Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

23.06.2022 представник позивача [PERSON] - адвокат Брона М.В. звернулася до Старосамбірського районного суду Львівської області із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати за [PERSON] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS], РНОКПП [NUMBER] ) право власності на земельну частку (пай) площею 1,93 га в порядку спадкування після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що [INFO] помер [PERSON] , внаслідок смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно та спадкоємицею першої черги за законом після смерті якого є його донька - [PERSON] . Вказує, що з метою належного оформлення своїх спадкових прав [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька - [PERSON] у Старосамбірську державну нотаріальну контору, в якій було заведено спадкову справу проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - [PERSON] на земельну частку (пай) площею 1,93 га, розташовану в ТзОВ ім. Шевченка в селі Сусідовичі Старосамбірського району Львівської області у зв`язку з відсутністю у неї оригіналу правовстановлюючого документу та рекомендовано було звернутись до суду за вирішенням даного питання. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2022 року справа передана для розгляду судді Кушніру А.В. Ухвалою судді від 07.07.2022 відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження. Ухвалою судді від 17.08.2022 витребувано у Старосамбірської державної нотаріальної контори Львівської області належним чином засвідчену в установленому порядку копію матеріалів спадкової справи №167/2022, заведеної 07.06.2022 після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (номер у спадковому реєстрі - 69352161). Ухвалою суду від 12.09.2022 закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник - адвокат Брона М.В. не з`явилися, від адвоката Брони М.В. надійшла заява, в якій остання просить провести розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області Янів Г.Б. у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечила. Представник третьої особи Старосамбірської державної нотаріальна контора у судове засідання не з`явився, 15.07.2022 надіслала на адресу суду заву в якій просить справу розглядати у її відсутності. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, з огляду на таке. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.12.1995 року (а.с.6), відкрилася спадщина на належне йому майно. Позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 24.11.1979 року (а.с. 7), а також копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 28.01.1999 року, згідно якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). Із листа Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області № 02-08/308 від 21.06.2022 року, встановлено, що згідно Книги сертифікатів по Сусідовицькій сільській раді за гр.. [PERSON] , [INFO]., який проживав у [ADDRESS], був зареєстрований сертифікат на право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності ТзОВ ім. Шевченка серії ЛВ 035965 за № 432 від 02.06.1995 року (а.с.11). З копії матеріалів спадкової справи №167/2022, заведеної Старосамбірською державною нотаріальною конторою Львівської області, вбачається, що таку почато 07.06.2022 року, після смерті [PERSON] , заповіту останній не залишив та на спадщину претендує [PERSON] , [INFO] яка була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем на час його смерті (а.с.34-50). Дружина спадкодавця - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] , які б претендували на спадщину, крім позивача, немає. Відповідно до листа завідувача Старосамбірської державної нотаріальної контори № 505/02- 14 від 07.06.2022 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - [PERSON] на земельну частку (пай) площею 1,93 га, розташовану в ТзОВ ім. Шевченка в селі Сусідовичі Старосамбірського району Львівської області у зв`язку з відсутністю у неї оригіналу правовстановлюючого документу (а.с.10). В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну частку (пай), позивач не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі вищевказаними письмовими доказами. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. У відповідності з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. Оскільки, правовідносини з приводу спадкування виникли у 1995 році то відповідно до Перехідних положень ЦК України 2003 року регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положеньЦК, правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. В абзацах 2, 3 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 надано роз`яснення з приводу застосування правила книги шостої ЦК України до спадкових правовідносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України (435-15), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР (1540-06), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК (435-15) і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Відповідно до ст.ст.525 та 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Відповідно до ч.1 ст.529 цього кодексу при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 113 Інструкції, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 р. N 18/5 «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», діючої на час виникнення спірних правовідносин, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. За змістом положень ст.ст.560, 561 цього кодексу спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Практика Верхового Суду України (п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З огляду на наведені положення закону та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд вважає, що після смерті спадкодавця [PERSON] належна йому спірна земельна частка (пай), перейшла за загальними правилами спадкування за законом до його дочки [PERSON] (позивача у справі), як до єдиного спадкоємця за законом першої черги спадкування, що прийняла спадщину, оскільки остання фактично вступила у володіння спадковим майном. Однак, зважаючи на те, що у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дану земельну частку (пай), тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. Таким чином, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позовних вимог

Outcome: approved