overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 16.11.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від зареєстрованого шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Зазначає, що шлюбні відносини припинені з листопада 2020 року. Позивач [PERSON] просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, про що надала письмову заяву. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] просить розглянути справу без його участі та без участі відповідача, проти розірвання шлюбу не заперечує, про що надав письмову заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як убачається із матеріалів справи, 16 листопада 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1242. Від зареєстрованого шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер, що постає з позову. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання любу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати розподіляються згідно ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Зазначає, що 22.03.2022 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Дітей від шлюбу не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим, оскільки вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату розгляду справи повідомлялась належним чином,про причини неявки суд не повідомляла. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається із матеріалів справи, 22 березня 2022 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 489. Від зареєстрованого шлюбу сторони дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим і суперечить інтересам сторін, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

У серпні 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 06.08.1997 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини припинено, втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, мають різні погляди на сімейне життя, не ведуть спільного господарства. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 22 серпня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву якою, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив та не подав відзив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 серпня 1997 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Княгининською сільською радою Дубенського району Рівненській області, актовий запис № 9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.08.1997. Від спільного сумісного проживання народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 04.05.2006 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач в судове засідання не з`явився та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

У вересні 2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , просила ухвалити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 13.03.2021 року з відповідачем був укладений шлюб. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, подружні відносини припинено, втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, мають різні погляди на сімейне життя, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 вересня 2022 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву якою, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву від 13.10.2022, якою позовні вимоги визнав, просив розглянути справу без його участі. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 березня 2021 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), актовий запис № 365, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13.03.2021. Від спільного сумісного проживання народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 31.03.2021. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач визнав позов та не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, тому суд прийшов до висновку, що дана сім`я розпалась. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

11 січня 2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що з відповідачем вони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з нею, її доходів не вистачає на покриття потреб дитини, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання заяви до повноліття дитини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі. На позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином на останнім відомим місцем реєстрації. Суд, отримавши згоду позивачки, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив такі факти. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2017 року по 02 листопада 2021 року. Мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Неповнолітня дитина зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок батьків не залежить від місця проживання дитини, тому відповідач зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не надав суду доказів добровільного надання допомоги на утримання дитини, тому суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, аліменти підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З позовом до суду [PERSON] звернулася 11 січня 2022 року, а тому саме з цієї дати присуджуються аліменти. Відповідно до п)1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 грн. на користь державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Справа складна, виготовлення повного рішення займе багато часу, а тому суд приходить до висновку про можливість оголошення вступної та резолютивної частини рішення, а складання повного рішення відкласти на термін не більше як п`ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

27 липня 2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на те, що з 16 жовтня 2021 року вона та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалось, з липня 2022 року сторони однією сім`єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини, їхня сім`я існує формально та збережена бути не може. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. 29 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. 15 вересня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, наміру зберегти сім`ю не має. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. З 16 жовтня 2021 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя подружжя не склалось, з липня 2022 року сторони однією сім`єю не проживають, між ними немає порозуміння, що негативно впливає на сімейні відносини. Досягти примирення та порозуміння сторони не можуть, наміру зберегти шлюб не мають, їхня сім`я існує формально та збережена бути не може. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради (далі - КНП «ХОЗЗНПД» ХОР) звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію щодо [PERSON] . Заява вмотивована тим, що пацієнт страждає на органічний тривожний розлад внаслідок судинного захворювання головного мозку з періодичними психотичними включеннями, внаслідок чого вона безпорадна і не може самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що у [PERSON] діагностовано захворювання у вигляді органічного тривожного розладу внаслідок судинного захворювання головного мозку з періодичними психотичними включеннями. У такому стані вона не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] в судовому засіданні не змогла висловити усвідомленої згоди щодо госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Представник органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 11 жовтня 2022 року [PERSON] була доставлена на приймальне відділення КНП «ХОЗЗ НПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 12 жовтня 2022 року оглянула та встановила наявність у неї захворювання у вигляді органічного тривожного розладу внаслідок судинного захворювання головного мозку з періодичними психотичними включеннями внаслідок чого вона безпорадна і не може самостійно задовольнити основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 12 жовтня 2022 року, медичною карткою стаціонарного хворого №5262. Згідно із частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом. На підставі статей 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради (далі - КНП «ХОЗЗНПД» ХОР) звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію щодо [PERSON] . Заява вмотивована тим, що пацієнт страждає на хронічний маячний розлад, внаслідок чого вона становить небезпеку для себе та оточуючих. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що у [PERSON] діагностовано захворювання у вигляді хронічного маячного розладу. У такому стані вона не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] в судовому засіданні не змогла висловити усвідомленої згоди щодо госпіталізації. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Представник органу опіки та піклування Ярмолинецької селищної ради не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 11 жовтня 2022 року [PERSON] була доставлена на приймальне відділення КНП «ХОЗЗ НПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 12 жовтня 2022 року оглянула та встановила наявність у неї захворювання у вигляді хронічного маячного розладу внаслідок чого вона становить небезпеку для себе та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 12 жовтня 2022 року, медичною карткою стаціонарного хворого №5271. Згідно із частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом. На підставі статей 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved