Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

12 вересня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Обгрунтовано позов тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані в указаному житловому приміщенні, однак не проживають в ньому з липня 2017 року. Також, особистих речей відповідачів у квартирі немає, а тому є підстави для визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. Реєстрація відповідачів у зазначеній квартирі перешкоджає позивачу в повній мірі здійснювати права власника, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідачі відзив на позов не подали. Позивач у судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи по суті сповіщалися завчасно і належним чином. Судові повістки відповідачам надсилалися за адресою їх місця проживання, зареєстрованою в установленому законом порядку. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в які просить справу розглянути за її відсутності. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 28 липня 2017 року (а.с. 7-9) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 липня 2017 року (а.с 10). Згідно з копією довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 21 липня 2022 року № 7669, у вказаній квартирі, крім позивача, зареєстровані також: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Позивач зазначила, що відповідачі не були та не є членами її сім`ї, не проживають за адресою реєстрації з липня 2017 року, їх особистих речей у квартирі немає. Так, з копії акту про фактичне місце проживання від 26 липня 2022 року, складеного Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Рокоссовського 53» і підписаного сусідами-свідками [PERSON] , [PERSON] та головою правління [PERSON] , вбачається, що [PERSON] дійсно\~проживає за\~адресою:\~ [ADDRESS] , станом на 26 липня 2022 року, одна. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають за місцем реєстрації більше року (а.с. 11). Згідно з положеннями статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із частиною першою статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини першої статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частин першої, другої статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із\~частинами першою,\~другою статті\~321\~Цивільного кодексу\~України право\~власності є\~непорушним.\~Ніхто не\~може бути\~протиправно позбавлений\~цього права\~чи обмежений\~у його\~здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 383 Цивільного кодексу України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 Цивільного кодексу України). Отже, закон встановлює пріоритет прав власника житла над правами інших осіб щодо нього. Відповідно до частини другої статті 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи норми законодавства, що відповідачі не проживають за адресою своєї реєстрації, житлом не цікавляться, беручи до уваги, що реєстрація відповідачів створює перешкоди позивачу у здійсненні прав власника, а тому суд знаходить підстави для задоволення позову. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved