Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказуючи, що на підставі Договору дарування, посвідченого 12.09.1995 року нотаріусом Першої Державної нотаріальної контори Бурдаченко Є.К. подарувала їй 7\\12 часток житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстровий номер 1-2697, який зареєстровано у ММБТІ 02.10.1995 року за № 404. Маючи намір реалізувати свої права власника щодо належного їй будинку, було встановлено, що її прізвище у вказаному договорі помилково вказано як « [PERSON] », тоді як у паспорті її прізвище значиться як « [PERSON] ». 22.09.2021 року Перша Державна нотаріальна контора листом за номером 1073\\01-16 повідомила про неможливість виправлення помилки у прізвищі. Заявник просила про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін. Суд приходить до наступного. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про вставлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. У відповідності із п.4 ч.1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої , зазначені в документі, не збігаються з ім`ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документу, в якому допущені помилки у прізвищі, імені по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявнику подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація , яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.28 ЦК України, фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по-батькові, якщо інше не випливає із закону, звичаю національної меншини, до якої вони належать. Згідно ч.ч.1,3 ст. 294 ЦК України, фізична особа має право на і`мя. У разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправленим. Причиною неможливості одержання або відновлення документі, що посвідчують цей факт є те, що Першою Миколаївською Державною нотаріальною конторою повідомлено про неможливість виправлення помилки. Також дарувальник- [PERSON] , яка є матір`ю обдарованої, померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Доказами, що підтверджують вказаний факт є паспорт громадянина України серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] картка фізичної особи- платника податків із РНОКПП. Пенсійне посвідчення № [NUMBER] від 08.06.2017 року. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу, що необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають з цього факту. Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку, що є підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності заявнику договору дарування.

Outcome: approved