Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

Згідно з\~поданим позовом\~в останньому\~заявлено вимогу\~про визначення\~ додаткового строку у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері позивача [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що вона проживала разом із матір`ю, оскільки вона потребувала постійного догляду, та її смерть досить сильно похитнула здоров`я позивача, вплинула на психологічний стан позивача. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, зі сплавом місячного терміну після смерті матері, позивач вирішила звернутися до нотаріальної контори для написання заяви про прийняття спадщини, та 02.11.2020 р. позивач звернулася до державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонської Т.О. із завою про прийняття спадщини з долученням до вказаної заяви необхідних документів (свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть, договору купівлі-продажу квартири, витягу про реєстрацію права власності). Проте, нотаріус на вказаній заяві не проставила відмітку, при цьому послалась на зайнятість та наголосила про необхідно з`явитись у квітні 2021 року вже для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері. Позивач вважала, що вже на той момент спадкова справа була заведена нотаріусом, виходячи з пояснень, які надала [PERSON] та її завірянь, про те, що позивача є єдиним спадкоємцем та жодних питань щодо оформлення спадщини не виникне. Перебування позивача саме в цей день - 02.11.2020 року у державного нотаріуса Гайворонської Т.О. підтверджується відповіддю від 25.08.2021 року №2731/02-14 на заяву від 12.08.2021 року, з якої вбачається, що саме в цей день (02.11.2020) позивачем було отримано у [PERSON] за реєстровим №3-888 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] . 24 квітня 2021 р. позивач прийшла до нотаріуса Гайворонської Т.О. для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері. Однак, нотаріус Гайворонська Т.О. запропонувала звернутися до іншого нотаріуса цієї ж нотаріальної контори - [PERSON] у зв`язку із зайнятістю та вирішенням адміністративних питань. Державний нотаріус Єремсєва А.В. здійснила перевірку у Спадковому реєстрі інформації щодо наявності спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , та пояснила, що така справа на день звернення (24.04.2021) не заведена. Безпосередньо вже нотаріусом Єремеєвою А.В. в подальшому була заведена спадкова справа (номер у спадковому реєстрі 67578815), що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі щодо спадкодавця [PERSON] , сформований 28.04.2021 року. З приводу неправомірних дій нотаріуса Гайворонської Т.О. позивачем 30.06.2021 року подавалась заява до Головною територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з проханням розібратись у ситуації, яка виникла з вини державного нотаріуса Гайворонської Т.О., на що була надана відповідь про відсутність законних підстав у обласного управління Мін`юсту втручатись у справи будь-якого нотаріуса. 24 серпня 2021 року державний нотаріус Сремеєва А.В. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємець звернулась із заявою про прийняття спадщини з пропущенням шестимісячний строку звернення, а також не надала доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач просить врахувати, що не по своїй вині вимушена звертатись до суду за захистом своїх прав, як спадкоємця, та звернути увагу, що строк пропущено на 28 днів, тобто не вбачається свавільного ігнорування нею визначених законодавством строків, тим більш з урахуванням описаної ситуації, врахував моральний та психологічний стан після втрати найріднішої людини - матері, однак, необхідність при цьому з «холодною головою» аналізувати всі дії, які вчиняє фахівець з юридичною освітою, в даному випадку - державний нотаріус Гайворонська Т.О. Позивач просила розглядати справу у її відсутності (а.с. 4). На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 30). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору на стороні позивача, державний нотаріус Шостої дніпровської Державної нотаріальної контори Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гайворонська Т.О. в окремо наданій заяві просила про розгляд справи у її відсутності (а.с. 27, 29). Як встановлено судом на підставі свідоцтва про смерть, виданого 01.10.2020 р. Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6). Позивач є донькою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 9). Місце проживання позивача зареєстровано за наступною адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). За життя [PERSON] на праві власності належала квартира [ADDRESS] , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 5, 13, 17). Постановою державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Єремеєвої А.В. від 25.08.2021 р. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 11). Згідно з вказаною постановою державного нотаріуса, відповідно до поданих документів та інформації, наявної у спадковій справі, спадкоємиця у встановлений законом шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулась. Доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не надала (а.с. 11). Відповідно до заяви [PERSON] , остання 02.11.2020 р. зверталася до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори із письмовою заявою про прийняття спадщини та долучала наступні документи: свідоцтво про народження, свідоцтво про смерть, договір купівлі-продажу, витяг про реєстрацію права власності (а.с. 8). Вказана заява не була зареєстрована у Шостій дніпровській державній нотаріальній контор. Згідно з відповіддю в.о. зав. Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Єремеєвої А.В. від 25.08.2021 р., 02.11.2020 р. за реєстровим номером 3-888 [PERSON] , державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори, видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на ім`я його доньки [PERSON] (а.с. 12). 30.06.2021 р. [PERSON] зверталася із заявою до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на дії державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Гайворонської Т.О., зазначаючи, що в листопаді 2020 р. вона (тобто [PERSON] ) звернулася до нотаріуса [PERSON] та остання видала свідоцтво про право на спадщину після смерті батька позивача, а за свідоцтвом про право на спадщину після смерті матері позивача порадила прийти у квітні 2021 р. 24.04.2021 р. [PERSON] завітала до нотаріальної контори, та від іншого нотаріуса цієї нотаріальної контори дізналася про пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини. У відповіді від 26.07.2021 р. за підписом першого заступника начальника Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) О.Захарової срез іншого повідомлено, що [PERSON] особисто звернулася до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована належним чином о 10 годині 24 хвилин 28.04.2021 р. за №756, що свідчить про порушення [PERSON] вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України (а.с. 20). Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту права позивача на прийняття спадщини (в порядку спадкування за законом) та регулюються ч. 2 ст. 1220, ст.ст. 1216, 1217, 1218, ч. 1 ст. 1269, ч. 3 ст. 1272 ЦК України, п.п. 1, 2, 3 частини першої статті 34, ст. 63 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (п. 1.2, п. 2.1, п. 3.2 гл. 10 розділ ІІ). Дослідив докази, надані у порядку ст. 76 80 ЦПК України, в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (Постанова Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 697/2052/17-ц (№ 61-3014св19). Час відкриття спадщини\~визначається ч.\~2 ст.\~1220 ЦК України як день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом, та до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК\~України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Предметом спору є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивачеві, оскільки остання після смерті своєї матері, будучи її спадкоємцем за законом, пропустила строк для прийняття спадщини та, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказувала, що насправді вона вчасно звернулася до нотаріуса із відповідною заявою, яка (тобто заява), як вона вважала, була прийнята. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок №296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Відповідно до п. 2.1 глави 10 розділу II зазначеного вище Порядку №296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку № 296/5). Вказаний обов`язок з боку нотаріуса не був виконаний. Як встановлено судом, у листопаді 2022 р. спадкова справа за заявою позивача про прийняття спадщини після померлої [PERSON] не була заведена. В той же час [PERSON] 02.11.2020 р. державним нотаріусом Шостої дніпровської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , що встановлено судом на підставі відповіді в.о. зав. Шостої дніпровської державної нотаріальної контори Єремеєвої А.В. від 25.08.2021 р. (а.с. 12). Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Принцип «пропорційності»\~тісно пов`язаний\~із принципом\~верховенства права:\~принцип верховенства\~права є\~фундаментом,\~на якому\~базується принцип\~«пропорційності»,\~натомість принцип\~«пропорційності» є\~умовою реалізації\~принципу верховенства\~права і\~водночас його\~необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, безпосередньо дослідивши зібрані докази, оцінивши їх на предмет належності і допустимості кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, приходить до висновку, що позивачем пропущений незначний строк для подання заяви про прийняття спадщини (8 днів), пропуск вказаного строку обумовлений, у тому числі, нероз`ясненням з боку нотаріуса спадкоємцю права подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку №296/5) та про відповідні наслідки, адже 02.11.2000 р. [PERSON] була присутня в нотаріальній конторі та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , позивач вважала, що її заява про прийняття спадщини з додатками прийнята, тобто цей строк позивачем пропущений з причин, які визнаються судом поважними, позивач є єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] , тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved