Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-09 00:00:00

26 липня 2022 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2007 року з нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходу).\~Разом із\~тим,\~з жовтня\~2021\~року донька\~проживає з\~ним та\~знаходиться на\~його повному\~матеріальному забезпеченні.\~Натомість відповідачка\~не бере\~участі в\~утриманні дитини\~та \~не надає\~матеріальної допомоги.\~Посилаючись на\~викладені обставини,\~просив звільнити\~його сплати\~аліментів з\~01\~листопада 2021\~року та\~стягнути з\~відповідачки з\~вказаної дати\~на його\~користь аліменти\~на утримання\~доньки у розмірі 1/4 (однієї четвертої частки) заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позивач та його представник в судовому засіданні повністю підтримали заявлені вимоги та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також за останнім відомим місцем проживання у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача та його представника і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON] , [INFO] , є донькою позивача та відповідачки, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 16). Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 травня 2007 року з позивача [PERSON] стягнуто на користь відповідачки [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходу) платника\~аліментів щомісячно,\~але не\~менше 30\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~починаючи з\~14\~травня 2007\~року і\~до досягнення\~дитиною повноліття (а.с. 13). Відповідно до акту обстеження про сумісне проживання громадян України в селі Чорноморка Миколаївського району Миколаївської області, складеному 20 липня 2022 року комісією у складі депутатів сільської ради [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] з 15 серпня 2021 року по теперішній час проживає разом із батьком [PERSON] і знаходиться на його утриманні. Цей факт підтверджено свідками [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Викладене також підтвердила допитана в судовому засіданні в якості свідка неповнолітня [PERSON] , яка пояснила, що з серпня минулого року постійно проживає разом із батьком та знаходиться на його повному утриманні; мати матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 181 СК України право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частиною 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Це також кореспондується з положеннями ст. 273 СК України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України лише вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних норм закону вбачається, що припинення стягнення аліментів є можливим у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини, не витрачає отримані нею аліменти на дитину, або ж у випадку, коли дитина з певного часу перебуває на утриманні іншого з батьків, з якого вже стягуються аліменти. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому, обов`язок батька платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Стягнення на даний час аліментів з позивача свідчить про порушення його майнових прав та інтересів, оскільки саме він має право розпоряджатися аліментами, які стягуються на утримання дитини, яка з серпня 2021 року проживає з ним. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти це кошти, покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає з дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. З огляду на викладене, враховуючи те, що з серпня 2021 року дитина проживає з батьком, проте існує обов`язкове до виконання не скасоване рішення суду, яким з позивача на даний час стягуються аліменти на користь відповідачки на утримання доньки, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню шляхом звільнення позивача від сплати аліментів та стягнення на його користь з відповідачки аліментів на утримання доньки. Враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, звільнення від сплати аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 26 липня 2022 року, як і стягнення аліментів з відповідачки у відповідності до ст. 191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Проаналізувавши викладене вище, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача 992 грн. 40 коп. судового збору за вимогу немайнового характеру, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 1), а також в дохід держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. за вимогу про стягнення аліментів, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивач був звільнений. На підставі викладеного,

Outcome: partial