Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить оголосити померлим [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що останній покинув сім`ю 15 років тому, змінив своє місце проживання, виїхавши з місця реєстрації, протягом вказаного часу зв`язок ні з ким не підтримує, а встановити його місце проживання не вбачається можливим. Крім того, оголошення померлим [PERSON] необхідне для реалізації спадкових справ та надання його неповнолітній дочці [PERSON] , [INFO] , статусу «дитина-сирота». Ухвалою суду від 31.08.2022 відкрито окреме провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду (а.с. 28). В судове засідання заявник не з`явився, однак звернувся з клопотанням про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву про розгляд заяви про оголошення особи померлою без його участі, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , та його рідна сестра [PERSON] , [INFO] , народились в сім`ї [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 12, 13). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 31.12.2021 встановлено, що матір заявника [PERSON] померла (а.с. 14). Як вбачається з довідки за вих. № 49/420 від 17.08.2012 у відділі спеціальної міліції при ГУ МВС України в Житомирській області 01.07.2006 було заведено розшукову справу №1 по встановленню місцезнаходження громадянина [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). Відповідно до довідок виданих начальником відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , але не проживає за місцем реєстрації більше 15 років. Зі слів місцевих жителів відомо, що останній виїхав за кордон до російської федерації близько 10 років тому, а встановити його нинішнє місцезнаходження проведеними заходами не представляється можливим (а.с. 17-19). Згідно акту обстеження умов проживання від 27.01.2022, складеного членами комісії Радомишльської міської ради Житомирської області, встановлено, що неповнолітня [PERSON] , [INFO] , залишена без батьківського піклування, оскільки мати дитини [PERSON] померла, а місце перебування батька [PERSON] - невідоме (а.с.20), а тому наказами №3 та №12 від 27.01.2022 служби у справах дітей вищевказаної міської ради неповнолітню [PERSON] поставлено на первинний облік дітей позбавлених батьківського піклування та передано на тимчасове влаштування у сім`ю [PERSON] (а.с. 21, 22). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішення припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. Аналізуючи норми права, суд дійшов висновку, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON] про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , оскільки більше 15 років останній відсутній в місці його постійного проживання та реєстрації, а також відсутні відомості про місце його перебування. Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved