Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] в листопаді 2021 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] та просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частки всіх видів доходу щомісячно, але не менше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] аліменти за минулий період в розмірі 20800 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше чотирьох прожиткових мінімумів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дружини за минулий період у розмірі 61640 грн., стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на правову допомогу 26200 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Андрейчук Т.В. Ухвалою від 19.11.2021 року по справі відкрито спрощене провадження. 04.02.2022 року позивач через адвоката Ю.Бабенко подала заяву про зміну предмету позову В своїй заяві посилається та не, що 05.03.2021 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Ще до народження дитини відповідач відмовився утримувати вагітну дружину, не брав участі в її матеріальному забезпеченні до, під час та після пологів. Так, за пологи позивачем особисто сплачено 61640 грн. Після народження дитина постійно проживає разом з позивачем, яка постійно займається утриманням дитини, забезпечує матеріально всі потреби сина. Утримання нещодавно народженої дитини потребує значних витрат. На забезпечення потреб новонародженої дитини позивач ще у вересні придбала вживані товари на суму 20 800 грн. Матеріальної допомоги, яку наразі отримує позивач від відповідача та яку він почав надавати лише після того, як позивач звернулася з позовом до суду, не вистачає для забезпечення всіх систематичних потреб маленької дитини. Крім цього, відповідач з огляду на його дохід, може надавати гідну фінансову підтримку сина та матері дитини. Також позивачкою було підготовлене замовлення дитячих речей, необхідних сину - засоби для догляду, підгузки, дитяче харчування та деякий одяг. Сума замовлення становить 17 029 грн. При цьому позивач не склала корзину потреб дитини на місяць. Приміром, педіатри рекомендують змінювати підгузки кожні 2-3 години. Навіть якщо виходити з одного підгузка раз в 4 години, то щодоби потрібно щонайменше 6 підгузків, а щомісячно - відповідно 180 шт. В замовленні враховані лише 112 шт. Це свідчить про те, що понесені витрати - це лише часткове забезпечення всіх потреб новонародженої дитини, які вже встигла здійснити позивач. Що стосується витрат на забезпечення гідного духовного та фізичного розвитку дитини, то вартість приватного дитячого садка Active Child School з врахуванням компенсації за програмою «Гроші ходять за дитиною» щомісячно становить 14751 грн. Вартість індивідуального курсу 8 занять з плавання новонародженої дитини щомісячно становить 4500 грн. Вартість занять з раннього розвитку дитини в Центрі раннього розвитку Happy Zone щомісячно становить 5000 грн. Щодо забезпечення лікування дитини - позивач понесла витрати на придбання медичних препаратів , а саме вітамін Д та масла для дитини на загальну суму 662 грн. Також позивачем було сплачено медичних послуг з проведення 02.12.2021 ехокардіограми, 20.12.2021 УЗД кульшових суглобів, профілактичних щеплень та загальну суму 3882 грн., в тому числі 650 грн. за проведення дитині 02.12.2021 року ехокардіограми; 530 грн. за проведення УЗД кульшових суглобів; 1137 грн. за проведення планового щеплення дитини від туберкульозу 24.11.2021; 1565 грн. за проведення 24.12.2021 щеплення від ротовірусу та пневмококу. Позивач понесла підтверджені витрати на лікування та догляд за здоров`ям дитини в розмірі 4544 грн. Крім цього, відповідно до рекомендацій та електронних направлень, новонародженому сину для розвитку суглобів та виправлення позиційної кривошиї, необхідно проходження курсів масажу, басейну та фізіотерапії. Вартість одного загального масажу дитини становить 609 грн. Лікарем рекомендовано проходження два рази курси з 10 масажів. Тобто на ці потреби дитини позивач понесе витрати на оплату курсу масажів у розмірі 12180 грн. Крім того, у 4 місяці дитині необхідно зробити щеплення вакцинами Ротарікс та Інфанрікс, вартість яких становить 1777 грн. Витрати позивача на дитину в січні 2022 року, серед яких витрати на пелюшки, підгузки, засоби гігієни, іграшки, доставка товарів, медичні консультації, тощо на загальну вартість 6007 грн. Крім цього, позивач придбала для дитини автокрісло вартістю 9159 грн. та крісло-качалку на 1800 грн. Зазначає, що дитина лише народилася і описані витрати це лише те, що вже встигла понести позивач на утримання сина. Наразі, за підрахунками позивача, нею вже витрачено 127700 грн. на забезпечення малолітньої дитини, а заплановані витрати складають 219061,5 грн. лише до досягнення нею 1 року. Вважає, що розмір аліментів на утримання сина, які повинен сплачувати позивач до досягнення дитиною повноліття мають складати 45000 грн. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини зазначала, що неодноразово зверталася до відповідача у період з травня 2021 щодо утримання, зважаючи на свою вагітність. Проте відповідач відмовився утримувати вагітну дружину до народження дитини та отримання результатів тесту ДНК щодо свого батьківства. Зазначає, що відповідач має сплатити на її користь витрати на пологи у розмірі 61640 грн. Окрім того, позивачу потрібна регулярна та систематична перевірка і підтримка здоров`я, що не лише в її інтересах, а й інтересах новонародженої дитини. Наразі син сторін знаходиться на грудному вигодуванні і жінкам, які годують груддю потрібно посилене харчування. Позивач виходить з розрахунку 300 грн. в день, що щомісячно становитиме 9000 грн. При цьому у позивача будуть трати також на комунальні послуги, одяг, засоби гігієни і таке інше. Вказує, що відповідач є чоловіком працездатного віку, здоровий, має фінансову можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки є приватним підприємцем і основним видом діяльності є комп`ютерне програмування. Також посилається на те, що для звернення до суду вимушена була звернутися за отриманням професійної правничої допомоги і витрати позивача, пов`язані з розглядом справи, складаються з витрат на професійну правничу допомогу в сумі 11 000 грн., з яких консультація та вивчення матеріалів справи 3000 грн. - 3 години, підготовка та подача заяви про зміну предмету позову 8 000 грн. - 8 год. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 45 000 грн. починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини в розмірі 29880 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною трирічного віку до [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дружини за минулий період у розмірі 61640 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти за минулий період в розмірі 20 800 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати. 16.12.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, подану в листопаді 2021 року. 23.12.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив. Ухвалою від 11.02.2022 року витребувано інформацію про доходи відповідача. 19.05.2022 року по справі призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з мобілізацією судді Андрейчука Т.В. 30.05.2022 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням зміни предмету позову. В своєму відзиві відповідач посилався на те, що Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць в розмірі з 01 січня - 2393 грн., з 01 липня - 2508 грн., з 01 грудня - 2589 грн., а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 грн., з 01 липня 2201 грн., з 1 грудня 2272 грн. Станом на день подання відзиву мінімальний рекомендований розмір прожиткового мінімуму на малолітнього [PERSON] , [INFO] становить 2100 грн. Відповідачем наразі у 2022 році добровільно сплачуються аліменти на дитину в розмірі 6300 грн. (у 2021 році - 6036 грн.), що становить втричі більше, ніж мінімальний рекомендований розмір прожиткового мінімуму на дитину. Зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що на утримання дитини необхідно щомісяця 45000 грн. Також вважає, що позивач неправомірно відносить аліменти на утримання дитини витрати, пов`язані з оплатою приватного дошкільного закладу в суму 14751 грн. на місяць, вартість індивідуального курсу 8 занять з плавання новонародженої дитини в розмірі 4500 грн. щомісячно, оплату курсів масажу в розмірі 12180 грн. та вартість занять з раннього розвитку в розмірі 5000 грн. щомісячно. Відвідування малолітнім [PERSON] зазначених приватних навчальних закладів вважає додатковими витратами на дитину, а не аліментами в розумінні ст.185 СК України, а тому не можуть прийматися судом до уваги при визначенні розміру аліментів. Крім того, позивачем не надано жодного доказу на предмет того, що малолітня дитина дійсно відвідує ці заклади. Також вважає, що позивач помилково зазначає, як аліменти разові придбання - автокрісло 9519 грн. та крісло-качалку 9159 грн., які остання відносить до аліментних стягнень, однак вважає, що вказані придбання можуть бути віднесені до додаткових витрат на дитину. В заяві про зміну предмету позову позивач зазначає, що на дитину станом на січень 2022 було нібито витрачено 127700 грн, а заплановані витрати до досягнення дитиною 1 року будуть становити 219061,50 грн. Тобто позивач зазначає, що на дитину віком до 1 року, при визначеному законом рекомендованому розмірі 2100 грн. щомісячно, їй необхідно за рік аліменти у розмірі (127700 + 219061,50) 346761,50 грн. Доказів необхідності такої суми аліментів позивач не надає. Якщо навіть припустити, що вказана суму необхідна для дитини і її розділити на 12 місяців, то відповідно виходить (346761,50/12) 28896,79 грн., а не 45 000 грн. як просить позивач. При вирішенні питання про стягнення аліментів просив суд виходити з принципу рівності обов`язків обох батьків щодо утримання дитини. Також посилався на те, що відповідач є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, має не стабільний, мінливий дохід. Зазначає, що аліменти щодо фізичних осіб - підприємців, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, розраховуються виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. (Висновок ВС у постанові від 05.08.2020 по справі №464/6206/18) Станом на січень 2022 середня заробітна плата в м.Києві становить 21347 грн. Наразі відповідач сплачує аліменти в сумі 6300 грн. добровільно, що становить приблизно 1/3 від середньої зарплати у м.Києві. Проти стягнення аліментів за минулий час відповідач заперечує, оскільки позивачем не надано доказів на предмет того, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, більш того відповідачем надані докази на предмет сплати аліментів у добровільному порядку після народження дитини. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини посилався на те, що Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць в розмірі з 1 січня - 2393 грн., з 1 липня - 2508 грн., з 1 грудня - 2589 грн. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини в твердій грошовій сумі у розмірі прожиткового мінімуму на одну особу в сумі 2393 грн. щомісячно. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини за минулий період відповідач заперечує з посиланням на те, що відповідач надавав позивачу кошти на придбання ліків, вітамінів, продуктів харчування, необхідних для дружини в період вагітності на загальну суму 14 000 грн. Разом з тим після того, як відповідач здійснив перерахунок вказаних грошових коштів, йому стало відомо, що позивач витратила на речі, зовсім не пов`язані з вагітністю. Відповідач пропонував позивачу купувати необхідні речі, однак позивач відмовилася. Звертав увагу суду на той факт, що на постійній основі надавав позивачу матеріальну допомогу з самого початку вагітності до того моменту як у травні 2021 остання відмовилася від отримання допомоги в натуральній формі і заблокувала будь-які контакти з відповідачем. Зокрема на картковий рахунок позивача ним було перераховано грошові кошти за січень 2021 - на загальну суму 6000 грн., за лютий 2021 - на загальну суму 9000 грн., за березень 2021 - на загальну суму 7600 грн., за квітень 2021 - на загальну суму 7700 грн. Крім того, вказує, що відповідач оплатив витрати, пов`язані з проходженням вагітності, оглядом, діагностикою та лікуванням позивача в ТОВ «Пологовий будинок «Лелека». Зокрема відповідач у квітні 2021 перерахував на рахунок ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» за вказані послуги грошові кошти у розмірі 37908 грн. Позивач в свою чергу не надає доказів на підтвердження того, що нею понесені витрати на пологи в розмірі 61640 грн. Просив суд позов задовольнити частково. Стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 6300 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття та на утримання дружини в твердій грошовій суму в розмірі 2393 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. 08.07.2022 року позивачем подано відповідь на відзив в якому посилається на те, що при стягненні аліментів враховується стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Згідно з інформації, наданої Головним управлінням ДПС у м.Києві відповідачем за період з 1 кварталу 2021 року по 4 квартал 2021 року задекларовано доходу на загальний розмір 1657995,51 грн. Наявними у матеріалах справи доказами вважає, що підтверджується достатній матеріальних дохід, який дозволяє йому виплачувати аліменти на єдиного сина у розмірі, який просить позивач та на утримання матері дитини, до досягнення дитиною 3-х років. Ухвалою від 14.07.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про об`єднання в одне провадження справи про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, зі справою про виключення відомостей про особу, як батька з актового запису про народження дитини. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. В судових засіданнях позивач з представником позовні вимоги підтримували, з обставин викладених у заяві про зміну предмету позову та просили задовольнити, з обставин викладених у позові. Відповідач з представником в судових засіданнях позовні вимоги визнали частково, з обставин викладених у відзиві. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. Як встановлено в ході розгляду справи 05.03.2021 року сторони зареєстрували шлюб. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] [INFO] , який проживає разом з матір`ю. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами у справі не досягнуто. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким дитина проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст.51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Аліменти - це кошти на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити базові матеріальні умови для життя дитини: оплату харчування, одягу, предметів гігієни, шкільного приладдя, спожитих дитиною комунальних послуг, лікування нескладних захворювань тощо. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , яка є матір`ю позивача та [PERSON] , яка є подругою позивача, суду пояснювали, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] позивач визначає розмір аліментів в розмірі 45000 грн. При цьому в судовому засіданні позивач суду пояснювала, що на даний час витрати на дитину в середньому складають 30 000 грн. В свою чергу відповідач на утримання дитини в 2021 році сплачував 6036 грн., а в 2022 році сплачує щомісячно 6300 грн., що не оспорювалось позивачем. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні повністю доведено, що дитина проживає разом із позивачем. При цьому відповідачем також доведено, що він приймає участь в утриманні сина. Відповідачем на даний сплачується по 6300 грн. на утримання дитини, щомісячно, однак суд вважає, що коштів визначених відповідачем недостатньо для належного забезпечення та розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів судом з`ясовано, що відповідач працездатний офіційно працює та має можливість належним чином забезпечувати дитину Посилання позивача на те, що саме визначена нею сума може надати їй можливість на належному рівні утримувати дитину, не є підставою для стягнення аліментів у сумі 45 000 грн. Враховуючи обставини, викладені у ч.1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дитини дійсної участі батьків у утриманні, беручи до уваги матеріальний стан платника аліментів, та з урахуванням того, що відповідач приймає участь у матеріальному утриманні сина, що не спростовано позивачем, разом з тим на думку суду в недостатньому обсязі, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 10 000 грн. щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 4 ст.273 ЦПК України передбачено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до норми ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Позов направлено до суду 05.11.2021 року, відтак аліменти суд присуджує саме з цього дня. В стягненні аліментів за минулий час на утримання дитини суд відмовляє, оскільки позивач не надала доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Стосовно стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку суд зазначає наступне. Положеннями ч. 1 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність мінливого доходу. Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині -матері незалежно від цієї обставини. Як було встановлено судом, відповідач є батьком [PERSON] [INFO] , який проживає разом із матір`ю, позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України. Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач не заперечував проти сплати аліментів на утримання дружини щомісячно в розмірі 2393 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. Матеріали справи містять довідку ГУ ДПС у м.Києві про доходи відповідача. Так, згідно податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, які надає відповідач його дохід за 2021 рік склав 1657995,51 грн. Отже, враховуючи обставини справи, надані докази, зокрема, матеріальний стан відповідача, підтверджений наданими доказами, позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 5000 грн щомісячно, починаючи стягнення з 05.11.2021 до досягнення дитиною трирічного віку. В стягненні аліментів на утримання дружини за минулий час суд відмовляє, оскільки витрати понесені позивачкою у зв`язку з пологами в сумі 61640 грн. в ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» не відносяться до аліментів, які підлягають стягненню на утримання дружини. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1816 гривень, від сплати якого позивачка звільнена. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, згідно ст. 137 ЦПК України несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як сторона позивача так і сторона відповідача заявили клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу. Позивач [PERSON] просить суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 65700 грн. В обґрунтування клопотання посилається на те, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс на початковому етапі при поданні позову становить 26200 грн. При поданні заяви про зміну предмету позову позивачка змінила адвоката та надала орієнтовний попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які на той момент склали 11000 грн. Під час розгляду справи витрати позивача на професійну правничу допомогу збільшились, а саме: підготовка та участь адвоката в судовому засіданні 11.02.2022 складає 4500 грн. - 4,5 години; підготовка та подача клопотання про проведення засідання в режимі відеоконференції 1000 грн. - 1 год; ознайомлення з матеріалами справи - 4000 грн.- 4 год.; консультації за червень 2022 р. 500 грн. - 0,5 год.; консультації за липень 2022 - 1000 грн. - 1 год.; підготовка та подача відповіді на відзив на заяву про зміну предмету позову 4500 грн. - 4,5 год.; підготовка та подача клопотання про об`єднання справ 1500 грн. - 1,5 год.; підготовка та участь в судовому засіданні 14.07.2022 - 4500 грн. - 4,5 год; зустріч в офісі 02.08.2022 - 1500 грн. - 1,5 год.; підготовка та участь адвоката у судовому засіданні 18.08.2022 - 5500 грн. - 5,5 год. вказані витрати доводить рахунками та платіжними дорученнями, ордером, договорами про надання правничої допомоги. Згідно ч.5,6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як убачається з матеріалів справи відповідач та його представник заявили клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу до 0 з посилання на те, що в позові було визначено орієнтовний розмір на правничу допомогу 26200 грн. В судовому засіданні позивачем не доведено факт необхідності понесення таких витрат, реального виконання роботи на вказану суму. У договорі про надання правової допомоги № 2310Ц від 23.10.2021 взагалі не зрозуміло чому гонорар становить 26200 грн. у справі про стягнення аліментів, яким чином розраховано витрачений адвокатом час. Щодо наданого розрахунку витрат на правничу допомогу АО «Мітракс», то як убачається з договору від 17.01.2022 року між позивачем та АО «Мітракс» укладено договір про надання юридичних послуг. Як убачається з п.4.3 та п.4.4 договору від 17.01.2022 відомості про надані послуги та додаткові витрати виконавця фіксуються в акті прийому-передачі на підставі даних про фактично надані обсяги послуг за замовленнями за звітний період, проте такі акти суду не надані. Також сторона відповідача ставить під сумнів надання та вартість послуг вказаних в клопотанні, просили суд в стягненні витрат на правничу допомогу відмовити. Також відповідач подав заяву про стягнення витрат на правничу допомогу з позивача. В обґрунтування вказує, що відповідачем у відзиві на позовну заяву первісної редакції було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи становить 12000 грн. Відповідно до п.3.1 договору про надання правничої допомоги №21-12-10 від 10.12.2021 сторони погодили, що орієнтовна вартість робіт та послуг (гонорару) становить 12000 грн. Кінцева вартість робіт та послуг за цим договором фіксується в актах здачі-приймання виконаних робіт та наданих послуг, виходячи з розрахунку 1000 грн. за годину роботи адвоката. Окремо оплачується виїзд та участь адвоката в судовому засіданні, зустрічі, прийоми, в тому числі якщо виконавець здійснив такий виїзд в судове засідання не відбулося з незалежних від виконавця обставин. Вартість виїзду та участь адвоката в судове засіданні становить 1500 грн. Разом з тим, у зв`язку з неодноразовими поданнями стороною позивача необґрунтованих клопотань, зокрема про витребування доказів, про об`єднання справ, письмових пояснень, заяви про збільшення розміру позовних вимог (в подальшому відкликаної), заяви про зміну предмету позову, очікувані витрати відповідачем змінилися і складають 27000 грн., які відповідач доводить копією договору про надання правничої допомоги, копією акту та квитанціями. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатами роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат і ринкових цін адвокатських послуг, з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог, суд вважає можливим зменшити їх розмір та стягнути з відповідача витрати за надання правової допомоги на користь позивача в сумі 5000 грн., що є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та задоволених вимог. В задоволенні решти клопотань про стягнення витрат на правничу допомогу суд відмовляє сторонам враховуючи те, що аліменти судом стягнуто як на користь дитини, так і дружини. На підставі викладеного та

Outcome: partial