Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Лохвицького районного суду Полтавської області з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] померла її племінниця- [PERSON] , яка по день смерті проживала разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належала померлій на праві приватної власності. Позивачка фактично проживала з [PERSON] однією сім`єю з 2012 року і по день смерті останньої, здійснила її поховання за власний кошт. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Після племінниці [PERSON] у встановлений законодавством термін звернулася до Першої Лохвицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 17.01.2020 року Першою Лохвицькою державною нотаріальною которою заведена Спадкова справа за № 12/2020. [PERSON] звернулася до Першої Лохвицької державної нотаріальної контори з заявою про видачу на її користь Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно- вищевказану квартиру, в якій вона проживає до цього часу. Проте постановою нотаріуса від 21.02.2021 року за № 14/02-31 їй було відмовлено у видачі відповідного Свідоцтва після померлої [PERSON] з посиланням на той факт, що неможливо встановити ступінь спорідненості між спадкодавцем та спадкоємцем, та втрачені оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить встановити факт сумісного проживання однією сім`єю з 2012 року разом з померлою [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , по день смерті останньої; визнати за нею як спадкоємицею за законом після померлої [INFO] племінниці право власності на квартиру загальною площею 40 м.кв., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 18.08.2022 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с. 29). Ухвалою суду від 31.08.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 39). В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Волторніст С.М. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовні заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача- Лохвицької міської ради Полтавської області через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. При вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с. 41). Представник третьої особи - Першої Лохвицької державної нотаріальної контори надала заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с. 32). Суд, вислухавши доводи сторони позивача перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Пунктом ч. 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 26.12.2019 року (а.с. 9). Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі і шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22.02.2012 року № 296/5 (в редакції, яка діє з 08.12.2017 року) у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та в Постанові Верховного Суду від 07.11.2018 року по справі № 336/709/18-й для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналіз наведених законодавчих норм свідчить про те, що проживання в певному місці буде постійним, якщо особа проживала в ньому понад шість місяців протягом року, та при цьому реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно довідки Лучанської сільської ради Полтавської області № 403 від 23.12.2019 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживали за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов від 26.12.2019 року, складеним представниками Лучанської сільської ради, [PERSON] проживала разом з [PERSON] у вищевказаній квартирі, яка належала останній на праві приватної власності, вели сумісне господарство. Поховання [PERSON] здійснила її тітка [PERSON] (а.с. 12). Згідно довідки від 25.08.2022 року, виданої ФОП [PERSON] , [PERSON] починаючи з 2010 року проводила оплату за водопостачання вищевказаної квартири (а.с. 44). Допитані в судовому засіданні у якості свідків [PERSON] , [PERSON] підтвердили факт родинних відносин [PERSON] та померлої [PERSON] , як тітки та племінниці. [PERSON] страждала на психічні розлади, позивачка здійснювала за нею догляд, вели сумісне господарство, оплату комунальних послуг. Після смерті [PERSON] її похованням займалася [PERSON] за власний кошт. Таким чином, судом на підставі наданих доказів встановлений факт родинних відносин та факт сумісного проживання однією сім`єю з 2012 року [PERSON] разом з померлою [INFO] [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , по день смерті останньої. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом, квартира за адресою: [ADDRESS] . Зазначена квартира належала померлій [PERSON] (а.с. 14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшла вказана квартира. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно до частини 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Частина 2 ст. 1268 ЦК України встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] у встановлений законодавством термін звернулася до Першої Лохвицької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 17.01.2020 року Першою Лохвицькою державною нотаріальною конторою заведена Спадкова справа № 12/2020. Проте постановою нотаріуса від 21.02.2021 року за №14/02-31 їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] у зв`язку з неможливістю встановлення ступеню спорідненості між спадкодавцем та спадкоємцем, та втратою оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с. 10). Відповідно до пункту 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30травня 2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги те, що [PERSON] не може реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження об`єктом нерухомого майна, що позбавляє її можливості оформити спадщину та зареєструвати право власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved