Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Позивач просить суд визнати незаконною бездіяльність Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» у відмові у відновленні електропостачання у будинку за адресою : [ADDRESS] з моменту отримання повідомлення про відсутність електропостачання 26.01.2021 року, зобов`язати Акціонерного товариства « ДТЕК Одеські електромережі» відновити електропостачання у будинок за вказаною адресою та стягнути з моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 26.01.2021 року у будинку, який належить на праві власності позивачці невідомими особами було вимкнуте електропостачання, однак звернення до постачальної організації відповідача, не привело до поновлення електроживлення будинку, у зв`язку із чим позивачу була заподіяна моральна шкода, пов`язана із порушенням її прав на отримання життєво необхідних для повноцінного функціонування будинку комунальних послуг. Під час судового засідання представник позивача відмовився від раніше заявлених позовних вимог щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 11833,92 грн. Представник відповідача як у письмовому відзиві так і у пояснення у судовому засіданні заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вважала їх необґрунтованими, так як по перше відсутні докази того що електропостачання було відключено саме працівниками АТ « ДТЕК Одеські електромережі», а крім того підключення будинку до електромереж можливо лише при наявності допуску працівників до засобу вимірювальної техніки та допоміжного обладнання вузла обліку у місці її установки на території домоволодіння позивачки. Не допуск співробітників ДТЕК до даного вузлу підтверджується актами про не допуск від 03.09.2020 року, 04.02.2021 року, 15.02.2021 року. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] , як власник будинку за адресою : [ADDRESS] , починаючи із 26.01.2021 року звертається до АТ « ДТЕК Одеські електромережі» із заявами та скаргами про відсутність електроживлення її будинку. Доказами звернення є : фото фіксація відключення невідомими особами будинку від електромереж 26.01.2021 року ( а/с 50); листування у соціальної мережі на офіціальної адреси відповідача у період з 02 по 12лютого 2021 року ( а/с 46); скарга подана представником позивача до відповідача 01.02.2021 року ( а/с 12). На вимогу суду у судовому засіданні представником відповідача було заявлено про відсутність доказів того, що 26.01.2021 року, або у будь який інший день, відбувалось офіційне відключення вказаного будинку від електромереж працівниками АТ « ДТЕК Одеські електромережі». Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із надання послуг з розподілу електричної енергії врегульовані Договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, Законом України « Про ринок електричної енергії», ( далі ПРЕЕ ), Кодексом комерційного обліку електричної енергії та загальними приписами Цивільного кодексу України ( далі ЦК України ). Сторонами не заперечується що між [PERSON] та АТ « ДТЕК Одеські електромережі» існують договірні відносини та відкрито особовий рахунок [NUMBER] / [NUMBER] на підставі приєднання споживача до публічного Договору про надання послуг з розподілу електричної енергії , текст якого розміщений на офіційному сайті відповідача ( а/с 16). Згідно п.2.1 Договору оператор системи розподілу електричної енергії ( ДТЕК) надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, а споживач оплачую за вказаний розподіл згідно п. 2.3. Оператор системи розподілу у відповідності до пп.4,11 п.6.1 Договору зобов`язаний здійснювати розподіл електричної енергії Споживачу, а також приймати письмові та усні повідомлення ( у тому числі засобами зв`язку ) Споживача щодо порушення електропостачання та вживати заходів до відновлення електропостачання. Підпунктом 2 п. 10.1 Договору визначено . що розподіл електричної енергії Споживачу може бути обмежено або припинено Оператором системи розподілу , з повідомленням Споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів, у разі недопущення споживачем уповноважених представників Оператора до власних електроустановок або розрахункових засобів обліку у порядку визначеному додатком 13 до Договору. У пункті 5 вказаного Додатку визначено, що постачання електричної енергії може бути припинено або обмежено з дотриманням процедури, передбаченої ПРЕЕ та Кодексом систем розподілу. Умови та порядок припинення й відновлення постачання електричної енергії споживачу визначені розділом VII ПРЕЕ. Попередження про припинення постачання (розподілу або передачі) електроенергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Після отримання повідомлення про припинення електропостачання\~споживач\~зобов`язаний ужити комплекс заходів, спрямованих на запобігання травматизму, загибелі людей та тварин, пошкодженню обладнання, негативним екологічним та іншим наслідкам (п.7.8. розділу VII ПРРЕЕ). У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу\~не припиняється. Згідно п. 4.12. ПРРЕЕ, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії (до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності,\~виконує відповідний Оператор системи розподілу (далі ОСР)).\~ Відповідно до п.11.5.12 розділу ХІ Кодексу систем розподілу, затвердженого від 14.03.2018 року за № 310, з наступними змінами і доповненнями (далі КСР), електропостачальник має право звернутися до ОСР щодо припинення електроживлення Користувача (споживача електричної енергії), з яким електропостачальником укладено договір про постачання електричної енергії. ОСР не має права вимагати від електропостачальника обґрунтування причини (підстави) припинення електроживлення, якщо вона відповідає випадкам, визначеним ПРРЕЕ. У випадках, не передбаченими ПРРЕЕ, ОСР має право відхилити звернення електропостачальника, про що повідомляє електропостачальника, протягом двох робочих днів з дати отримання звернення. ОСР повинен припинити електроживлення споживача електричної енергії протягом\~10 робочих днів з дати отримання звернення від Постачальника. Пунктом 8.3. Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг передбачено, що відновлення\~ електроживлення споживачу\~може бути здійснено за умови повного розрахунку за спожиту електроенергію або складення сторонами графіку погашення заборгованості на умовах цього договору та відшкодування витрат постачальника на заходи з припинення та відновлення електропостачання. Пунктом\~7.12. розділу VII Правил\~визначено, що відновлення електроживлення\~споживача, що було припинено з підстав\~зазначених у пункті 7.5. цього ж розділу Правил, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості. Це відбувається після отримання інформації про усунення споживачем порушень від ініціатора відключення, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Про усунення причин відключення ініціатор вимкнення\~повідомляє оператора системи в день отримання такої інформації. Таким чином законодавець чітко визначив як підстави так і механізм припинення постачання електроенергії, який у даному випадку відповідачем дотриманий не був. Посилання на існуючи акти щодо не допуску працівників до засобу вимірювальної техніки та допоміжного обладнання вузла обліку у місці її установки на території домоволодіння позивачки не можуть бути прийняти судом в якості належних доказів, так як у судовому засіданні, не було належними та допустимими доказами доведено що відключення домоволодіння позивачці відбулось саме у зв`язку із не допуском працівників відповідача до вузлу обліку електроенергії. Враховуючи що відключення електроенергії відбулось не у зв`язку із виявленням порушенням з боку Споживача, вимагання від нього усунення порушень як підстави для поновлення електроенергії е також незаконними. Вищевказані обставини надають суду підстави для висновку про те, що у даному випадку відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання згідно умов Договору, так як отримавши повідомлення споживача про відсутність електропостачання, та враховуючи відсутність офіційного припинення подання електропостачання, у встановлений термін не здійснив належним чином поновлення електроживлення. Згідно вимог ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. У статті 23 ЦК визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (частина 1). Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина 2). За змістом частин 3, 4 статті 23 ЦК розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до\~статті 611 ЦК України\~моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Тобто законодавець указує на два випадки компенсації моральної шкоди - вони визначені умовами договору або випливають із положень законодавства. Вирішуючи спір щодо\~відшкодування моральної шкоди, суди мають враховувати, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей\~16\~та\~23 ЦК України\~ навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду 01.09.2020 року при розгляді справи\~№\~216/3521/16-ц. Так,\~за загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто\~виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно. Факт невиконання умов Договору щодо відновлення постачання електроенергії відповідачем, що призвело до тривалого порушення права споживача на отримання життєво необхідної послуги електропостачання , на думку суду є безумовним фактом заподіяння споживачу моральної шкоди. У даному випадку умовам справедливості та розумності буде відповідати розмір моральної шкоди який дорівнює розміру прожиткового мінімуму на час заподіяння шкоди, тобто 2189 гривень. Більший розмір моральної шкоди який прохає стягнути позивачка , на думку суду, не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. У статті 137 ЦПК України визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьою зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Одночасно із поданою позовною заявою позивачем було визначений орієнтований розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000 гривень, та визначено що докази остаточного розміру будуть подані після розгляду справи по суті. Враховуючи вищенаведене судом визначається що розгляд питання про розподіл судових витрат буде розглянуто окремо у випадку подання стороною позивача доказів у відповідності до вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial