Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до КС "Галицька" про стягнення заборгованості, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просить стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість в розмірі 16885,0 грн за договором залучення внеску\~(вкладу)\~на депозитний\~рахунок від 23 серпня 2011 року № 69 та сплачений судовий збір. Ухвалою суду від 04 серпня 2022 року відкрито провадження у справі і справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу, у випадку заперечення проти позову, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду подати до суду відзив на позов, копію якого разом із доданими до нього документами надіслати позивачу. Справу призначено до розгляду на 18 серпня 2022 року. Копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками надіслані на офіційну зареєстровану адресу відповідача, які він\~отримав 10\~серпня 2022\~року згідно з даними повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 14). 04 жовтня 2022 року до початку розгляду спору по суті від позивачки надійшла до суду заява про зміну предмета і підстав позову, у якій просить стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість в розмірі 13054,0 грн за договором залучення внеску\~(вкладу)\~на депозитний\~рахунок від 23 серпня 2011 № 69 та сплачений судовий збір. Указана заява розцінена судом як заява про зміну лише предмета позову, оскільки нові вимоги обґрунтовані іншим договором вкладу. При цьому, оскільки предметом позову залишилися кошти, які позивачка просить стягнути, проте у меншому розмірі, суд не розцінює таку заяву як направлену на зміну предмета позову, а лише як зменшення розміру позовних вимог. Позовна заява обгрунтована тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за вищевказаним договором від 23 серпня 2011 № 69, у зв`язку з чим у нього виникла загальна заборгованість на суму 13054,0 грн, з яких основна сума депозитного вкладу у розмірі 4800,0 грн, відсотки у розмірі 8254,0 грн. При цьому у судовому засіданні 20.10.2022 представник позивачки подав власні розрахунки відсотків за договором з урахуванням сплати обов`язкових платежів відповідачем як податковим агентом і визначив такі відсотки у розмірі 6900.0 грн. Тобто, з урахуванням основної суми вкладу у розмірі 4800,0 грн, обґрунтовував наявність заборгованості перед позивачем за період з 24.08.2011 до 30.09.2022 на загальну суму 11700,0 грн. У відзиві на позов від 13 жовтня 2022 року представник відповідача вимоги визнала частково, зокрема в частині стягнення коштів на загальну суму 7179,28 грн, з яких основна сума депозитного вкладу у розмірі 4800,0 грн, проценти за вкладом у розмірі 2379,28 грн. Заперечуючи проти доводів позивача, вказала, що при розрахунку відсотків позивачка не врахувала те, що проценти на вклад (депозит) оподатковуються, а саме: прибутковий податок у розмірі 18 відсотків та військовий збір у розмірі 1,5 відсотків. Також, зазначила, що 18 жовтня 2012 року позивачка отримала частину основної суми депозиту у розмірі 100,0 грн і таким чином достроково розірвала Договір, а тому відповідно до пункту 2.3 Договору нарахування відсотків з наступного дня кредитна спілка зменшила, тобто нарахування здійснювалось за ставкою 6 відсотків річних. Крім того, додала, що у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні КС «Галицька» тимчасово зупиняє свою діяльність протягом дії воєнного стану в Україні та 90 календарних днів після його припинення. Протягом цього періоду кредитна спілка не здійснює діяльності щодо залучення та повернення внесків (вкладів) членів спілки на депозитні рахунки та виплату процентів на внески (вклади) членів спілки. У черговому судовому засіданні 20 жовтня 2022 року позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у зміненій позовній заяві та просила суд їх задовольнити. Представниця відповідача\~у судовому\~засіданні позовні\~вимоги визнала\~частково,\~з підстав,\~викладених у\~відзиві. Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків. 23 серпня 2011 року між [PERSON] та КС «Галицька» укладено договір про залучення внеску\~(вкладу)\~члена кредитної\~спілки на\~депозитний рахунок № 69 (далі Договір) (а. с. 36). Відповідно до умов договору позивачка внесла грошові кошти внесок (вклад) на депозитний рахунок до спілки у розмірі 5000,0 грн (а. с. 4). Згідно з пунктом 1.2 Договору строк вкладу складає 12 місяців, початком якого є 23 серпня 2011 рік, а закінченням 23 серпня 2012 рік. Відповідно до пункту 2.2 Договору процентна ставка за внеском втановлюється у розмірі 18 % річних. Згідно з пунктом 2.3 Договору у випадку дострокового розірвання цього Договору з ініціативи вкладника спілка здійснює перерахунок суми нарахованих процентів на внесок вкладника за ставкою 6 процентів річних за фактичний строк користування внеском. При цьому різниця між фактично отриманими вкладником процентами за ставкою вказаною у пункті 2.2 цього Договору та нарахованими процентами за ставкою 12 процентів (пункт 2.3 цього Договору) на підставі здійсненого спілкою перерахунку повертається вкладником у день повернення внеску. Нарахування процентів на внесок починається з наступного дня після отримання спілкою внеску та припиняється у день, визначений у пункті 1.2 цього Договору у якості закінчення строку дії Договору або в день, визначений вкладником або спілкою як запланована дата розірвання цього Договору у випадку дострокового розірвання цього договору (пункт 2.4 Договору). У пункті 2.9 Договору передбачено, що часткове зняття частини суми внеску протягом дії договору не допускається. Крім цього, згідно з пунктом 4.1 Договору сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору відповідно до чинного законодавства України. Пунктом 6.2.1 Договору передбачено, що вкладник має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей Договір з дотриманням таких правил: 1)вкладник зобов`язаний повідомити спілку про свій намір достроково розірвати цей Договір за 30 календарних днів до запланованої дати розірвання цього договору; 2)спілка зобов`язана повернути вкладнику всі належні йому грошові кошти відповідно до умов цього Договору упродовж 5 робочих днів з дати, вказаної вкладником як з планової дати розірвання цього договору; 3)днем припинення нарахування процентів за внеском є запланована дата розірвання цього договору, вказана вкладником в повідомлені про дострокове розірвання цього договору. На виконання умов Договору відповідач нараховував проценти на внесок, що підтверджується графіком розрахунків до Договору 69 від 23 серпня 2011 року, проте з розрахунку 6 % річних з 2012 року (а. с. 41-43). При цьому відповідно до указаного розрахунку позивачка протягом 2011, 2012, 2013 років частково отримала суму основного вкладу у розмірах по 100,0 грн, 30,0 грн та 70,0 грн. Також, частково отримувала відсотки за вкладом: у період з 24.08.2011 до 18.10.2012 у сумі 990,0 грн, з 19.10.2012 до 22.11.2012 у сумі 70,0 грн, з 23.11.2012 до 16.04.2013 у сумі 300,0 грн. 13 лютого 2022 року позивачка зверталась до КС «Галицька» з вимогою повернути належні їй за Договором кошти, проте відповідач свої зобов`язання не виконав, кошти не повернув. Надаючи правову оцінку установленим обставинам у цій справі та позовним вимогам, суд виходить з такого. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до\~статті \~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього\~Кодексу. Згідно з частиною першою статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до частини першої\~статті 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Пунктом 3 частини першої \~статті 21 Закону України «Про кредитні спілки»\~(далі Закон) передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту в процесі господарської діяльності вправі залучати на договірних умовах внески (вклади) своїх членів на депозитні рахунки як у готівковій, так і в безготівковій формі. Внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти та пайові внески плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності (частина перша статті 23 Закону). Відповідно до частини другої\~статті 23 зазначеного Закону\~кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку і строки, які визначені відповідно до частини сьомої\~статті 10 цього Закону, статуту кредитної спілки або укладеними з членом кредитної спілки договорами. Частина сьома статті 10 Закону передбачає, що повернення вкладів провадиться за взаємною згодою сторін або не пізніше строку, передбаченого відповідним договором. Відповідно до частини другої\~статті 21\~зазначеного Закону кредитна спілка має право самостійно встановлювати, зокрема, розмір плати (процентів), яка розподіляється на пайові членські внески та нараховується на внески (вклади), що знаходяться на депозитних рахунках членів кредитної спілки. Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 509\~ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Крім цього, відповідно до частини першої статті 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно\~зі статтею 610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенннями\~статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені Договором або законом. Так, у підписаному Договорі між сторонами містяться конкретні умови виплати вкладнику суму вкладу та процентів на нього. Суд установив, що позивачка умови Договору виконала, а відповідач не виконав зобов`язання та не повернув позивачці залучені кошти у визначені Договором строки, зокрема після отримання відповідної вимоги у лютому 2022 року. Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивачки основної суми депозитного вкладу у розмірі 4800,0 грн, проти чого не заперечує й відповідач. Що стосується вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача процентів за вкладом у розмірі 8254,0 грн, суд зазначає наступне. Порядок оподаткування доходів, отриманих фізичними особами, врегульовано розділом IV Податкового кодексу України, яким визначено види отриманих фізичними особами доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (стаття 164 ПК України), та доходів, що не включаються до розрахунку загального (річного) оподатковуваного (стаття 165 ПУ України). Відповідно до підпункту 164.2.8 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку на доходи фізичних осіб (далі - ПДФО) включаються, зокрема пасивні доходи (крім зазначених у підпункті 165.1.41 пункту 165.1 статті 165 ПК України). Підпунктом 14.1.268 пункту 14.1 статті 14 ПКУ визначено, що пасивні доходи - це доходи, отримані у вигляді, зокрема, процентів на поточний або депозитний (вкладний) банківський рахунок, на вклад (депозит) у кредитних спілках, інших процентів (у тому числі дисконтних доходів). Згідно з підпункту 14.1.206 пункту 14.1 статті 14 ПКУ проценти - дохід, який сплачується (нараховується) позичальником на користь кредитора як плата за використання залучених на визначений або невизначений строк коштів або майна. Порядок оподаткування доходів у вигляді процентів передбачено пунктом 170.4 статті 170 ПК України, відповідно до підпункту 170.4.1 пункту 170.4 статті 170 якого податковим агентом платника податку під час нарахування на його користь доходів у вигляді процентів є особа, яка здійснює таке нарахування. Податковим агентом у строки, визначені ПК України для місячного податкового періоду, до бюджету сплачується (перераховується) загальна сума податку, нарахованого за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 ПКУ (18 відсотків), із загальної суми процентів, нарахованих за податковий (звітний) місяць на суми банківських вкладних (депозитних) або поточних рахунків, ощадних (депозитних) сертифікатів, вкладів (депозитів) членів кредитної спілки у кредитній спілці. Доходи, зазначені у підпункті 170.4.1 пункту 170.4. статті 170 ПКУ, остаточно оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування. Оподаткування процентів та дисконтних доходів, нарахованих на користь фізичних осіб з будь-яких інших доходів, ніж ті, що зазначені у підпункті. 170.4.1 пункту 170.4 статті 170 ПКУ, здійснюється у загальному порядку, встановленому ПК України для доходів, що остаточно оподатковуються під час їх нарахування, за ставкою, визначеною пункті 167.1 статті 167 ПКУ (підпункт 170.4.3 пункт 170.4. стаття 170 ПК України). \~Також, вказаний дохід є об`єктом оподаткування військовим збором (підпункт 1.2 пункту 16 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України). Ставка військового збору становить 1,5 відсотка об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 пункту 16\~1\~підрозділу 10 розділу XX Кодексу (підпункт 1.3 пункт 16\~1\~підрозділу 10 розділу XX Кодексу). \~Нарахування, утримання та сплата (перерахування) податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 ПК України. Отже, податковий агент відповідно до пункту 14.1.180 ПК України зобов`язаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV ПК України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються їй, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм у порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV ПК України. При цьому згідно з підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України. Згідно з абзацом «а» пункту 176.2 статті 176 ПК України особи, які відповідно до ПК України мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок. Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми нарахованих кредитною спілкою процентів на депозитні кошти включаються до оподатковуваного доходу платника податку та, відповідно, підлягають оподаткуванню на загальних підставах за ставками, визначеними ПК України. Так, КС «Галицька» є податковим агентом позивачки, яка на виконання вказаних приписів ПК України здійснювала оподаткування нарахованих позивачці процентів за Договором, зокрема, з урахуванням 1,5 відсотків військового збору з 01.01.2016 року. Крім того, у період з 01.08.2014 до 31.12.2014 нараховані за депозитом проценти оподатковувались за ставкою 15%, а протягом 2015 року за ставкою 20 % та введено військовий збір 1,5 %, з 2016 року за ставкою 18 % та 1,5 % військового збору. Таким чином, суд дійшов висновку, що із сум процентів, які нараховувались за Договором, відповідач правомірно відраховував суми обов`язкових платежів, які КС «Галицька» сплачувала до бюджету. З огляду на викладене, суд вважає обгрунтованим наданий представником позивачки розрахунок щодо нарахування 18 процентів за депозитним вкладом на підставі пункту 2.2 Договору з урахуванням їх оподаткування у відповідні періоди. Водночас, суд вважає, що сторона позивача безпідставно у своєму розрахунку здійснила нарахування процентів за серпень-вересень 2022 року, оскільки до суду з цим позовом позивачка звернулась 01.08.2022. За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, беручи до уваги розрахунок сторони позивачки, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення цієї частини позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивачки процентів за вкладом у розмірі 6783,45 грн. Своєю чергою суд вважає необґрунтованим нарахування з боку КС «Галицька» процентів за вкладом з жовтня 2012 року у розмірі 6 % на підставі пункту 2.3 Договору, з огляду на таке. Пункт 2.3 Договору регулює нарахування 6 % за вкладом за фактичний (попередній до розірвання) строк користування внеском і здійснення відповідного перерахунку у випадку дострокового розірвання Договору вкладником. При цьому у справі відсутні будь-які докази дострокового розірвання Договору у 2012 році, зокрема за процедурою, передбаченою у пункті 6.2.1 цієї угоди. Також, суд зазначає, що у підпункті 3 пункту 6.2.1 Договору передбачено днем припинення нарахування процентів за внеском є запланована дата розірвання цього договору, вказана вкладником в повідомлені про дострокове розірвання цього договору. Проте, вважаючи Договір розірваним у 2012 році, КС «Галицька» продовжувала нараховувати 6% на суму вкладу. Підсумовуючи, суд дійшов висновку про те, що часткове зняття позивачкою суми вкладу у 2012 році не призвело до розірвання Договору і за користування вкладом правомірним є нарахування саме 18 %, як передбачено пунктом 2.2 Договору, а не 6 %. Крім того, суд вважає необгрунтованим посилання відповідача на зупинення діяльності КС «Галицька» як на підставу для відмови у задоволенні позову, з огляду на таке. Відповідно до пункту 8 Прикінцевих положень Закону України «Про кредитні спілки» установлено, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, спостережна рада кредитної спілки має право прийняти рішення про тимчасове зупинення діяльності кредитної спілки. Тимчасове зупинення діяльності кредитної спілки передбачає, що кредитна спілка не здійснює діяльності щодо, зокрема, залучення та повернення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, виплату процентів на внески (вклади) членів кредитної спілки. Згідно з наданим КС «Галицька» витягом з протоколу засідання спостережної ради КС «Галицька» від 01.08.2022 діяльність відповідача припинено відповідно до вказаних положень Закону України «Про кредитні спілки». Суд констатує, що з вимогою про повернення належних позивачці коштів остання звернулась до відповідача до припинення діяльності КС «Галицька». Крім того, відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з частиною четвертою статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У частині четвертій статті 10 ЦПК України визначено, що у разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що тимчасове припинення діяльності КС «Галицька», зокрема в частині повернення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, виплати процентів на внески (вклади), не може бути підставою позбавлення позивачки належних їй коштів згідно з умовами укладеного Договору, які є її приватною власністю, та, відповідно, відмови у позові. Своєю чергою, суд вважає за необхідне вказати, що викладені приписи чинного законодавства в частині наслідків припинення діяльності КС «Галицька» щодо повернення внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, виплати процентів на внески (вклади) членів кредитної спілки можуть бути враховані під час вирішення питань, пов`язаних із виконанням судового рішення. Відповідно до\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений останньою судовий збір у розмірі 880,60 грн.

Outcome: partial