Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

22 вересня 2021 року представник позивача - адвокат Вітів В.А. звернувся в Дубенський районний суд Рівненської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 157341 грн. 66 коп. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 15 квітня 2021 року, приблизно о 18 год. 00 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Mercedes-Benz, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Київ-Чоп, зі сторони м. Київ у напрямку м. Львів, на 349 км., що в межах Рівненського району Рівненської області, поблизу с. Дібрівка, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не обрала безпечної швидкості руху, в результаті чого допустила зіткнення з попутним автомобілем Mazda 3, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , після зіткнення, автомобіль Mazda 3, перебуваючи в некерованому стані, продовжуючи рух далі, допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , після чого автомобіль Volkswagen Tiguan, перебуваючи у некерованому стані, продовжуючи рух далі, допустив зіткнення з автомобілем Ford Mondeo, реєстраційний номер [NUMBER] . Внаслідок зіткнення вищеперераховані автомобілі отримали механічні пошкодження. Розмір матеріальної шкоди заподіяної позивачу в результаті пошкодження її транспортного засобу Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер [NUMBER] при вказаній ДТП становить 287341 грн. 66 коп., частину якої відшкодовано за рахунок страхової виплати в розмірі 130000 грн. 00 коп. Розмір невідшкодованої шкоди становить 157341 грн. 66 коп. Оскільки, [PERSON] в добровільному порядку не погоджується сплачувати невідшкодовану частину заподіяної шкоди позивач вимушена звернутися за захистом свого права до суду. 01 жовтня 2021 року, за клопотанням представника позивача, Дубенським міськрайонним судом Рівненської області вкзана позовна заява направлена за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області. 22 жовтня 2021 року дана позовна заява прийнята до розгляду Рівненським районним судом Рівненської області та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. 26 січня 2022 року, за клопотанням представника позивача, Рівненським районним судом Рівненської області замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . 20 квітня 2022 року підготовче провадження у даній справі закрите та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, уповноважила представляти свої інтереси представника - адвоката Вітіва Віталія Антоновича. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився подав до суду письмові пояснення, в яких просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача. В поданих письмових поясненнях вказує на те, що він та його довіритель позовні вимоги підтримують повністю, щодо заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання 14 липня 2022 року на 14 год. 00 хв., повторно 08 вересня 2022 року на 14 год. 00 хв. та 11 жовтня 2022 року на 14 год. 00 хв. не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без її участі не подала, відзив на позов не подала. Згідно вимог ч. 1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Ознайомившись із позовною заявою, дослідивши в судовому засіданні докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню повністю. Так, 15 квітня 2021 року, приблизно о 18 год. 00 хв. [PERSON] керуючи автомобілем Mercedes-Benz, реєстраційний номер [NUMBER] , рухаючись по автодорозі М-06 Київ-Чоп, зі сторони м. Київ у напрямку м. Львів, на 349 км., що в межах Рівненського району Рівненської області, поблизу с. Дібрівка, проявила неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не обрала безпечної швидкості руху, в результаті чого допустила зіткнення з попутним автомобілем Mazda 3, реєстраційний номер [NUMBER] , який після зіткнення, перебуваючи в некерованому стані, продовжуючи рух далі, допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер [NUMBER] , який після зіткнення, перебуваючи у некерованому стані, продовжуючи рух далі, допустив зіткнення з автомобілем Ford Mondeo, реєстраційний номер [NUMBER] , чим порушила вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини підтверджується постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 29 липня 2021 року, яка набрала законної сили 10 серпня 2021 року (а.с. 9-12). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В силу положень зазначеної норми, суд вважає доведеним те, що вищеописана дорожньо-транспортна пригода мала місце та трапилась з вини відповідача. Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , право власності на автомобіль Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстроване за [PERSON] (а.с. 113). Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №150 від 24 червня 2021 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження під час ДТП, що трапилася 15 квітня 2021 року, складає 287341 грн. 66 коп. (а.с. 18-128). Як зазначає позивач, частину вказаної шкоди в розмірі 130000 грн. 00 коп. їй відшкодовано страховою виплатою, однак жодного доказу на підтвердження даної обставини суду не надано, а відповідно суд вважає її недоведною. Оскільки, дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини відповідача [PERSON] , розмір заподіяної шкоди, яку просить стягнути позивач, підтверджено відповідним висновком судової автотоварознавчої експертизи, суд приходить до переконання, що позов в частині відшкодування матеріальної шкоди є обґрунтованим та доведеним і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу вимог ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 1573 грн. 42 коп., що підтверджується квитанцією №40506 від 24 вересня 2021 року, а відповідно він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. Поряд з цим, як вбачається із Договору №150-21 від 07 червня 2021 року про виконання судової експертизи та квитанції до прибуткового касового ордеру №150, проведення судової автотоварознавчої експертизи було замовлено та оплачено в розмірі 3000 грн. 00 коп. [PERSON] , а не позивачем. Також, відсутні будь які докази того, що [PERSON] діяв від імені або за дорученням позивача, а відповідно суд приходить до переконання про відсутність підстав для віднесення таких витрати до судових витрат позивача та вважає за необхідне відмовити у стягненні їх з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved