Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Позивач Черкаська міська рада звернулася до суду з позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення без надання іншого житла. Свої позовні вимоги мотивує тим, що під час проведення перевірки стану житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Черкаси був виявлений факт безпідставного проживання громадян в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності від 06.02.2020 № \~ \~ \~ \~199220221, Черкаська міська рада є власником квартири [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 06.04.2021 № 345 квартира включена до житлового фонду соціального призначення. Відповідно до довідки відділу супроводу оформлення майнових прав та приватизації житла департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради квартира [ADDRESS] відсутня в реєстрі приватизованого державного житлового фонду м. Черкаси. Виконавчим комітетом Придніпровської районної Ради народних депутатів громадянину [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] видано охоронне свідоцтво № 25 від 18.07.1995 та заброньовано за ним та членами його сім`ї жиле приміщення адресою [ADDRESS] , у зв`язку з виїздом до м. Тарко-Сале, Тюменської області. Строк бронювання до 09.08.1998. В подальшому, 08.10.1998, 14.08.2000 та 08.09.2004 відповідним охоронним свідоцтвом виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси продовжено бронювання вказаної вище квартири [PERSON] та члену його сім`ї. Охоронним свідоцтвом виконавчого комітету Придніпровської районної гади м. Черкаси № 7 за 2009 рік продовжено бронювання вищевказаної квартири [PERSON] та членам її сім`ї - [PERSON] , [PERSON] до 25.06.2014. Після закінчення строку бронювання даної квартири [PERSON] , [PERSON] та члени їх сім`ї [PERSON] , [PERSON] не зверталися до органу місцевого самоврядування за продовженням бронювання житла. Згідно поквартирної карти на квартиру [ADDRESS] , особи, щодо яких були видані охоронні свідоцтва та члени їх сім`ї були зняті з реєстраційного обліку. Окрім того, зареєстровані в ній особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] також були зняти з реєстраційного обліку. Відповідно до Порядку надання соціального житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 682, квартира [ADDRESS] рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.06.2021 № 636 була надана згідно із чергою [PERSON] , яка перебуває на соціальному квартирному обліку (в складі сім`ї дитина з інвалідністю, пересувається на інвалідному візку). Після винесення цього рішення, громадянка [PERSON] , не може зайняти надану їй квартиру, оскільки в ній мешкають сторонні особи, які відмовляються самовільно залишити житло. Черкаська міська рада звернулася 04.06.2021 до Черкаського РУП ГУ Національної поліції в Черкаській області щодо сприяння у доступі до квартири [ADDRESS] . Згідно рапорту Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 03.07.2021 повідомлено, що в ході перевірки у квартирі [ADDRESS] проживає гр. [PERSON] , [INFO] , його дружина [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Під час бесіди було встановлено, що дане житлове приміщення належить їхній родичці гр. [PERSON] ( [PERSON] ), яка на даний момент перебуває за кордоном. Вищевказані особи проживають в цій квартирі без будь - яких правових підстав, та не зареєстровані в ній. Єдиною підставою дія вселення в надане жиле приміщення є ордер, який зазначеним особам виконавчим комітетом Черкаської міської ради не видавався. \~ \~ \~ \~А тому позивач змушений звернутися до суду та просить суд усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом виселення з неї [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Судові витрати покласти на відповідачів. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 26.01.2022 відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Милокостенко К.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити на підставі доводів наведених у позовній заяві та доданих до неї письмових доказів. \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідачі не з`явилися, хоча неодноразово були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, про поважність причин неявки не повідомлено. Відзив на позов відповідачами не подано. \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності від 06.02.2020 № 199220221, Черкаська міська рада є одноосібним власником комунальної квартири [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 06.04.2021 № 345 квартира включена до житлового фонду соціального призначення. Відповідно до довідки відділу супроводу оформлення майнових прав та приватизації житла департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради від 02.03.2016 за № 46 квартира [ADDRESS] відсутня в реєстрі приватизованого державного житлового фонду м. Черкаси. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 30.06.2021 № 636 квартира [ADDRESS] була надана із житлового фонду соціального призначення строком два роки із зняттям з соціального квартирного обліку згідно із чергою [PERSON] , 1987 року народження, з сім`єю у складі дві особи (вона, син, дитина з інвалідністю [PERSON] , 2007 року народження). Крім того, з матеріалів справи вбачається, що в свій час, 18.07.1995 виконавчим комітетом Придніпровської районної Ради народних депутатів громадянину [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] видано охоронне свідоцтво № [NUMBER] та заброньовано за ним та членами його сім`ї жиле приміщення адресою [ADDRESS] , у зв`язку з виїздом до м. Тарко-Сале, Тюменської області. Строк бронювання до 09.08.1998. 08.10.1998 охоронним свідоцтвом № 18 продовжено бронювання вказаної квартири [PERSON] та члену його сім`ї - [PERSON] до 19.06.2000. Охоронним свідоцтвом виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси № 8 від 14.08.2000 продовжено бронювання вищевказаної квартири [PERSON] та члену його сім`ї - [PERSON] до 23.08.2004. 08.09.2004 охоронним свідоцтвом виконавчого \~ \~ \~ \~комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси № 7 продовжено бронювання цієї квартири [PERSON] та членам її сім`ї - [PERSON] , [PERSON] до 17.08.2009. Охоронним свідоцтвом виконавчого комітету Придніпровської районної гади м. Черкаси № 7 за 2009 рік продовжено бронювання вищевказаної квартири [PERSON] та членам її сім`ї - [PERSON] .. [PERSON] до 25.06.2014. Після закінчення строку бронювання даної квартири [PERSON] , [PERSON] та члени їх сім`ї [PERSON] , [PERSON] не зверталися до органу місцевого самоврядування за продовженням бронювання житла. Відповідно до поквартирної карти на квартиру [ADDRESS] , особи, щодо яких були видані охоронні свідоцтва та члени їх сім`ї були зняті з реєстраційного обліку, після чого квартиру, яка перебувала у житловому фонді соціального призначення було передано [PERSON] , про що зазначалося вище. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.\~3, 4 ст.\~77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.\~78 ЦПК України). Як визначено статтею 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів можуть\~бути: 1)\~визнання\~права; 2)\~визнання правочину\~недійсним; 3)\~припинення дії,\~яка порушує\~право; 4)\~відновлення\~становища,\~яке існувало\~до порушення; 5)\~примусове виконання\~обов`язку\~в натурі; 6)\~зміна\~правовідношення; 7)\~припинення правовідношення; 8)\~відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди; 9)\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди; 10)\~визнання\~незаконними рішення,\~дій чи\~бездіяльності органу\~державної влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органу місцевого\~самоврядування,\~їхніх посадових\~і службових\~осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України). З урахуванням цих норм, суд повинен установити чи було порушено, не визнано або оспорено права, свободи чи інтереси заявника, i залежно від установленого, вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні, в залежності від наявності для цього відповідних підстав, встановлених законом або договором. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідачів, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому, особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Правом власності\~є право\~особи на\~річ (майно),\~яке вона\~здійснює відповідно\~до закону\~за своєю\~волею,\~незалежно від\~волі інших\~осіб. Особливим\~видом права\~власності є\~право довірчої\~власності,\~яке виникає\~внаслідок закону\~або договору\~(ст.\~316\~ЦК України).\~Власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст.\~317 ЦК України). Власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При\~здійсненні своїх\~прав та\~виконанні обов`язків\~власник зобов`язаний\~додержуватися моральних\~засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав (ч.ч.1-3 ст. 319 ЦК). Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 2 ст. 319 Цивільного кодексу України зазначається, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 1 ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК). Статтею 116 Житлового кодексу УРСР передбачено, що особи які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Суд звертає увагу, що відповідно до рапорту дільничного офіцера поліції сектору ДОП відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ст. лейтенанта поліції Ткаченка М. від 03.07.2021, яким в ході перевірки встановлено, що у квартирі [ADDRESS] проживає гр. [PERSON] , [INFO] , його дружина [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Також зазначено, що під час бесіди було встановлено, що дане житлове приміщення належить їх родичці гр. [PERSON] ( [PERSON] ), яка на даний момент перебуває за кордоном у росії та має необхідні документи на житло, у вересні 2021 року власниця помешкання повинна приїхати до України у м. Черкаси для врегулювання питання щодо власності помешкання. Станом на день розгляду справи жодних відомостей чи доказів, що підтверджують правомірність перебування відповідачів у вказаному спірному помешканні до суду не надано. У пункті 27 рішення ЄСПЛ від 17 травня 2018 року у справі «Садов`як проти України» зазначено, що рішення про виселення становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо тільки воно не ухвалене «згідно із законом», не переслідує одну із законних цілей, наведених у пункті 2 статті 8 Конвенції, і не вважається «необхідним у демократичному суспільстві». Вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід ґрунтувався на національному законодавстві, але також стосується якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своєму формулюванні та надавати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування. Крім того, будь-яка особа, якій загрожує виселення, у принципі повинна мати можливість, щоб пропорційність відповідного заходу була визначена судом. Зокрема, якщо було наведено відповідні аргументи щодо пропорційності втручання, національні суди повинні ретельно розглянути їх та надати належне обґрунтування. У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі. Підсумовуючи висновки про принципи застосування статті 8 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, викладені у рішеннях ЄСПЛ, виселення особи з житла без надання іншого житлового приміщення можливе за умов, що таке втручання у право особи на повагу до приватного життя та права на житло, передбачене законом, переслідує легітимну мету, визначену пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є необхідним у демократичному суспільстві. Як передбачено ч.ч.1-3 ст. 109 ЖК України, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Таким чином, права та інтереси позивача порушені, а тому на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 2270,00 грн. в рівних частках, по 756,67 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved