Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що: -вони з відповідачем з 26 листопада 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; -на даний час між ними з відповідачем відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на життя, будь-яких дій, які б свідчили про бажання проживати разом, з їх сторін немає; -кожен з них нехтує сімейними цінностями - такими, як повага один до одного, створення в сім`ї доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери; -їх шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам; -вважає, що вжиття заходів щодо примирення їх подружжя не виправить стан шлюбних відносин, оскільки вищезазначені обставини продовжуються вже протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними не принесли жодних результатів; -на сьогоднішній день вони з відповідачем не дійшли згоди щодо встановлення місця проживання їх неповнолітніх дітей, а тому ними прийнято рішення, що після розірвання шлюбу донька [PERSON] залишиться проживати разом з нею, а син [PERSON] залишиться проживати разом з відповідачем;\~\~\~\~ -вважає, що в інтересах старшої дитини доньки [PERSON] проживати саме з нею, оскільки дівчині потрібна материнська підтримка, а що стосується сина [PERSON] , то вона вважає, що йому краще буде проживати разом з відповідачем; умови для проживання, як у неї, так і у відповідача є достатніми; крім того, вони з відповідачем офіційно працевлаштовані, звернулася до суду з позовом та просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем; неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , залишити на її вихованні, а сина [PERSON] , [INFO] , залишити на вихованні біля відповідача. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву /а.с.18/, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та просила розглянути справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву /а.с.19/, згідно якої позовні вимоги визнав, просив їх задовольнити та просив розглянути справу без його участі. Ніяких інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило. Процесуальні дії /забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження/ у справі не проводилися. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України: у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає, що справу можливо вирішити в відсутність позивачки та відповідача, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України: у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п.24 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Даний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. Спору про спільно нажите майно сторони не заявляють.

Outcome: approved