Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

20 липня 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач мотивує вимоги тим, що 23 грудня 2016 року Позивач уклав шлюб з Відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Як зазначає Позивача, з початку сімейне життя проходило нормально, але через деякий час ставлення до сімейного життя почало погіршуватись, у зв`язку з різними поглядами на життя, планами на майбутнє. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки сім`я фактично розпалась та носить формальний характер, у зв`язку з чим збереження шлюбу є недоречним і неможливим. Ухвалою суду від 16 вересня 2022 року відкрито провадження по справі, встановлений спрощений порядок розгляду справи. В судове засідання 18 жовтня 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Від Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, оскільки сторони з березня 2019 року шлюбні стосунки не підтримують. Зазначив, що дитина залишається проживати з матір`ю. [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності, надала згоду на розірвання шлюбу, оскільки з березня 2019 року сторони шлюбні відносини не підтримуються. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Суд, дослідивши докази, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що громадянин України [PERSON] та громадянка України [PERSON] зареєстрували шлюб 23 грудня 2016 року, про що свідчить актовий запис №2468, зареєстрований Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (серія [NUMBER] ). Відповідач змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач після розірвання шлюбу просила іменуватись прізвищем « [PERSON] » Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] . Спір між сторонами щодо місця проживання дитини відсутній, дитина залишається проживати разом з матір`ю про що сторони зазначили у своїх заявах. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 СК України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть. Причиною розпаду сім`ї та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено, шлюбні стосунки сторони не підтримують з березня 2019 року. Сторони надали згоду на розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved