Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, судові витрати покласти на відповідача. Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них [INFO] народилася дочка [PERSON] , яка знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини, хоча має таку можливість, так як працює за кордоном, отримує дохід, який витрачає на власні потреби. Відповідач є працездатним, інших утриманців не має та аліменти нікому не сплачує. Оскільки вони не можуть досягнути згоди з приводу способу виконання відповідачем обов`язку по утриманню їх неповнолітньої дочки, то вона вимушена звернутися в суд з даним позовом. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свою позицію обґрунтовує тим, що на даний час він перебуває за кордоном, займається пошуками роботи, а тому його матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі, який просить позивачка. Крім того, він матеріально забезпечує свою дитину та позивачку, з якою перебуває у шлюбних відносинах, тому позовні вимоги взагалі вважає надуманими та передчасними. В судове засідання позивачка та її представник згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АТ № 1028267 від 05.09.2022 року адвокат Комарницький Е.Г. не з`явилися, останній подав письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій вказав, що позивачка зменшує заявлені позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, решту вимог залишити без змін. Відповідач в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується оголошенням про виклик його до суду, розміщеним на сайті Долинського районного суду Івано-Франківської області 29.09.2022 року (а.с. 33-34). Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що даний позов, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 даного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 2 ст. 182 цього ж Кодексу, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який зареєстровано 17 липня 2021 року Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис за № 147, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 17.07.2021 року (а.с. 8). Про те, що від даного шлюбу в них [INFO] народилася дочка [PERSON] , свідчить свідоцтво про її народження серії [NUMBER] , видане Долинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) 17.11.2021 року (а.с. 9). В судовому засіданні також встановлено, що неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, позивачкою [PERSON] та перебуває на її утриманні. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу (аліменти) на утримання своєї неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, оскільки він є здоровим, працездатним та інших утриманців не має, працює за кордоном і отримує дохід, про що в заяві вказала позивачка та не заперечив у відзиві відповідач. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з часу звернення в суд з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 5 000,00 грн. відшкодування витрат на надання їй правничої допомоги адвокатом [PERSON] у відповідності до квитанції до прибуткового касового ордера від 01.09.2022 року (а.с. 14). На підставі викладеного, ст.ст. 180-184,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved