Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

17.09.2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення частки у праві спільної сумісної власності. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.09.2021 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.09.2022 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; відзив відповідачем не подано, у зв`язку з чим, за відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, справа розглядається в порядку\~ст. 280 ЦПК України\~шляхом ухвалення заочного рішення на підставі доказів, що є у справі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва 06.06.2005 року визнано договір купівлі-продажу 14/100 частки домоволодіння [ADDRESS] , укладений між продавцем [PERSON] та покупцями [PERSON] , [PERSON] зареєстрований 14.12.1999 року №36 на Товарній біржі «Едвайс-Ріелті» в м. Миколаєві дійсним. Як вбачається з свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 15.08.2019 року виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частку домоволодіння з господарськими будівлями та спорудам [ADDRESS] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на частку зазначеного вище домоволодіння позивач, як чоловік померлої, звернувся до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Коханенко О.Г. Постановою від 14.09.2021 року виданою приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Коханенко О.Г. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , було відмовлено оскільки, при правовій оцінці правовстановлюючих документів встановлено, що частки у праві власності кожного із власників не вказані, тому неможливо встановити розмір частки, яка належала спадкодавцю. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна співвласниками домоволодіння за адресою: [ADDRESS] також є [PERSON] 25/100 частки, [PERSON] 13/100 частки, [PERSON] 16/100 частки, [PERSON] 32/100 частки. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно із ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У відповідності до положень п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Згідно розяснень, наданих Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.4 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Так, зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованихЗаконом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Таким чином, оцінивши надані та здобуті докази по справі суд вважає, що померлій [INFO] [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належало 14/100 часток домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , а тому за [PERSON] та [PERSON] необхідно визначити по 7/100 часток даного домоволодіння за кожним. На підставі викладеного,

Outcome: approved