Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача [PERSON] 06 травня 2022 року звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ТОВ «ЗАВОД ЗБК», в якому просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток у розмірі 63\~496,38 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві зазначає, що з 27 березня 2014 року по 30 червня 2021 рік він перебував у трудових відносинах з відповідачем де займав посаду начальника енергопотужного цеху. 30 червня 2021 року його було звільнено з займаної посади за згодою сторін відповідно до ст. 36 КЗпП України, що підтверджується наказом №103-к від 30 червня 2021 року. Однак відповідач свої зобов`язання з виплати заробітної плати не виконав, у зв`язку з чим він звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану щорічну відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2021 року у справі № 201/8177/21 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з ТОВ «ЗАВОД ЗБК» заборгованість з невиплаченої заробітної плати в розмір 45\~617,58 грн. середній заробіток за період затримки розрахунку з 01 липня 2021 року по 12 серпня 2022 року (день звернення до суду) в розмірі 14\~075,86 грн. та судові витрати по справі. Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2021 року у справі № 201/8177/21 самостійно ТОВ «ЗАВОД ЗБК» виконано не було, у зв`язку з чим [PERSON] був вимушений звернутися з заявою про примусове виконання рішення суду до приватного виконавця. У повному обсязі рішення суду №201/8177/21 було виконано 17 лютого 2022 року, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження № 68382384 від 17 лютого 2022 року приватного виконавця Осельського Є.С. З урахуванням зазначених обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку з 12 серпня 2021 року (наступний день після подання позовної заяви про стягнення заробітної плати) по 16 лютого 2022 року (день який передував фактичному) 63\~496,38 грн. (а.с.1-7). Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2022 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.30). Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2022 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВОД ЗБК» про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.31-32). 16 червня 2022 року розгляд справи призначено з викликом сторін (а.с. 35). Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися просили слухати справу за їх відсутності. Відповідач про день та час слухання справи були повідомленні належним чином, в судове засідання не з`явилися, заяв, клопотань суду не надали. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. Фактичні обставини встановленні судом [PERSON] з 27 березня 2014 року по 30 червня 2021 рік перебував у трудових відносинах з ТОВ «ЗАВОД ЗБК» де займав посаду начальника енергопотужного цеху, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 13-15). 30 червня 2021 року його було звільнено з займаної посади за згодою сторін відповідно до ст. 36 КЗпП України, що підтверджується наказом №103-к від 30 червня 2021 року (а.с.17). Однак відповідач свої зобов`язання з виплати заробітної плати не виконав, у зв`язку з чим [PERSON] звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану щорічну відпустку та середній заробіток за час затримки розрахунку. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2021 року у справі № 201/8177/21 позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з ТОВ «ЗАВОД ЗБК» заборгованість з невиплаченої заробітної плати в розмір 45\~617,58 грн. середній заробіток за період затримки розрахунку з 01 липня 2021 року по 12 серпня 2022 року(день звернення до суду) в розмірі 14\~075,86 грн. та судові витрати по справі(а.с.19-21) Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2021 року у справі № 201/8177/21 самостійно ТОВ «ЗАВОД ЗБК» виконано не було, у зв`язку з чим [PERSON] був вимушений звернутися з заявою про примусове виконання рішення суду до приватного виконавця. У повному обсязі рішення суду №201/8177/21 було виконано 17 лютого 2022 року, що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження № 68382384 від 17 лютого 2022 року приватного виконавця Осельського Є.С. (а.с.22-23). З урахуванням зазначених обставин позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку з 12 серпня 2021 року (наступний день після подання позовної заяви про стягнення заробітної плати) по 16 лютого 2022 року (день який передував фактичному розрахунку) 63\~496,38 грн. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до положень ч. 1\~ст. 115 КЗпП України\~та\~ст.\~24\~Закону України\~«Про оплату\~праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У відповідності до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в\~статті 116\~цього Кодексу. Згідно із\~ст. 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до\~ст. 117 КЗпП України\~в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена\~статтею 117 КЗпП України\~відповідальність. Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України у п. 20\~постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року № 13, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст. 117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Середній заробіток працівника визначається відповідно до\~статті 27 Закону України «Про оплату праці»\~за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100\~(далі - Порядок). Цей Порядок застосовується, зокрема у випадку, коли згідно з чинним законодавством виплати провадяться виходячи із середньої заробітної плати. Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Згідно з абзацом 1 пункту 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (середньогодинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. З огляду на викладене при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень порядку. При звернені до суду із позовом позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 63\~496,38 грн. Так, заборгованість по заробітній платі позивачу сплачено лише 17 лютого 2022 року. Тобто затримка становить 129 днів з 13 серпня 2021 року (наступний день після подання позовної заяви про стягнення заборгованості по заробітній платі) по 16 лютого 2022 рік (день який передував фактичному розрахунку). Середньоденна заробітна плата позивача становить 485, 34 грн. з розрахунку: Квітень 2021 рік заробітна плата 9\~316,22 грн + травень 2021 рік 10\~097,61 грн =19\~413,83 грн. (заробітна плата за відпрацьовані два місяць) 19\~413, 83 грн. / 40(число відпрацьованих днів) =485,34 грн. Отже середній заробіток за затримку невиплаченої заробітної плати становить 62\~608,86 грн. з розрахунку: 485,34грн. (середньоденна заробітна плата) * 129 (робочих днів)=62\~608,86 грн. Беручи до уваги, що в порушення діючих норм КЗпП України ТОВ «ЗАВОД ЗБК» не був проведений з [PERSON] повний розрахунок при його звільненні, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні і можливість їх частково задоволення в розмірі 62\~608,86 грн.. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд враховує роз`яснення Верховного Суду України, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року, відповідно до якого у разі часткового задоволення позовних вимог працівника про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні суд визначає розмір такого відшкодування з урахуванням розміру спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи. Тобто застосування принципу співмірності при визначенні розміру відшкодування працівникові середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є правом суду. Суд вважає, що при визначенні розміру відшкодування слід врахувати розмір спірної суми та частку, яку вона становила у заявлених вимогах, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком і застосувати принцип співмірності та справедливості. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача ТОВ «ЗАВОД ЗБК» на користь позивача [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 45\~617,58 грн., що дорівнює загальному розміру заборгованості. Вирішуючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 456,18 грн.. Крім того, позивач у випадку задоволення позовних вимог просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000грн., яку підтверджує\~\~Договором з адвокатським об`єднанням «БІЛІ КОМІРЦІ» в особі керуючого партнера Смолова К.В. на професійну правничу допомогу №3/22 05 травня 2022. Відповідно до ч.2\~ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до п.2 ч.1\~ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. За змістом норм\~ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. При цьому згідно статті 30 згаданого Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Враховуючи, що позивачем не надано доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні вимог позивача в частині стягнення витрат на правничу допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial