Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Дидинська Богдана Миронівна, звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкоди у користуванні житловим будинком шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що 04 березня 2020 року позивач купив у [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Вашкебою О. І, зареєстрований в реєстрі за № 420. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.03.2020 року, реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 2043442221212. Позивач є власником житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] . Відповідачі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у вищезазначеному житловому будинку. Відповідачі не проживають за зареєстрованим місцем проживання, а місце їх проживання позивачу невідоме. Позивач звернувся в суд з позовом про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки реєстрація відповідачів є перешкодою у розпоряджанні власністю позивача, оформлення субсидії. Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31.08.2022 року суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Правом подання заперечення проти позову та розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження скористався, такі заперечення не подав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними матеріалами. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ч. 2 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог ( ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України). Судом встановлено, що 04 березня 2020 року позивач купив у [PERSON] житловий будинок з надвірними спорудами по [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Вашкебою О. І, зареєстрований в реєстрі за № 420. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.03.2020 року , реєстраційний номер об"єкта нерухомого майна 2043442221212 (а.с.8-9). Позивач є власником житлового будинку з надвірними спорудами по [ADDRESS] (а.с.10,14). Відповідачі: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстрований у вищезазначеному житловому будинку (а.с.21-22). У даній справі спір виник між власником житлового будинку, яка є одночасно і його користувачем та особами (відповідачами по справі), які не є членами сім"ї, зареєстровані у будинку в якому не проживають понад 6 місяців (а.с.). У спірних правовідносинах права позивача, як власника житлового будинку, захищені і статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч.1 ст. 319 ЦК України), і має право вчиняти\~ щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону (ч.1 ст. 319 ЦК України). Право власника вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном передбачено ст.391 ЦК України. Згідно з положеннями ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 ЖК України.\~ Відповідно до частини першої статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.\~ Дійсна сутність відповідних позовних вимог оціннених судом виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві. У пункті 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі N 761/5115/17 (провадження N 14-391цс19) вказано, що: "одним зі способів захисту права користування майном є припинення дії, яка це право порушує (пункт 3 частини другої статті 16 ЦК України), - усунення перешкод у здійсненні права користування майном (негаторний позов). Підставою для подання такого позову є вчинення перешкод правомірній реалізації речового права. Цей спосіб захисту може використати не тільки власник майна, але й особа, яка відповідно до закону або договору має право користування ним, зокрема і у випадку, коли перешкоди у здійсненні зазначеного права чинить власник майна". З врахуванням вищенаведеного, зважаючи на те, що сутність негаторного позову полягає в усуненні порушення, яке триває і має місце на момент звернення з позовом до суду, з огляду на те, що з таким позовом особа може звернутися в будь-який час поки існують правовідносини та правопорушення, вимога позову про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням є підставною і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved