Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

АТ «Кредобанк» 22 грудня 2021 року звернулося до Приморського районного суду з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором №CL-287567 у розмірі 570049,89 грн., суми сплаченого судового збору та витрат на професійну правову допомогу. В обґрунтування позову зазначено, що 14.08.2020 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-287567, за умовами якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику кредиту, в свою чергу, позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 23.11.2021 р. заборгованість за кредитним договором становить 570049,89 грн., в тому числі 481394,33 грн. тіло кредиту, 88655,56 грн. відсотки. У зв`язку з цим, просить суд стягнути з відповідачки на свою користь вказану заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Ухвалою суду від 11.01.2022 року провадження по даній справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні на 02.02.2022 року. 02.02.2022 року представником відповідачки через канцелярію суду подано клопотання про відкладення розгляду справи. Судове засідання 02.02.2022 р. відкладено на 22.02.2022 р. у зв`язку із неявкою сторін. В судове засідання 22.02.2022 року з`явився представник відповідачки, представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомляв. Представником відповідачки в судовому засіданні заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із веденням із банком перемовин та надання реструктуризації заборгованості, для мирного врегулювання спору. Суд, не виходячи до нарадчої кімнати на місці ухвалив клопотання представника відповідачки задовольнити та відкласти розгляд справи на 20.04.2022 р. 13.04.2022 року представником позивача через підсистему електронний суд подано заяву про розгляд справи за відсутності представника банку. 22.04.2022 року представником відповідачки через електронну пошту суду подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із веденням перемовин з позивачем щодо реструктуризації кредитної заборгованості. В судове засідання 20.04.2022 року сторони не прибули, розгляд справи відкладено на 01.06.2022р. 24.05.2022 року представником позивача через електронну пошту подано заяву про розгляд справи за відсутності представника, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. 01.06.2022 року представником відповідачки через електронну пошту суду подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням в країні військового стану та знаходженням відповідачки та її представника у віддаленій місцевості від міста як тимчасові переселенці, крім того, додатково повідомляв, що з банком продовжується ведення перемовин щодо реструктуризації кредитної заборгованості та вирішенням питання відізвання позову. В судове засідання 01.06.2022 року сторони не прибули, розгляд справи відкладено на 05.07.2022р. 04.07.2022 року через електронну пошту суду подано заяву про перехід із спрощеного провадження без виклику сторін до розгляду в загальному провадженні; клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку. В судове засідання 05.07.2022 року сторони не прибули, розгляд справи відкладено на 31.08.2022р. В судове засідання 31.08.2022 року з`явився представник відповідачки, представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника. Представником відповідачки в судовому засіданні заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із веденням із банком перемовин та надання реструктуризації заборгованості, для мирного врегулювання спору. Суд, не виходячи до нарадчої кімнати на місці ухвалив клопотання представника відповідачки задовольнити та відкласти розгляд справи на 15.09.2022 р. 14.09.2022 року представником позивача через електронну пошту подано заяву про розгляд справи за відсутності представника, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. В судове засідання 15.09.2022 року з`явився представник відповідачки, представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за відсутності представника. Представником відповідачки в судовому засіданні заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи копію заяви відповідачки до банку про згоду на реструктуризацію заборгованості, просив ще раз відкласти розгляд справи, оскільки банк пообіцяв надати відповідь на їх заяву протягом 7 днів. Суд, не виходячи до нарадчої кімнати на місці ухвалив клопотання представника відповідачки задовольнити, долучити до матеріалів справи копії відповіді банку від 01.07.2022 р., заяви відповідачки від 13.09.2022 р. та відкласти розгляд справи на 07.10.2022 р. 05.10.2022 року представником позивача через електронну пошту подано заяву про розгляд справи за відсутності представника, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. 07.10.2022 року представником відповідачки через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи за відсутності відповідача, просив врахувати той факт, що між сторонами досягнуто домовленості щодо реструктуризації боргу, однак, через війну, керівництво Одеського відділення банку переїхало до м. Львова, у зв`язку із чим листування затягується в часі та станом на сьогоднішній день, банк не встиг надати до суду заяву про залишення позову без розгляду у зв`язку із укладенням між сторонами додаткової угоди про реструктуризацію заборгованості. У відповідачки в силу воєнного стану, фінансова спроможність знизилася, у зв`язку із чим сплачувати по графіку платежів за кредитним договором не має можливості. Однак, за новим графіком реструктуризації боргу, відповідачка зможе здійснювати погашення кредиту. У разі ухвалення рішення, просив не стягувати витрати на правничу допомогу заявлену позивачем, оскільки позивач (представник) жодного разу не був присутнім у судових засіданнях та взагалі розмір правничої допомоги є занадто великим та не обґрунтованим. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складення судового рішення 11.10.2022 року. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 14 серпня 2020 року між акціонерним товариством "Кредобанк" та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір №CL-287567, за п. 1 якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому кредитному договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим кредитним договором. Кредит видається виключно на цілі визначені в цьому кредитному договорі (а.с. 4-6). Згідно розділу 2 кредитного договору, позичальник отримав кредит в розмірі 500000 грн., терміном кредитування - 60 місяців терміном до 13 серпня 2025 року. За користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35% річних (п. 4.1 договору). Загальні витрати позичальника за кредитним договором становлять 574562,68 грн. (п. 4.4). Орієнтовна реальна процентна ставка 41,19% річних (п. 4.5). Факт отримання відповідачкою грошових коштів за вищевказаним кредитним договором підтверджено меморіальним ордером №42958765 від 14.08.2020 р. (а.с. 12). Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту №CL-287567 від 14.08.2020 р., станом на 23.11.2021 р. загальна сума заборгованості становить 570049,89 грн., що складається із суми заборгованості за кредитом в розмірі 481394,33 грн., суми заборгованості за відсотками в розмірі 88655,56 грн. (а.с. 11). З виписки руху коштів по рахунку з 14.08.2020 р. по 23.11.2021 р. [PERSON] вбачається, що остання користувалася кредитними коштами та періодично погашала заборгованість (а.с. 13-15). 26.10.2021 р. за вих. №27-26102021-МВП-27 АТ «Кредобанк» на адресу [PERSON] надіслано досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, у якому просили протягом 30 днів, але не пізніше 35 календарних днів з моменту отримання вимоги усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість в розмірі простроченого боргу, у випадку невиконання достроково повернути кредит у повній непогашеній сумі та сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії, а саме 472631,83 грн. строковий борг по тілу, 8762,50 грн. прострочена заборгованість по тілу, 56545,26 грн. строкові проценти, 26117,47 грн. прострочені проценти (а.с. 16). 10.02.2022 р. [PERSON] на адресу АТ «Кредобанк» подано заяву, у якій просила розглянути можливість реструктуризації заборгованості за договором №CL-287567 від 14.08.2020 р., яка виникла у зв`язку з тимчасовими фінансовими труднощами, що не дозволяють йому виплачувати обов`язковий щомісячний платіж у сумі 17143 грн. (а.с. 56-57). 01.07.2022 р. АТ «Кредобанк» на заяву [PERSON] надіслано листа, у якому повідомлено, що банк не може задовольнити прохання щодо призупинення нарахування відсотків та інших обов`язкових платежів за кредитним договором (а.с. 77). 13.09.2022 р. [PERSON] на адресу АТ «Кредобанк» подано заяву, у якій просила розглянути можливість реструктуризації заборгованості за договором №CL-287567 від 14.08.2020 р. (а.с. 76). Доказів щодо надання позивачем реструктуризації суду не надано. Вирішуючи спір суд виходить із наступного. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.1, 3 ЦК України, ст.ст.2, 4-5, 12-13, 19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договори є обов`язковими для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із ст.1046 ЦК України та ст. 1048 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві кредит (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Із змісту ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від зобов`язання або дострокова зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи, що на підставі наданих доказів установлено, що відповідачка [PERSON] взяті на себе зобов`язання за укладеним з банком кредитного договору щодо повернення отриманих коштів, а також процентів за користування кредитом не виконує, сума заборгованості не спростована, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до положень статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. В порядку статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Також, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім судові витрати у виді судового збору в розмірі 8550,75 грн. Окрім того, позивач просить суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 74727,4178 гривень. Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч.3,4,5 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з ч.ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом установлено, що представництво позивача було доручено Адвокатському об`єднанню «Бізнес і право», представником якого був [PERSON] , який здійснював свої повноваження на підставі ордеру серії КС № 573217 від 16.06.2020 року. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Аксіліум» в особі керуючого партнера Мужика Н. та АТ «Кредобанк»; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльність Мужика Н.Т.; копію довіреності № 12201 від 26.10.2021 року, надана АТ «Кредобанк» [PERSON] . Суд враховує правову позицію висловлену у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи). На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Разом з тим, до позовної заяви не додано документів, що свідчать обґрунтованість вказаної в позові суми таких витрат, про оплату вказаної суми гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, також не надано детального опису виконаних робіт з їх вартістю. У зв`язку з відсутністю документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, суд дійшов висновку про відмову у стягненні з відповідача витрат на професійну правничу допомогу. З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial