Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

В липні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 03 травня 2022 року близько 12 год. 00 хв. на 237 км. + 944 м. автодороги М - 30 «Стрий - Умань - Дніпро - Ізваріне» неподалік с.Данюки Хмельницького району Хмельницької області, відбулась дорожньо- транспортна пригода в якій водій автомобіля «Renault Vel Satis» р.н.з. [NUMBER] (польська реєстрація) [PERSON] рухаючись в напрямку від м.Тернопіль до м.Хмельницький здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «Opel Astra» р.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «Opel Astra» р.н.з. [NUMBER] [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Ушкодження у вигляді численних переломів ребер справа, перелому грудини, розриву правої легені, численних розривів печінки, правобічного гемопневмотораксу, гемоперитонеуму, крововиливу передньої поверхні грудної клітки справа та садна надчеревної ділянки живота, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння та у клінічному перебігу (спричинили розвиток гострої крововтрати) є тяжкими тілесними ушкодженнями та перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті [PERSON] [INFO] водію автомобіля «Renault Vel Satis» р.н.з. [NUMBER] [PERSON] в зв`язку з вчиненням даної дорожньо- транспортної пригоди було оголошено про підозру за ч. 3 ст. 286 КК України. В зв`язку з смертю [PERSON] в даній дорожньо-транспортній пригоді, її малолітньому сину [PERSON] була завдана шкода в зв`язку з втратою годувальника та моральна шкода. Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу - «Renault Vel Satis» р.н.з. [NUMBER] була застрахована згідно полісу №EP.208790899 в ПАТ«Страхова компанія «ПЗУ Україна». Розмір страхової суми за шкоду заподіяну життю і здоров`ю потерпілого встановлений в сумі 260000 грн. ; У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілими, яким він виплачує страхові відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Оскільки дана дорожньо-транспортна пригода є страховим випадком, завдана внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди шкода підлягає відшкодуванню відповідачем на умовах та в порядку передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» враховуючи наступне. Згідно ст. 27.2 Закону № 1961-IV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Право на отримання страхової виплати в зв`язку з втратою годувальника має малолітній син потерпілої [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з даним страховим випадком розмір страхової виплати в зв`язку з втратою годувальника, що підлягає виплаті позивачу складає 234 000, 00 грн., що відповідає 36 мінімальним заробітним платам встановлених законом на день настання страхового випадку (6500, 00 х 36). Також згідно ст. 27.3 Закону №1961-IV, страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "г" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, виплачується рівними частинами. Право на отримання страхової виплати на відшкодування моральної шкоди в зв`язку з смертю потерпілої має, малолітній син потерпілої [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, в зв`язку з даним страховим випадком розмір страхової виплати на відшкодування моральної шкоди, що підлягає виплаті позивачу складає 78 000, 00 грн., (6500, 00 х 12). Оскільки загальна сума нарахованого відшкодування 312000 грн. (234000, 00 + 78 000, 00) перевищує ліміт відповідальності відповідача передбачений полісом №ЕР.208790899 (260000, 00 грн.), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню на відшкодування шкоди завданої життю потерпілої, страхова виплата у максимальному розмірі, а саме 260000 грн. З врахуванням наведеного позивач просить: стягнути з приватного акціонерного товариство "Страхова компанія ПЗУ Україна" (код 20782312) на користь малолітнього [PERSON] в інтересах якого діє законний представник, батько [PERSON] 260000, 00 грн. страхової виплати; судові витрати пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задоволити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити зазначивши, що на даний час відсутнє рішення суду яким би було встановлено вину водія забезпеченого транспортного засобу. Також позивач не звертався до ПрАТ " ПЗУ Україна", відповідно відповідач був позбавлений можливості відшкодувати шкоду у відповідності до вимог Закону без понесення додаткових витрат на правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу в сумі 12501,16грн. є безпідставними, не доведеними, не обгрунтованими і не пропорційними до предмета спору, несумісними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом, не відповідають критерію реальності витрат, розумності їх розміру, що суперечить принципу розподілу витрат. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] - мати [PERSON] , [INFO] . Згідно висновку експерта №270 від 21.06.2022р. смерть [PERSON] настала [INFO] о 14год.20хв. внаслідок закритої тупої поєднаної травми грудної клітки та живота у вигляді числених переломів ребер справа, перелому грудини, розриву правої легені, численних розривів печінки, крововиливу передньої поверхні грудної клітки справа та садна надчеревної ділянки живота, яка призвела до гострої крововтрати ( в правій плевральній та черевній порожнинах близько 1600 мл крові). Усі виявлені ушкодження утворились незадового до настання смерті від дії тупих предметів та могли виникнути в час та за обставин, викладених в постанові про призначення судово-медичної експертизи, тобто 03.05.2022р. близько 12год. 00хв. внаслідок співударів тіла [PERSON] , яка ймовірніше перебувала на місці пасажира, з частинами салону автомобіля «Opel Astra» при його зіткненні з автомобілем «Renault Vel Satis». 04 травня 2022 року водію автомобіля «Renault Vel Satis» р.н.з. [NUMBER] [PERSON] в зв`язку з вчиненням даної дорожньо-транспортної пригоди було повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 286 КК України. Згідно вказаного повідомлення про підозру в кримінальному провадженні № 12022240000000174, досудовим розслідуванням встановлено, що 03 травня 2022 року близько 12 год. 00 хв. на 237 км. + 944 м. автодороги М - 30 «Стрий - Умань - Дніпро - Ізваріне» неподалік с.Данюки Хмельницького району Хмельницької області, водій автомобіля «Renault Vel Satis» р.н.з. [NUMBER] (польська реєстрація) [PERSON] рухаючись по правій смузі руху в напрямку від м.Тернопіль до м.Хмельницький, у місці заокруглення проїзної частини праворуч, відносно напрямку свого руху, діючи легковажно, порушуючи п.2.3 (б), 10.1 ПДР України, перетнувши суцільну лінію 1.1 Правил, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем «Opel Astra» р.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «Opel Astra» р.н.з. [NUMBER] [PERSON] отримала тілесні ушкодження, від яких померла в реанімаційному відділенні КНП "Хмельницька обласна лікарня". Цивільно-правова відповідальність володільця автомобіля "«Renault Vel Satis» р.н.з. [NUMBER] була застрахована згідно полісу №EP.208790899 в ПАТ«Страхова компанія «ПЗУ Україна». Розмір страхової суми за шкоду заподіяну життю і здоров`ю потерпілого встановлений в сумі 260000, 00 грн. Згідно довідки виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області №06-08/759 від 20.05.2022 року, [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним без реєстрації проживає син - [PERSON] , [INFO] , та проживала без реєстрації на момент смерті його співмешканка [PERSON] , що померла [INFO] . [PERSON] в період з 09.2021р. по лютий 2022 року працювала у ФОП [PERSON] продавцем. Вказані обставини підтверджуються: витягом з ЄРДР з кримінального провадження № 12022240000000174; повідомленням про підозру від 04.05.2022р.; полісом №EP.208790899 ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна»; свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] ; висновком експерта №270 від 21.06.2022р.; свідоцтвом про народження серія [NUMBER] ; довідкою виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області №06-08/759 від 20.05.2022 року; довідкою про доходи ФОП [PERSON] від 17.05.2022р.. Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 22.1 ст.22 вказаного Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 5 вищевказаного Закону передбачено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до ст. 6 вищевказаного Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно зі ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. Статтею 3 Закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Пунктом 22.1. ст. 22 Закону № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 23.1. ст. 23 Закону № 1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Згідно з пунктом 27.1. ст. 27 Закону № 1961-IV страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Пунктом 27.2 статті 27 Закону № 1961-IV передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Зазначена норма права за способом викладення змісту є відсилочною, тобто містить посилання на іншу норму права, а саме статтю 1200 ЦК України, та може застосовуватися лише в поєднанні із цією нормою. Згідно з частиною першою статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується, зокрема: чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; особам з інвалідністю - на строк їх інвалідності. Статтею 1202 ЦК України передбачено, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. Відповідно до п. 27.3 Закону Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Пунктом 27.5 статті 27 Закону передбачено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. За загальними нормами відшкодування шкоди, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, така відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала (ст. 1167,1187 ЦК України). Позивач заявив суму відшкодування моральної шкоди у розмірі, що не перевищує загального розміру страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.81 ч.1, 6 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо заперечень представника відповідача у відзиві з приводу не звернення позивача до страхової компанії з заявою та відсутність рішення за наслідками ДТП, слід зазначити наступне. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19), зазначено, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. Отже, цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну в результаті дії джерела підвищеної небезпеки настає без вини її заподіювача. Тому страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. При цьому наявність чи відсутність у страховика обов`язку з виплати страхового відшкодування замість завдавача шкоди не є предметом розгляду в кримінальному провадженні. Тому відсутність судового рішення у кримінальному провадженні не може бути підставою для відмови в задоволенні позовних вимог потерпілої особи до страховика про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Цивільно-правова відповідальність у зв`язку з експлуатацією автомобіля «Renault Vel Satis» р.н.з. [NUMBER] на дату ДТП була застрахована згідно полісу №EP.208790899 в ПАТ«Страхова компанія «ПЗУ Україна». Між тим, обставин щодо відсутності підстав для здійснення страхового відшкодування у виді шкоди, заподіяної смертю потерпілого, страховиком доведено не було. Дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджено право позивача, який звернувся до суду з позовом в інтересах малолітнього сина - [PERSON] , на отримання страхового відшкодування шкоди внаслідок втрати годувальника та моральної шкоди. Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь [PERSON] , який діє в інтересах малолітнього - [PERSON] , [INFO] , слід стягнути 260000грн. страхової виплати (в межах ліміту відповідальності), яка складається з: 234 000, 00 грн., в зв`язку з втратою годувальника, що відповідає 36 мінімальним заробітним платам встановлених законом на день настання страхового випадку (6500, 00 х 36) та 26000грн. моральної шкоди (6500, 00 х 12=78 000, 00 грн., 260000- 234000=26000). Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 24.05.2022р. між [PERSON] та адвокатом Гнідко С.І. було укладено договір про надання правової допомоги, згідно якого предметом даного договору є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів малолітнього сина [PERSON] у цивільній справі щодо стягнення страхового відшкодування, шкоди завданої в зв`язку з смертю [PERSON] у ДТП 03.05.2022р. Згідно п.п.3.1, 3.2 Договору гонорар - винагорода Адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені Договором. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені Сторонами та зазначені в Додатку 1 до цього договору. Згідно акту №1 наданих послуг від 07.07.2022року адвокатом було надано клієнту послуг, загальна вартість яких становить 12501,16грн., які було оплачено позивачем 04.10.2022р., що підтверджується відповідною квитанцією. Окрім наведеного, представником позивача подано до суду Акт №2 наданих послуг від 03.10.2022р. та на суму 3250грн., а саме за складання письмового пояснення по справі (відзив). Проте, Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги 24.05.2022р. такого виду послуг не містить, не визначено сторонами і вартості такої послуги. У зв`язку з чим, зазначені витрати на правничу допомогу на суму 3250грн. позивачем необґрунтовані. Відповідачем та його представником не доведено неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу - складності справи, виконаній адвокатом роботі, витраченому ним часу на виконання робіт, обсягу наданих послуг, ціні позову та значенню справи для сторони. Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу до суду не подано Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути з відповідача 12501,16грн. - витрат на правничу допомогу адвоката. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 2600грн. (1% від ціни позову - 260000/100 = 2600). На підставі наведеного та

Outcome: approved