Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 24 листопада 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», яке в подальшому переіменоване в Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та відповідачем, шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 14290611/021019, було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). За умовами укладеного договору, відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] \~в гривнях,\~ на\~умовах тарифного\~пакету «Мій\~комфорт»,Тарифів\~за користування\~платіжною карткою,\~розміщених на\~сайті банку\~та на\~інформаційних стендах,\~що знаходяться\~в приміщення\~банку,\~а також\~було видано\~платіжну картку\~Mastercard\~Debit\~World\~«Моя картка»\~та конверт\~з персональним\~ідентифікаційним кодом\~до неї. Банком було встановлено відповідачу кредитну лінію в розмірі кредиту 15000,00 грн. За умовами, погодженими сторонами, фіксована процентна ставка за кредитом встановлена у розмірі 38% річних за користування кредитними коштами, протягом Грейс періоду процентна ставка складає 0,50 процентів річних. Комісійна винагорода за обслуговування використаної частини кредиту становить 0,00 процентів. Відповідач зобов?язалася щомісячно здійснювати часткове повернення кредиту та процентів в не пізніше 25 числа кожного місяця шляхом договірного списання коштів з карткового рахунку клієнта. За невиконання або несвоєчасне виконання грошових зобов`язань банк має право нарахувати на суму прострочених платежів та стягувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума повинна бути сплачена і до дати її фактичної сплати. В порушення зобов`язань за договором, відповідач допустила прострочення виконання зобов?язань щодо погашення заборгованості на строк понад 58 календарних днів . Сума заборгованості відповідача перед позивачем за зазначеним договором станом на 3 версеня 2020 року становить 15395, 33 грн., та складається з основної заборгованості у розмірі 13543, 91 грн., процентів за користування кредитом у розмірі 1619,56 грн., комісії за розрахунково касове обслуговування у розмірі 128,57 грн., суми інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 1,62 грн., 3 % річних на суму простроченого кредиту у розмірі 85,79 грн., 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 15,88 грн. Вказану суму заборгованості, а також судові витрати в розмірі 2102 грн., просив стягнути з відповідача в судовому порядку. Процесуальні дії у справі, заяви, клопотання учасників справи Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 1 лютого 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з пунктом 2 частини 7 статті 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 01 лютого 2021 року відповідачу направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками за зареєстрованим в установленому порядку місцем проживання. 11 березня 2021 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за зазначеною адресою. 10 травня 2021 року відповідачу повторно направлено копію ухвали про відкриття спрощеного провадження та копію позовної заяви з додатками, за зазначеною відповідачем адресою його місця перебування. 14 вересня 2021 року до суду повернуто конверт із вкладенням. Згідно даних довідки ф.20, сформованої представником відділення АТ «Укрпошта», причиною повернення відправлення вказано відсутність адресата за зазначеною адресою. Відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін до суду не надходило. Відповідно до положень\~статті 274 ЦПК України,\~справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження. На підставі частини 1\~статті 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За правилами статті 281 ЦПК України, яка регламентує порядок заочного розгляду справи, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Аргументи учасників справи Відповідач відзиву на позов не подала. Відповідно положень частини 2 статті 191 та частини 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини справи Судом встановлено такі фактичні обставини. 24 листопада 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України, яке в подальшому переіменоване в Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та [PERSON] було підписано заяву про приєднання № 14290611/021019 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (а.с. 13-14). За умовами\~укладеного договору,\~відповідачу було\~відкрито поточний\~рахунок №\~ [NUMBER] \~в гривнях,\~на умовах\~тарифного пакету\~«Мій комфорт»,\~видана платіжна\~картка Mastercard\~World\~Debit\~World\~«Моя картка» та конверт з персональним ідентифікаційним кодом до неї. Пунктом 3.1. заяви про приєднання від 24\~листопада 2019\~року визначено,\~що шляхом\~підписання цієї\~заяви про\~приєднання до\~договору клієнт\~беззастережно приєднується\~до договору\~комплексного банківського\~обслуговування фізичних\~осіб в\~редакції,\~яка,\~на день\~підписання цієї\~заяви,\~розміщена на\~інтернет сторінці\~банку https://\~www.oschadbank.ua та укладає з банком договір складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку. Відповідно до пункту 4 вказаної заяви, відповідач підтверджує, що проставлянням власноруч свого підпису на заяві вона підтвердила клопотання на отримання кредиту, та усвідомлення того, що укладає договір в повному обсязі з урахуванням всіх його складових, зокрема договору банківського рахунку, договору банківського вкладу (депозиту), кредитного договору, умови яких викладені в основній частині договору. Також засвідчує підписання паспорта споживчого кредиту та таблиці сукупної вартості кредиту, які розміщені на офіційному сайті банку. Погоджується, що заява про приєднання та додатки до договору, зокрема умови розміщення депозитів фізичними особами, умови користування кредитною лінією, паспорт споживчого кредиту, таблиця сукупної вартості кредиту, тарифи та інші види заяв/повідомлень, встановлені банком, використання якиї передбачене умовами договору, складають єдиний документ договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підтверджує, що ознайомлена з умовами користування кредитною лінією, паспортом споживчого кредиту, таблицею сукупної вартості кредиту. Судом досліджено доданий до позовної заяви витяг з договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05 серпня 2015 року № 694, в редакції зі змінами станом на 1 квітня 2019 року, яким передбачені умови та порядок здійснення банком комплексного банківського обслуговування клієнта, та порядок врегулювання відносини сторін при наданні клієнту послуг банку щодо загальних умов кредитування (а.с. 16-20). Також досліджено додані до позовної заяви умови користування кредитною лінією (додаток № 1 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб), правила користування платіжними картками, емітованими АТ «Ощадбанк» (додаток № 3 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) (а.с. 21-22), паспорт споживчого кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (на загальних умовах кредитування, на умовах кредитування клієнтів, які отримують заробітну плату, на умовах кредиту БП «Моя кредитка») (а.с. 22зв.- 23зв.), таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за кредитним договором (а.с. 24-25). Вказані документи містять загальні умови кредитних послуг, що надаються АТ «Ощадбанк» за різними кредитними продктами. З наданого банком розрахунку заборгованості за сумою основного боргу, процентами, комісією, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов?язання, наданого позивачем вбачається, що за період з 28 грудня 2019 року по 24 квітня 2020 року банком видано кредитних коштів на суму 13543,91 грн. За період з 27 березня 2020 року по 26 серпня 2020 року нараховано проценти в розмірі 1619,56 грн. За період з 28 грудня 2019 року по 10 березня 2020 року банком нараховано комісію за розрахунково касове обслуговування у розмірі 128,57 грн. (а.с. 6). За даними звіту щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом, за період з 27 березня 2020 року по 3 вересня 2020 року, банком нараховано 1,62 грн. інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості з несплачених процентів, 3 % річних на суму простроченого кредиту в розмірі 85,79 грн., 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів у розмірі 15,88 грн. (а.с. 7,15). Відповідно до виписки по поточному рахунку [NUMBER] , по вказаному рахунку з 25 січня 2020 року по 26 серпня 2020 року банком проводилися транзакції щодо нарахування та списання коштів, зокрема комісії за отримання готівки за рахунок кредитних коштів, нарахованих процентів за користування кредитною лінією, нараховані проценти по мінімальному платежу, простроченої заборгованості за кредитною лінією. Також проводилося зарахування на рахунок коштів списаних в рахунок погашення заборгованості перед банком. Всього з рахунку списано 2613,06 грн. (2181,46 + 13 + 418,60). Зараховано в рахунок погашення заборгованості 346,02 грн. (338,02 + 8). Залишок на кінець періоду становить від`ємне значення у розмірі 2262,04 грн. Даних про видачу (списання) кредитних коштів виписка по вказаному рахунку не містить. (а.с. 30-30 зв.) Відповідно до доданої до позовної заяви виписки по картковому рахунку № [NUMBER] , по вказаному картковому рахунку в період з 29 грудня 2019 року по 10 березня 2020 року здійснювалися транзакції по списанню коштів шляхом переказу коштів з рахунку через UKR KYIV MOBILE BANKING на загальну суму 14\~000 грн. та комісії на суму 30 грн. Також проводилося зарахування коштів у розмірі 1000 грн. (а.с. 31-31зв.) Таким чином, відповідач шляхом підписання заяви приєдналася до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ощадбанк», їй було відкрито поточний рахунок для користування платіжною карткою. Даних про номер платіжної картки, термін її дії, а також фактичне отримання відповідачем вказаної платіжної картки матеріали справи не містять. Мотиви суду та застосовані норми права Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України,\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені\~законом\~як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України,\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 1048 ЦК України,\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною другою\~статті 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України,\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за\~законом\~надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу,\~ договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. На підставі положень статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Обґрунтовуючи право вимоги, порядок нарахування та розмір заборгованості в частині стягнення з відповідача суми кредитної заборгованості, процентів за користування кредитом, комісії за розрахунково касове обслуговування, позивач посилався на договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розміщений на сайті: https:// www.oschadbank.ua, паспорт споживчого кредиту, умови користування кредитною лінією, правила користування кредитними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», таблицю обчислення загальної вартоті кредиту, як невід`ємні частини спірного договору. До позовної\~заяви представником\~позивача додано\~копію витягу\~з договору\~комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту, умови користування кредитною лінією, правила користування кредитними картками, емітованими АТ «Ощадбанк», таблицю обчислення загальної вартості кредиту. Проте, з вказаних примірників договору, паспорту споживчого кредиту, умов користування кредитною лінією, правил користування кредитними картками, таблиці обчислення загальної вартості кредиту не вбачається факт ознайомлення відповідача з вказаними документами в редакції, що надана до суду. Підпису відповідача вони не містять, в них зазначені загальні умови кредитування для банківських продуктів БП «Моя кредитка» та «Кредит розстрочка». Матеріали справи не містять підтверджень, що договір саме в цій редакції розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву приєднання, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо розміру та порядку отримання та погашення кредиту, процентів за користування кредитом, нарахування комісії за розрахунково-касове обслуговування . Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України,\~за змістом якої, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки договір, що розміщений на офіційному сайті позивача (www.oschadbank.ua) міг неодноразово змінюватися самим позивачем в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом. Вказаний позивачем договір, з огляду на його мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві\~про приєднання, та в заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (кредиту) позичальника, які безпосередньо підписані останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання, як другої сторонни, до запропонованого договору. Зазначення в заяві про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб про ознайомлення відповідача з умовами надання кредиту без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на яку посилається банк. Крім того, розміщений на сайті позивача договір та роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15). Доказів того, що між банком та відповідачем було погоджено розмір кредитної лінії, а також того, що вона була проінформована про конкретні умови щодо порядку отримання та повернення кредитних коштів, порядку нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії за розрахунково касове обслуговування, позивач суду не надав. Сама по собі підписана заява про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, умов надання кредиту та паспорту споживчого кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують укладення договору, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами та комісії за розрахунково касове обслуговування. У постанові Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) Верховний Суд виклав висновки про правильне застосування норм права у подібних правовідносинах, зазначивши, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. У заяві про приєднання та інших документах, підписаних сторонами, відсутні умови щодо погодженого виду кредитного продукту банку, розміру погодженого кредитного ліміту, порядку отримання та повернення кредитних коштів, нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії за розрахунково-касове обслуговування чи будь якого іншого виду комісії у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. За таких обставин зазначений банком договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, паспорт споживчого кредиту, умови користування кредитною лінією, правила користування кредитними картками, таблиця обчислення загальної вартоті кредиту не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Суд не може прийняти до уваги, як доказ наявності заборгованості, виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , оскільки ні текст позовної заяви, ні матеріали справи не містять доказів видачі вказаної картки для обслуговування поточного рахунку № [NUMBER] , та фактичного отримання вказаної картки відповідачем. Відомості виписки по поточному рахунку № [NUMBER] не містять даних про встановлення кредитного ліміту, використання відповідачем кредитних коштів шляхом зняття готівки чи безготівкових перерахувань. Тому суд позбавлений можливості достовірно встановити факт наявності договірних відносин щодо надання кредиту (погодженого сторонами розміру кредитного ліміту, умов нарахування процентів, повернення кредитних коштів тощо), перевірити розмір нарахованої заборгованості та законність нарахування процентів, комісії за розрахунково-касове обслуговування. Суд зауважує,\~що наданий\~позивачем розрахунок\~заборгованості та виписка з особового рахунку повинні досліджуватися у сукупності з іншими доказами і можуть бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом за умови доведеності договірних відносин щодо кредитування між сторонами. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15-ц, суд має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду немає сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 6\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач дійсно отримала кредитну картку та користувалася нею. Позивач не надав належних доказів на підтвердження того, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини з підстав, викладених в позовній заяві. Згідно із частиною 1\~статті 1050 ЦК України,\~якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов?язаний сплатити грошову суму відповідно до\~статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За наведених положень статті 625 ЦК України, наявність увідповідача заборгованості за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість та прострочені проценти за користування кредитом, згідно статті 625 ЦК України, можливо лише за наявності основної заборгованості за кредитом. Висновки за результатами розгляду Під час з`ясування характеру спірних правовідносин, предмету і підстав позову, наявності чи відсутності порушеного права чи інтересу та можливості його поновлення або захисту в обраний позивачем спосіб, суд дійшов наступних висновків. Аналіз статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України вказує на те, що кожна сторона\~сама визначає\~стратегію свого\~захисту,\~зміст своїх\~вимог і\~заперечень,\~а також\~предмет та\~підстави позову,\~тягар доказування\~лежить на\~сторонах спору, сторона, яка звернулася до суду, повинна довести належними та допустимими доказами вимоги, що нею заявлені, суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. За таких обставин, звертаючись до суду з позовом саме на заявника покладається обов`язок з доведення належними, допустимими та достатніми доказами своїх позовних вимог з посиланням на матеріально-правову підставу своїх вимог. Саме позивач мав довести в ході розгляду справи зміст порушених, оспорюваних чи невизнаних прав, обрунтувати підстави звернення до суду з позовними вимогами саме до заявленного відповідача та обгрунтувати відповідність обраного способу засхисту змісту порушенного права. Суд ухвалює рішення про задоволення позову, виходячи передусім із доведеності таких вимог заявником. Згідно правил\~статті 263\~ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини, що відповідач дійсно отримала кредитну картку та користувалася нею. Позовні вимоги про стягнення суми заборгованості по основному боргу, суми заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, суми 3% річних від простроченої заборгованості за кредитом, суми інфляційних втрат, нарахованих на суму прстроченої суми заборгованості та 3% річних нарахованих на суму простроченої заборгованості та несплачених процентів, не підтверджені матеріалами справи, тому є недоведеними. Щодо розподілу судових витрат При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір в сумі 2102 гривні. Відповідно до правил частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір поверненню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed