Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

09.05.2022 року за підсудністю до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.03.2022 року, надійшла вищевказана цивільна справа. Вимоги у позовній заяі представник позивача [PERSON] уточнила 07.07.2022 року, зазначаючи про те, що на адресу ПАТ «Мотор Січ» надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] від 09.02.2022 року у виконавчому провадженні №68450260 про примусове виконання виконавчого напису №137 від 18.01.2022 року про звернення стягнення суми у розмірі 95004 грн. 96 коп., з доходів [PERSON] 01 лютого 2022 року приватним виконавцем Сивокозовим О.М. у виконавчому провадженні №68450260 прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого напису №137 від 18.01.2022 року про стягнення боргу у сумі 95004 грн. 96 коп. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» з доходів [PERSON] . Позивач не погоджується з виконавчим написом, оскільки вважає, що сума заборгованості не є безспірною, [PERSON] не отримувала від стягувача повідомлення про необхідність усунення порушень виконання грошового зобов`язання. 19.02.2011 року [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », відповідно до Свідоцтва про шлюб від 24.12.2013 року. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач [PERSON] просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №137, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. 18 січня 2022 року, про стягнення з неї на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованості у сумі 95004 грн. 96 коп., вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат. Представник позивача [PERSON] , [PERSON], до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи без її участі та участі позивача. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин та без подання відзиву. Треті особи у судове засідання не з`явилися. Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.01.2012 року, що набрало законної сили 04.02.2012 року, стягнуто з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" заборгованість за кредитним договором № 17/2008/1014 Фпкп від 09.06.2008 року в сумі 41394 грн. 21 коп. Виконавчий лист видано стягувачу 18.06.2012 року. З наданої суду копії виконавчого напису №137, виданого 18.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. встановлено стягнення з [PERSON] (під час розгляду справи встановлено зміну прізвища на « [PERSON] ») на користь правонаступника ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» заборгованості у сумі 94504 грн. 96 коп. за кредитним договором №17/2008/1014 Фпкп від 09.06.2008 року; 500 грн. 00 коп. витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису (а.с.15). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Такими актами, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 року у справі №910/13233/17, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначено наступне: вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017р. (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р. у справі №826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами". Крім того, згідно зі ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 12 Наказу Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» встановлено, що захист цивільних прав здійснюється нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису. Виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа. Ст. 1 Постанови КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» встановлено, що для одержання виконавчого напису кредитором подається: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Належними доказами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню від 18.01.2022 року про стягнення заборгованості за кредитними правовідносинами, мають бути задоволені, оскільки не підтверджено, що нотаріус отримав первинні бухгалтерські документи, що заборгованість є безспірною. Крім того, з 01.11.2017 року право нотаріуса про стягнення заборгованості за кредитними договорами, які не посвідчені нотаріально та не є оригіналами не передбачено законом. В частині, що стосується розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно з частиною третьою ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Факт понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем [PERSON] підтверджується договором про надання правової допомоги від 21.02.2022 року, рахунком-фактурою від 21.02.2022 року на суму 3000 грн. 00 коп., меморіальним ордером від 04.04.2022 року про сплату [PERSON] суми 3000 грн. 00 коп. за договором та рахунком-фактурою, детальним описом робіт… від 31.08.2022 року, актом приймання-передачі наданих послуг від 31.08.2022 року у сумі 3000 грн. 00 коп. Крім того, суд вказує, що на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 992 грн. 40 коп., а також судовий збір за заявою позивача про забезпечення позову, поданою нею до подання позову, у сумі 496 грн. 20 коп., виходячи з того, що позов слід задовольнити у повному обсязі. На підставі викладено,

Outcome: approved