Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-10 00:00:00

6 вересня 2022 року позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що 31 грудня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №145. Спільне подружнє життя у сторін не склалось, оскільки у них з відповідачем різні характери, погляди на сімейне життя та сімейні цінності. В листопаді 2020 року позивачу стало відомо, що відповідач на протязі багатьох років має інтимний зв`язок з іншою жінкою. З 21 червня 2022 року сторони проживають окремо, не пов`язані спільним побутом, спільного господарства сторони не ведуть. Оскільки, подальше збереження шлюбу та примирення є не можливими, позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Після отримання судом відповіді на запит у порядку частини шостої статті 187 ЦПК України щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, ухвалою суду від 9 вересня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29 вересня 2022 року о 09:30 год. Ухвалою суду від 29 вересня 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду на 11 жовтня 2022 року 09:00 год. 29 вересня 2022 року до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання призначене на 11 жовтня 2022 року сторони не з`явились, про час та місце розгляду справі повідомлялись належним чином, про що свідчать розписка та довідка про доставку смс-повідомлення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка про доставку смс-повідомлення. Згідно частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] з 31 грудня 2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 31 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Іванківського міжрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №145. Як зазначає позивач, шлюбне життя з відповідачем не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та сімейні цінності. В листопаді 2020 року позивачу стало відомо, що відповідач на протязі багатьох років має інтимний зв`язок з іншою жінкою. Примирення є неможливим. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їхнім інтересам. Як убачається із заяви, судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Outcome: approved