Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.10.2020 року звернулася до суду з зазначеним позовом, у якому просила: визнати за нею, як за колишнім членом КСП «Ім.Енгельса» право на земельну частку (пай), орієнтованим розміром 8,834 умовних кадастрових гектарів, за рахунок земель запасу в межах території Березанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області. Заявлені вимоги обґрунтувала тим, що 31 березня 1992 року вона була прийнята в члени колгоспу «Ім.Енгельса», що розташоване в с.Василівка Березанського району Миколаївської області та працювала дояркою ферми №3 до 20 лютого 1999 року, що підтверджується записами у її трудовій книжці серія [NUMBER] та архівним витягом з протоколу №3 від 31.03.1992 року. Згідно довідки ПСП «Агрофірма «Василівка» від 06.08.1920 року №71, колгосп «Ім.Енгельса» реорганізований в КСП «Ім.Енгельса» на підставі протоколу зборів господарства №6 від 31.08.1995 року. У подальшому КСП «Ім.Енгельса» реорганізоване в СВГК «Василівка» на підставі протоколу зборів господарства №1 від 15.01.2000 року. З 22.12.2000 року внаслідок реорганізації було утворене ПСП «Агрофірма «Василівка» (наказ №3 від 22.12.2000 року). 21 листопада 1994 року Василівською сільською радою народних депутатів Березанського району Миколаївської області було передано КСП «Ім.Енгельса» у колективну власність земельну ділянку площею 4081,0 га для ведення сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право колективної власності на землю Серії МК №2 від 21.11.1994 року, з метою подальшого її паювання між членами колективного сільськогосподарського підприємства. Однак, її прізвище відсутнє у списку працівників - колгоспників КСП «Ім. Енгельса», який є додатком до державного акта на право колективної власності не землю. Сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім`я не виготовлявся і не видавався. На час отримання державного акта на землю та її розпаювання між членами КСП «Ім.Енгельса» вона була його членом, і мала право на отримання земельного паю, проте помилково не була включена до списку, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, так як перебувала у відпустці по догляду за дітьми віком до трьох років: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Інші працівники, які працювали з нею в КСП «Ім.Енгельса», отримали земельні ділянки у власність. Оскільки вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною і у цей час переїхала до іншого населеного пункту - с.Матіясове Березанського району Миколаївської області та у подальшому звільнилася з роботи у зв`язку з переїздом, відповідно не мала інформації щодо її прав на земельну ділянку. Посилаючись на наведені обставини та на положення Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», відповідні правові позиції Верховного Суду України у аналогічних правовідносинах, позивачка просила задовольнити її вимоги. 20 жовтня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження (а.с.42). Відповідачі ПСП Агрофірма «Василівка» та Березанська селищна рада Миколаївського району Миколаївської області своїм правом на надання відзиву не скористалися. Від відповідача Березанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області на адресу суду надійшло клопотання від 02.11.2020 року, у яких відповідач зазначив, що з повними вимогами згоден, однак на забезпечення виконання судового рішення у відповідача наразі відсутні вільні земельні ділянки (а.с.46). Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на адресу суду надійшли письмові пояснення від 03.11.2020 року, у яких третя особа зазначила, що рішення у даній справі не може вплинути на її права, і просить розглядати справу без участі її представника (а.с.53-54). 06 жовтня 2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с.63). 09 вересня 2021 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та залучено Миколаївську районну державну адміністрацію до участі у справі в якості правонаступника третьої особи Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області (а.с.105). Відповідачі неодноразово повідомлялися належним чином про дату, час та місце розгляду справи, зокрема, у спосіб передбачений п.2 ч.7, ч.11 ст.128 ЦПК України, однак у судове засідання не з`явилися, не повідомили про причину своєї неявки, відзиву на позовну заяву до суду не надали. У надісланому до суду клопотанні від 10.12.2021 року відповідач Березанська селищної рада Миколаївського району Миколаївської області просив розглянути справу за відсутності його представника (а.с.122). У надісланій до суду заяві від 20.09.2022 року третя особа - Миколаївська районна державна адміністрація просила розглянути справу за відсутності його представника (а.с.145). За таких обставин, суд розглянув справу за відсутності представників відповідачів та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник адвокат Бенедюк Л. О. позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Просили задовольнити позов. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову суд виходить з наступного. 3 1 березня 1992 року до 20 лютого 1999 року, позивачка [PERSON] працювала дояркою ферми №3 в колгоспі «Ім.Енгельса», в с.Василівка Березанського району Миколаївської області, що підтверджується записами у її трудовій книжці серія [NUMBER] (а.с.9-14), архівним витягом з протоколу №3 від 31.03.1992 року (а.с.15) та показаннями допитаної у судовому засіданні свідка [PERSON] , попередженої про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання (а.с.75) . За даними довідки ПСП «Агрофірма «Василівка» від 06.08.1920 року №71 (а.с.16), колгосп «Ім. Енгельса» на підставі протоколу зборів господарства №6 від 31.08.1995 року реорганізований в КСП «Ім. Енгельса». У подальшому КСП «Ім. Енгельса» реорганізоване в СВГК «Василівка» на підставі протоколу зборів господарства №1 від 15.01.2000 року (а.с.16). З 22.12.2000 року внаслідок реорганізації було утворене ПСП «Агрофірма «Василівка» (наказ №3 від 22.12.2000 року). Вказані обставини також підтверджуються даними Архівного витягу від 30.07.2020 року №8-61/07-01 (а.с.17) та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань (а.с.18). 21 листопада 1994 року Василівською сільською радою народних депутатів Березанського району Миколаївської області було передано КСП «Ім.Енгельса» у колективну власність земельну ділянку площею 4081,0 га для ведення сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акта на право колективної власності на землю Серії МК №2 від 21.11.1994 року, з метою подальшого її паювання між членами колективного сільськогосподарського підприємства, що підтверджується його копією (а.с.20-21). На час видачі державного акту на право колективної власності на землю позивачку не було включено до списку громадян на право земельної частки (пай), що додавався до державного акту на право колективної власності на землю (а.с.22-25) та сертифікат на право на земельну частку (пай) позивачка не отримувала, що підтверджується також копією Рішення №49 від 26.08.2020 року позачергової ХХХV сесії VІІ скликання Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області (а.с.31-32). Позивачка вважає, що невключення її до списку громадян, який був затверджений на зборах пайовиків колишнього КСП «Ім. Енгельса», правонаступником якого на даний час є ПСП «Агрофірма «Василівка», пов`язане з перебуванням її у відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого нею надано копії свідоцтв про народження дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с.26, 27). В силу даних обставин, своєчасно захистити своє порушене право позивачка не змогла. Відповідно до ст.22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно роз`яснень викладених в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Оскільки позивачка [PERSON] на час одержання КСП «Ім.Енгельса», правонаступником якого на даний час є ПСП «Агрофірма «Василівка», Державного акта на право колективної власності на землю станом на 21.11.1994 року була членом даного колективного сільськогосподарського підприємства, на думку суду, вона мала право на земельний пай, однак, її помилково не внесли до списку пайовиків та на її ім`я помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі. Факт, що колишні члени КСП «Ім.Енгельса» вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в послідуючому державні акти на земельну частку (пай) є загальновідомим. З інформації Відділу у Березанському районі Миколаївської області Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 14.08.2020 року вбачається, що згідно розпорядження Березанської районної державної адміністрації від 19.10.2011 року №618 середній розмір земельної частки (паю) по Василівській сільській раді (КСП «Ім. Енгельса») становив 8,834 умовних кадастрових га сільськогосподарських угідь (а.с.37). Згідно Рішення Василівської сільської ради Березанського району Миколаївської області №1 від 11.08.2017 року (а.с.34) та рішення Березанської селищної ради Миколаївської області №15 від 10.01.2018 року (а.с.35-36) Березанська селищна рада Миколаївської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Василівської сільської ради (а.с.35). За даними, наведеними у листі Відділу у Березанському районі Миколаївської області Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 14.08.2020 року №158 /135-20 (а.с.38) станом на 01.01.2016 року за межами території Василівської сільської ради загальна площа земель запасу ріллі становила 261,9198 га (а.с.38). Згідно інформації, викладеної у листі Березанської селищної ради Миколаївської області від 14.06.2021 року на запит суду від 27.05.2021 року (а.с.96) станом на дату надання інформації відсутні земельні ділянки для безоплатної передачі у власність громадянам, лише у Василівському старостинському окрузі є земельна ділянка сільськогосподарського призначення орієнтованою площею 2,5000 га, що менше площі середнього розміру земельної частки (паю), яку можливо виділити громадянці [PERSON] (а.с.96). Відповідно до ч.3 ст 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч.1 ст.2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Згідно ч.2 ст.5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сільські, селищні, міські ради приймають рішення щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у межах населених пунктів, а районні державні адміністрації за межами населених пунктів. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п.а ч.3 ст.152 ЗК України). Таким чином, оскільки, право позивачки на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Ім.Енгельса» було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п.б) ч.1 ст.5 ЗК України, враховуючи фактичну наявність земельних ділянок у натурі, які можливо виділити у власність громадянам із земель запасу відповідно до Інформації, викладеної у листі Березанської селищної ради Миколаївської області від 14.06.2021 року (а.с.96), вважає за необхідне частково задовольнити вимоги позивачки шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Ім.Енгельса», правонаступником якого на даний час є ПСП «Агрофірма «Василівка», орієнтованим розміром 2,5000 умовних кадастрових гектарів, за рахунок земель запасу в межах території Березанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області, що буде підставою для виділення їй в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю). На підставі викладеного,

Outcome: partial