Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

25.08.2022 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. За час перебування у шлюбі в них народилась донька [PERSON] , [INFO] , на утримання якої рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2019 було стягнуто з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач вказує, що в умовах сьогодення вказана сум є мізерною та не покриває усіх її затрат на утримання доньки. Крім того, донька зарахована до першого класу Тернопільської загальноосвітньої школи №13 ум. А. Юркевича, що у свою чергу збільшує необхідні витрати на закупівлю шкільної та спортивної форми, а також зошитів, підручників, альбомів, олівців, ручок та іншого канцелярського приладдя. Водночас, її матеріальне становище в порівнянні з дня присудження аліментів погіршилось, так як внаслідок економічної кризи, викликаної російського агресією, підприємство де вона працювала з 05.07.2022 припинило свою діяльність, внаслідок чого вона втратила постійну роботу, при цьому вартість життя в Україні з 2019 року суттєво подорожчало. Разом з тим, дочці для повного гармонійного розвитку вкрай необхідно окрім загальноосвітньої школи відвідувати ряд гуртків, репетиторів, вивчати іноземні мови, приділяти увагу фізичному та духовному вихованню, однак у зв`язку із браком фінансових можливостей в даний період часу наша спільна дитина не відвідує жодних факультативних занять. Позивач звертає увагу, що відповідач останні роки окрім призначеного судом розміру аліментів іншої фінансової допомоги їм з донькою не надає, тобто фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків та не приймає участі в житті доньки. Тим не менш позивач вважає, що відповідач має можливість забезпечувати нормальний рівень життя їхньої спільної доньки, оскільки заробляє на життя перевезенням автотранспорту на спеціальному автомобілі, який фактично йому і належить та інших осіб на утриманні немає. На підставі наведеного позивач просить позов задовольнити та змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі з 1500 грн на 3500 грн, починаючи з дня подання цього позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.08.2022 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 26.09.2022 судом зареєстрований відзив на позов поданий відповідачем [PERSON] разом із заявою про поновлення процесуального строку для подання відзиву по даній справі. Як вбачається з відзиву, відповідач вказує, що твердження позивача про отримання ним доходів від перевезення автотранспорту на спеціальному автомобілі не відповідають дійсності, оскільки в липні 2021 року він переніс оперативне втручання на серце, внаслідок чого йому не рекомендовано кермувати автомобілями, більше того надання будь яких послуг передбачає оформлення відповідних документів на зайняття підприємницькою діяльності, проте як вбачається із довідки про доходи він жодних доходів не отримує. Зазначає, що з серпня 2019 року і по сьогоднішній день він без заперечень і затримки сплачує аліменти на утримання доньки за рішенням суду. Водночас навіть не дивлячись на стан його здоров`я та необхідність призначення йому другої групи інвалідності ним не робилось будь яких спроб ухиляння від сплати аліментів чи зменшення їх розміру. З приводу доводів відповідача про самоусунення ним від виконання його батьківських обов`язків, то з такими він не погоджується так як всі його спроби поспілкуватись з дитиною та купити їй необхідні речі одразу ж присікались позивачем, а жодних спроб звернутись до нього з приводу збільшення витрат на дитину позивач не вчиняла. Також вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи позивача з приводу того, що підприємство на якому вона працювала припинили свою діяльність, оскільки згідно трудової книжки вона звільнилась з роботи за угодою сторін, а не у зв`язку з ліквідацію підприємства, при цьому після звільнення позивач чомусь, знаючи, що залишилась без роботи, не стала на облік в Центр зайнятості населення, де хоча б якийсь час змогла б отримувати стабільно допомогу по безробіттю. Зазначає, що ним, як батьком, на даний час робиться все максимально можливе для того, щоб сплачувати в повній мірі і без затримки аліменти, які присуджені до сплати, проте на жаль його фізичний стан, погіршення здоров`я, внаслідок перенесеної операції, відсутність роботи та засобів для існування, не дають йому можливості надавати більшу фінансову підтримку донці. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.10.2022, відповідачу [PERSON] поновлено пропущений процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Додатково просила суд взяти до уваги, що факт наявності у відповідача неофіційного доходу підтверджується наявністю на його рахунку [PERSON] значних сум коштів, а саме більш як 42000 грн, навіть після сплати аліментів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву у якій просить проводити розгляд справи без його участі, у зв`язку із погіршення стану здоров`я та зазначає, що стосовно позовних вимог категорично заперечує, не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. При прийнятті рішення у справі просить взяти до уваги поданий ним відзив на позовну заяву та долучені до нього докази. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з огляду на наступне: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.09.2019 у справі 607/17371/20 розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 10.05.2016 Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2019, позовні вимоги [PERSON] задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 грн., щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно трудової книжки серії [NUMBER] заповненої на ім`я [PERSON] , остання 05.07.2022 звільнена з посади головного бухгалтера ПП «Імпульс» за угодою сторін згідно п. 1 ст. 36 КЗпП України на підставі наказу №21-к/тр від 29.06.2022. Відповідно до довідки №02-20/104 від 08.08.2022 виданої Тернопільською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №13 імені Андрія Юркевича Тернопільської міської ради Тернопільської області, [PERSON] зарахована до 1 класу Тернопільської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 імені Андрія Юркевича Тернопільської міської ради Тернопільської області відповідно до наказу від 01.06.2022 №81 «Про зарахування дітей до закладу загальної середньої освіти». Як слідує з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела / суми виплачених доходів та утримання податків станом на 20.09.2022, [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] за період з 1 кварталу 2020 року по 2 квартал 2022 року отримував доходи з таких джерел: за лютий 2022 додаткове благо від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у розмірі 124,95 грн. Визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2019 розмір аліментів 1,500 грн, щомісячно позивач вважає недостатнім, а тому звернулася до суду з позовом про їх збільшення. Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. У відповідності до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР 27.02.1991, державиучасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Державиучасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2022 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 12.09.2018 у справі №459/2181/17. При цьому, у цій же постанові Верховний Суд вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст. 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст. 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі). При вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. За таких обставин лише значне покращення матеріального стану відповідача порівняно із минулим часом є підставою для збільшення розміру аліментів, яке підлягає встановленню на підставі вказаних норм закону. Однак, позивачка не надала суду жодних доказів того, що матеріальне становище відповідача значно покращилось порівняно із часом коли були присуджені аліменти, а також не надала суду доказів того, що відповідач працює офіційно чи неофіційно. При цьому доводи позивача з приводу того, що відповідач отримує дохід від перевезення автотранспорту на спеціальному автомобілі не підтвердженні належними доказами. Разом з тим суд бере до уваги подану позивачем роздруківку квитанції програми monobank Універсал Банку від 25.05.2022 про перерахунок коштів в сумі 1500 грн. з рахунку [PERSON] та витяг з повідомлення від 08.07.2022 про зарахування [PERSON] коштів в сумі 1500 грн, як аліменітв за липень, які підтвержують навність на рахунку відповідача залишку коштів в сумі 42999,20 грн. станом на 08.07.2022. Окрім того, суд враховує, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився прожитковий мінімум для дітей, а відтак попередньо визначений судом розмір аліментів вочевидь не відповідає вимогам законодавства. Також, суд бере до уваги, що спільна дочка [PERSON] та [PERSON] проживає разом з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні, а сума стягуваних в користь позивача аліментів на даний час не забезпечує належного матеріального утримання дитини, оскільки, в силу свого віку, дочка сторін [PERSON] , [INFO] потребує більших витрат на її утримання, розвиток та освіту. Надаючи оцінку медичним документам про стан здоров`я відповідача, суд зауважує, що такі не містять відомостей, щодо непрацездатності відповідача [PERSON] станом на 2022 рік. Відтак, суд вважає справедливим збільшити розмір аліментів, що стягуються задля забезпечення належного утримання та розвитку дитини, а тому позов підлягає до часткового задоволення шляхом зміни розміру стягнення аліментів, визначений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2019 у цивільній справі № 607/18260/19.та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 грн 00 коп., щомісячно, але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial