Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що [PERSON] , згідно договору купівлі - продажу квартири від 05.06.2007 р. була власником квартири [ADDRESS] , (дана обставина встановлена в рішенні суду по справі № 754/4641/16-ц) та була споживачем житлово-комунальних послуг до 24.11.2020 року (інформація зі справи № 754/9111/21), які надаються ОСББ «Сонячний», як організацією, що здійснює утримання та обслуговування будинку [ADDRESS] та його прибудинкової території згідно Статуту організації. Відповідачка не виконувала належним чином своїх зобов`язань зі сплати внесків житлово-комунальних послуг, що порушує право позивача на одержання плати в установлений законодавством строк. Так, за період 01.06.2018 р. по 24.11.2020 відповідачці надано послуг на суму 21 093, 45 грн. з яких сплачено лише 1 480, 21 грн. у зв`язку з чим заборгованість відповідачки складає 19 613, 24 грн. Також, оскільки відповідачка прострочила виконання грошового зобов`язання, позивачем було нараховано інфляційні втрати у сумі 1 021, 29 грн. та 3 % річних, що становить 701, 21 грн. Ухвалою від 07.12.2021 року позовну заяву призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Згідно ухвали від 14.02.2022 проведення розгляду справи за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сонячний» до [PERSON] про стягнення заборгованості, було визначеноза правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. 20.01.2022 відповідачкою на адресу суду було подано відзив на позов, відповідно до якого [PERSON] просила суд відмовити у задоволенні вимог позивача з тих підстав, що нею вносились кошти на сплату комунальних послуг, а також вона не є власником спірного житла та не має нести відповідні витрати по його утриманню. В судовому засіданні від 07.06.2022 було задоволено клопотання представника позивача - адвоката Сенчила В.В. про залучення до участі у справі в якості 3-особи на стороні відповідача Акціонерного товариства «Альфа Банк». 18.07.2022 на адресу суду надійшли письмові пояснення, подані представником 3-особи на стороні відповідача Акціонерного товариства «Альфа Банк», відповідно до яких просили суд відмовити у задоволенні пред`явлених вимог виходячи з їх недоведеності відповідними належними доказами. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Сенчила В.В. позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в поданому позивачем позові. Представник відповідачки - [PERSON] позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні посилаючись на обставини, викладені у поданому відповідачкою відзиві на позов. Представник 3-особи на стороні відповідача Акціонерного товариства «Альфа Банк» - Пересунько С.С. підтримав обставини, викладені в наданих письмових поясненнях. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання допитаних судом свідків, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частини перша статті 13 ЦПК України). Згідно положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Судом встановлено, відповідачка [PERSON] володіла квартирою [ADDRESS] , а відтак, як зазначає позивач до 24.11.2020 року була споживачем житлово-комунальних послуг, які надаються ОСББ «Сонячний», як організацією, що здійснює утримання та обслуговування будинку [ADDRESS] та його прибудинкової території згідно Статуту організації. Відносини з приводу створення, діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та надання ними житлово-комунальних послуг регулюються Житловим кодексом, Законом України «Про ОСББ», Законом «Про житлово-комунальні послуги», іншими нормативно-правовими актами, а також статутом об`єднання. Відповідно до п. 2.1., Метою створення Об`єднання є забезпечення захисту прав його учасників, відповідно до цього Статуту, та дотримання ними обов`язків щодо належного утримання та використання неподільного і загального майна житлового комплексу, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків Об`єднання має право - вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх установлених Законом та статутом Об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також врахувань до резервного і ремонтного фондів; - звертатись до суду з позовом про стягнення з власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати завдані збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені законодавством та Статутом Об`єднання платежі і внески, а також відрахування до резервного і ремонтного фондів ч. 3, 4 п. 2.5. Статуту Об`єднання. При цьому п. 11.3 Статуту учасник об`єднання зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх компетенції; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі. Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Згідно з вимогами ч. 2, 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Статтею 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено обов`язок співвласника у багатоквартирному будинку виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення (ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку"). Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема, вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Реалізація таких прав об`єднання здійснюється його правлінням за дорученням загальних зборів та відповідно до статуту об`єднання. Всупереч вказаним положенням чинного законодавства та Статуту ОСББ, відповідачка [PERSON] не виконувала належним чином своїх обов`язків, визначених Статутом, та не сплачувала вчасно і в повному обсязі внески на оплату житлових послуг, витрат по експлуатації і ремонту будинку, утриманню прибудинкової території, що порушує право позивача на одержання плати в установлений законодавством строк. Так за період з 01.06.2018 р. по 24.11.2020 р. включно позивачем було надано послуг на суму 21 093,45 грн., з яких сплачено лише 1 480,21 грн., у зв`язку з чим виникла заборгованість по оплаті за спожиті житлово-комунальні послуги в розмірі 19 613, 24 грн.. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , зазначили суду, що відповідачка разом зі своїм чоловіком проживають в квартирі [ADDRESS] , відповідно користуються всіма послугами, що надаються позивачем, однак своєчасно не сплачують вартість вказаних послуг. У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) відносяться до житлово-комунальних послуг за функціональним призначенням. Відповідно до вимог ст. ст. 156, 162 ЖК України, власники квартир зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартир і при домової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Як роз`яснено в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Як вбачається з матеріалів справи 08.04.2019 державним реєстратором Сорокою В.М. звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] та перереєстровано право власності на дану квартиру за АТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є 3-особа на стороні відповідача Акціонерне товариство «Альфа Банк», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В подальшому 25.11.2020 право власності на спірну квартиру перейшло до [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за наданими житлово-комунальними послугами з відповідачки [PERSON] підлягають задоволенню частково за період з квітня 2018 року по березень 2019 року, коли право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано саме за відповідачкою. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Суд вважає, що заборгованість за житлово-комунальні послуги починаючи з квітня 2019 року не може бути стягнута з відповідачки з тих підстав, що з вказаного часу вона не є власником та не є зареєстрованою за адресою спірної квартири, а відтак не несе відповідальності по утриманню даного майна. Доказів наявності договірних правовідносин між позивачем та відповідачкою за вказаний період, суду не надано. Крім того, позивач будучи обізнаним щодо заперечень відповідачки проти позову та повідомлення нею про перехід права власності на спірнку квартиру, не звертався до суду з вимогами про залучення до участі в справі в якості співвідповідачів власників даної квартир, а норми ЦПК України не дають право суду самостійно здійснювати такі дії без наявності відповідного клопотання позивача. Відповідно, право визначення особи відповідача покладено на позивача, й суд не вправі втручатися у визначення позивачем особи відповідача. Частиною 2 ст. 625 ЦК України, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданого розрахунку, інфляційне збільшення заборгованості становить 1 021, 29 грн., 3% річних - 701, 21 грн. За таких обставин, враховуючи, що відповідачка не виконувала належним чином взятих на себе зобов`язань за період, коли була власником квартиру, а відтак суд вважає за можливе задовольнити частково позовні вимоги ОСББ «Сонячний» в частині стягнення з відповідачки інфляційних втрат - у розмірі 389,36 грн. та 3% річних у розмірі 222,56 грн. з квітня 2018 року по березень 2019 року, включно. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України, відповідно до яких з [PERSON] на користь ОСББ «Сонячний» підлягають стягненню судові витрати у розмірі 2 270, 00 грн.. Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень. Заява про внесення виправлень розглядається протягом десяти днів після її надходження. Ухвала про внесення виправлень надсилається всім особам, яким видавалося чи надсилалося судове рішення, що містить описки чи арифметичні помилки. Питання виправлення описки вирішено без повідомлення учасників справи. Під час виготовлення повного тексту рішення суду, було встановлено, що при ухвалені вступної та резолютивної частини рішення суду не було збережено зазначення 3-особи на стороні відповідача Акціонерне товариство «Альфа Банк» . Зазначена при виготовленні судового рішення була допущена механічно, а відтак підлягає виправленню шляхом внесення до вступної та резолютивної частини повного тексту рішення суду інформацію про 3-особу на стороні відповідача АТ «Альфа Банк» . На підставі викладеного,

Outcome: partial