оплату за навчання [PERSON] , що не заперечується позивачем. Водночас згідно з відомостями, наданими Державною прикордонною службою України, відповідач з 09.09.2020 по 13.12.2021 двічі перетинав державний кордон (Шарм ель Шейх) (31.01.2021-08.02.2021 та 11.05.2021-18.05.2021). Також у власності відповідача перебувають земельні ділянки, кадастровий номер 3210400000:02:001:0149, та кадастровий номер 3210400000:02:001:0148, домоволодіння [ADDRESS] та транспортний засіб FORD FOCUS, номерних знаків [NUMBER] . Оскільки витрати відповідача перевищують його офіційний дохід, а в матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач має боргові зобов`язання, до суд приходить до висновку, що фактичний дохід відповідача є значно вищим ніж офіційний у зв`язку з чим у відповідача, як батька є можливості надавати фінансову допомогу сину, який продовжує навчання та має потребу в такій допомозі. Із наданого позивачем розрахунку суд враховує витрати на харчування сина на місяць 2 520,00 грн., на одяг, взуття - 1 383,00 грн., миючі засоби - 475,00 грн., на проїзд - 500,00 грн., стрижка - 250,00 грн., мобільний зв`язок - 150,00 грн., оплата навчання - 2 000,00 грн., інтернет зв`язок - 358,00 грн., витрати на медицину - 500,00 грн., комунальні послуги - 1000,00 грн., забезпечення текстилем - 282,00 грн., оздоровлення - 2 000,00 грн., що разом становить 11418,00 грн. в місяць, а на кожного з батьків 5709 грн. (11418/2=5709). При цьому суд відхиляє оплату навчання на кафедрі військової підготовки з 2022 року по 2024 рік - 1 417,00 грн., портативний персональний комп`ютер, загальною вартістю 42999,00 грн., що в місяць становить - 1 303,00 грн., стаціонарний комп`ютер, вартістю 69706,00 грн., що в місяць становить - 2 112,00 грн., 3D-принтер, вартістю 51567,00 грн., що в місяць становить - 1 563,00 грн., оплата страховки в місяць - 600,00 грн., забезпечення меблями - 973,00 грн. Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази суд встановив, що з наданого стороною позивача розрахунку вбачається, що частина заявлених витрат відносяться до додаткових витрат на утримання дитини, а витрати, що включаються до аліментів становлять 11 418,00 грн., враховуючи, що витрати на утримання дітей покладаються на обох батьків суд дійшов висновку, що слід сягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 5709,00 грн. на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - [PERSON] , починаючи з дня подання позову та до закінчення ним навчання, але не довше ніж до досягнення двадцяти трьох років. Разом із тим, відповідності до приписів статей 192, 201 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина до досягнення ним двадцяти трьох років підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial