Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-16 00:00:00

28.09.2020 року [PERSON] Позивач звернулась з позовом з наданням уточненої позовної заяви до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Територіальної громади м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради, виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування та зняття з реєстрації місця проживання. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що позов заявлено з метою відновлення порушеного права на користування кімнатою [ADDRESS] . Згідно відомостей КП ММБТІ кімната №508А є нежитловим приміщенням кабінету №526 площею 20,3 кв.м., отже є допоміжним приміщенням, яке не може бути надано у користування за ордером на вселення. В 2009 році вказана кімната згідно ордеру була надана в користування відповідачу (одноособово) [PERSON] , як додаткова кімната до житлової кімнати №507 . Позивач вказує, що з грудня 2005 року право власності на гуртожиток зареєстровано за територіальною громадою м. Миколаєва в особі Миколаївської міської ради на підставі свідоцтва про право власності . Станом на сьогоднішній день гуртожиток знаходиться на балансі КП СКП «Гуртожиток». Позивач стверджує, що гуртожиток визнано гуртожитком для проживання сімей з 27.08.2010 року. Кімната №508 ніколи не була та не могла бути житловим приміщенням гуртожитку, також відсутні відомості щодо переведення кімнати №526 у житлове приміщення гуртожитку №508А. Позивач вважає, що приміщення кабінету №526 (кімната 508А) є допоміжним приміщенням та ним мають право користуватися всі мешканці гуртожитку 5 поверху, а у разі приватизації назване приміщення набуває статусу спільної сумісної власності. 15.06.2009 року нежитлове приміщення кімнати №508А (приміщення кабінету №526) було надано в користування громадянину [PERSON] в додаток до житлової кімнати №507, на підставі ордеру №41 серії 000298 від 15.06.2009 року. 22.09.2011 року [PERSON] отримав ордер №49 серії 000513 від 22.09.2011 року на кімнати №508А та №507 на себе та доньку [PERSON] ,2010 р.н. 23.06.2015 року [PERSON] отримав ордер №21 серії 002488 від 23.06.2015 року на кімнати №508А та №508. Позивач вважає, що надання кімнати №508А порушило встановлений видачі ордерів, за змістом яких ордер може бути видано лише на житлове приміщення. Позивачка є користувачем кімнати № [NUMBER] та має встановлені законом права на кімнату [ADDRESS] , як на допоміжне приміщення гуртожитку. Позивач вказує, що в порушення прав мешканців гуртожитку допоміжне приміщення гуртожитку [ADDRESS] (приміщення кабінету №526) стало місцем проживання Відповідачів, а отже казані особи набули право на приватизацію кімнати №508А. Позивач вважає належним способом порушеного права є визнання Відповідачів такими, що втратили право користування кімнатою [ADDRESS] та зняття їх з реєстрації. Посилаючись на наведене, Позивач просив суд визнати Відповідачів такими, що втратили право користування приміщенням кімнати 508А на п`ятому поверсі гуртожитку по [ADDRESS] та зняти їх реєстрації місця проживання у вказаній кімнаті, а також стягнути солідарно судовий збір. \~\~\~\~\~\~ 02.02.2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - Відповідачі\~\~подали відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказали, що з позовом категорично не згодні, оскільки Позивачем подано даний позов для фактичного визнання незаконним дії Виконавчого комітету ММР щодо видачі ордеру №21 (бланк №002488) від 23.06.2015 року на вселення в кімнату 508А гуртожитку за адресою: [ADDRESS] родині [PERSON] , позові вимоги не можуть розглядатися окремо на кімнату 508 та [ADDRESS] , так як їх передача здійснювалась одним дозвільним документом. Відповідачі вказують про те, що Позивач майже через 5 років, після видачі ордеру 21 (бланк №002488) подав позов про визнання ордеру недійсним, що суперечить вимогам діючого законодавства. У позивача виникає питання щодо законності поселення [PERSON] до гуртожитку для проживання одиноких чоловіків. Відповідачі пояснюють, що кімната №508А згідно відомостей КП ММБТІ має цільове призначення як кабінет, а тому Відповідачу незрозуміло як кабінет може бути місцем загального користування. Позивач підтверджує, що власник майна в особі Виконавчого комітету ММР видавши ордер на кімнати №508, 508А нічого не порушив. 13.05.2019 року укладено договір №258 найму житлового приміщення гуртожитку щодо найму кімнат 508 та [ADDRESS] з балансоутримувачем гуртожитку КП «СКП «Гуртожиток». Відповідачі повідомляють, що не мають необхідності змінювати цільове призначення кімнати 508А тому, в кімнатах 508 та 508А не проводились будь-які перепланування, перебудови чи внесення будь-яких конструктивних змін, не передбачених проектною документацією гуртожитку, оскільки дані кімнати надані відповідачам в тимчасове користування - найм, до моменту отримання окремої квартири. Відповідачі наголошують на тому, що власником кімнат є Держава, а саме громада м. Миколаєва, а тому у Позивача не має підстав для висування позовних вимог, а отже є неналежним Позивачем. Відповідачами підтверджений факт законного проживання в гуртожитку та законного користування кімнатами 508 та 508А гуртожитку, що підтверджено Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.08.2014 року, справа №490/15017/13-ц. Відповідачі просили суд у задоволенні вимог відмовити в повному обсязі. Треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , надали до суду пояснення, в яких позовні вимоги вважають обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, з метою захисту прав позивачки та третіх осіб мешканців гуртожитку 5 поверху. 05.04.2021 року представник Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Євлоєва Н.Р. подала до суду клопотання , в якому вказують що є неналежним відповідачем, просили справу слухати за їх відсутності, а рішення в справі прийняти за наявними в матеріалами справи та у відповідності до вимог діючого законодавства на розсуд суду. 07.04.2021 року Відповідач [PERSON] подав до суду відповідь на письмові пояснення третіх осіб. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2020 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою судді Гуденко О.А від 30.09.2020 року позовну заяву залишено без руху. 22.10.2020 року Позивач надала уточнену позовну заяву та усунула недолыки, виконавши вимоги ухвали суду від 30.09.2020 року. Ухвалою судді Гуденко О.А. від 26.10.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі. Постановлено розгляд справи проводити в загальному провадженні. Призначено підготовче судове засідання з викликом сторін. 09.04.2021 року було закрито підготовче судове засідання, призначено справу до судового розгляду. 17.10.2022 року представник Позивача адвокат Власенко С.О. подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони Позивача, позовні вимоги підтримав Представник органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради заперечувала проти виселення малолітньої дитини. Відповідачі до судового засідання не з`явились, повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Представник відповідачів Миколаївської міської ради та виконавчого комітетту ММР надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Представник КП СКП «Гуртожиток» та треті особи до судового засідання не з`явилися, повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідачі у встановлений судом строк надав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд на підставі ч. 8\~ст. 178 ЦПК України\~вирішує справу за наявними матеріалами. \~\~\~\~\~\~ У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд дослідивши наявні у справі докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, на підставі рішень Миколаївської міської ради від 28.09.2001 року № 34\\24 , відповідно до Акту прийому-передачі від 27 червня 2002 року до комунальної власності від ДП "СЗ імені 61 Комунара" був переданий гуртожиток , який розташований по [ADDRESS] . Вказаний гуртожиток перебуває на балансі КП СКП "Гуртожиток". Згідно зі ст.\~6\~\~та ч. 1 ст.\~127 ЖК\~\~жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватися для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у періоди навчання або роботи. Постановою Ради Міністрів УРСР від 3 червня 1986 р. № 208\~\~затверджене Примірне положення про гуртожитки, яким відповідно дост. 131 ЖК\~\~визначається порядок користування останніми, передбачено, зокрема, можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян (п.13 Положення). Відповідно до ч.8\~ст. 8 ЦПК\~\~та з урахуванням подібності за змістом правовідносин щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами статей\~71,\~72 ЖК\~\~щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, положення цих правил про збереження за відсутньою особою права на жиле приміщення застосовуються і в разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася жила площа. Відповідно до правил статей\~71,\~72 ЖК\~\~наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Як встановлено судом, відповідно до договору найма ліжко-місця в гуртожитку від 30.07.2007 року ( дію договору було пролонговано до 30 липня 2011 року) [PERSON] займав кімнату 507. Як вбачається з копії паспорту відповідача, він прописаний за адресою [ADDRESS] з 02 серпня 2007 року - спочатку тимчасово, а з 2010 року - постійно. Згідно\~\~ордера № 49 від 12 жовтня 2010 року надані в користування [PERSON] та його донці [PERSON] кімнати 507 та 508а\~\~в зазначеному гуртожитку.\~\~\~Згідно ордеру №21 серії 002480 від 23.06.2015 року\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надані в користування кімнати №508, 508-а, в обмін кімнати 507 на 508. В цих житлових кімнатах\~\~ [PERSON] \~\~зареєстрував\~\~разом з донькою [PERSON] своє місце проживання з 22 жовтня 2010 року на постійній основі та своєї дружини [PERSON] .\~ Відповідно до договору №258 найму житлового приміщення гуртожитку від 13.05.2019 року [PERSON] наймач винаймає у КП «СКП «Гуртожиток» 2 кімнати: №508 та 508А за адресою: [ADDRESS] для користування його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] . Згідно Довідки відділу обліку та розподілу житла ММР, [PERSON] перебуває на квартирному обліку згідно рішення міськвиконкому № 999 від 24.04.2008 року - по теперішній час. Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14 квітня 2014 року, відповідач та його донька [PERSON] не мають нерухомого майна у власності. Наполягаючи на задоволенні позовних вимог, як у позовній заяві, позивач посилався на те, що в порушення прав мешканців гуртожитку допоміжне приміщення гуртожитку [ADDRESS] (приміщення кабінету №526) стало місцем проживання Відповідачів, а отже казані особи набули право на приватизацію кімнати №508А. Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що кімната в гуртожитку є його\~\~постійним місцем проживання, іншого житла він\~\~не має, а Позивачка не є належним позивачем, а фактично оскаржує рішення Виконкому ММР щодо видачі йому ордерів на квартиру. В кімнатах наявні особисті речі Відповідачів, що підтверджено фото наданими Відповідачем. Крім того, відповідно до рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18.08.2014 року, справа №490/15017/13-ц, у задоволенні позову Виконавчого комітету Миколаївської міської ради до [PERSON] про визнання його та неповнолітньої доньки [PERSON] , такими що втратили право користування житловим приміщенням було відмолено. Статтею 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Відповідно до вказаного рішення суду справа №490/15017/13-ц є встановлено, що Відповідач регулярно та в повному обсязі з вересня 2007 року по теперішній час\~\~сплачує оплату за проживання в гуртожитку, [PERSON] з моменту народження спостерігається лікарем - педіатром за адресою проживання в гуртожитку , з копії її медичної картки вбачається, що в вересні 2012 року, і в січні 2013 року відвідувалася лікарем за місцем проживання. Дружина відповідача, мати [PERSON] перебувала на обліку в Департаменті праці та соціального захисту населення Управління соціальних виплат і компенсацій Центрального району за адресою проживання : [ADDRESS] , [ADDRESS] по лютий 2012 року, по червень 2013 року за цією адресою відвідував школу № 51 пасинок відповідача [PERSON] . Крім того, вказаним рішенням суду встановлено про наявність численнних конфліктних ситуацій, сварок та бійок протягом 2010-2011 років\~\~між дружиною відповідача [PERSON] з сусідами [PERSON] , що мешкають в кімнаті 505. Також рішенням суду, підтверджений факт звернення відповідача до виконавчого комітету ММР в 2014 році\~\~з заявою про реєстрацію дружини за місцем його реєстрації - свідчить про те, що [PERSON] \~\~в період з 2012 року ( про який як початок його не проживання зазначено позивачем) ніколи\~\~ не втрачав та не переривав\~\~інтересу до цього житлового приміщення. Згідно з ч.4\~ст. 9 ЖК Української РСР\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Матеріали справи не містять будь-яких належних та достатніх доказів на підтвердження того, що відповідачі не мешкають в гуртожитку без поважних причин або ж змінили місце проживання на інше. Також матеріали справи не містять доказів, що сам факт реєстрації відповідачів в гуртожитку порушує права позивача. Із наведеного вбачається, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що відповідачі не проживає у спірних кімнатах без поважних причин. Окрім того, позивач не є власником спірної кімнати в гуртожитку та самого гуртожитку в цілому, її звернення до суду із вимогами про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житлом\~є неналежно обраним способом захисту її права. Із врахуванням наведеного суд дійшов висновку, що у позові [PERSON] слід відмовити за безпідставністю вимог. У порядку ст. 141 ЦПК України, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача сплаченого судового збору, у зв`язку з відмовою в позові повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed