Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-26 00:00:00

представник позивачів звернувся до суду із заявою, про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, а саме: про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі\~4\~500 грн. в користь [PERSON] та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі\~4\~500 грн. в користь [PERSON] . В обгрунтування заяви покликається на те, що 09.09.2022 року Сихівським районним судом м.Львова ухвалено рішення, яким задоволено позов [PERSON] та [PERSON] та вирішено стягнути з відповідача на користь позивачів страхове відшкодування в розмірі по 18\~000 грн. в користь кожного. Заяву з приводу судових витрат позивачами зроблено у строк, встановлений ч.8 ст.141 ЦПК України, відповідна заява міститься у позовній заяві. Проте, просить поновити строк подання доказів щодо розміру витрат, оскільки рішення суду від 09.09.2022 року по справі № 464/2693/22 було ухвалено без участі позивачів та представника, а про результат розгляду справи позивачі дізналися лише 16.09.2022 року, а тому вважає причини не подання доказів у встановлений законом строк є поважними. Положеннями ст.ст.141,270\~ЦПК України не передбачено обов`язкового виклику учасників справи в судове засідання для вирішення щодо ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, а тому суд вирішує подану заяву без виклику учасників справи в судове засідання та згідно з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали заяви представника позивачів про ухвалення додаткового рішення та матеріали цивільної справи № 464/2693/22, суд приходить до наступного висновку. Рішенням Сихівського\~районного суду\~м.\~Львова від\~09.09.2022 року задоволено позов [PERSON] \~та [PERSON] та вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в користь [PERSON] 18\~000\~(вісімнадцять тисяч) грн. страхового відшкодування. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в користь [PERSON] 18\~000\~(вісімнадцять тисяч) грн. страхового відшкодування. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в дохід\~держави 992\~грн.\~40\~коп.\~судового збору. У позовній заяві позивачами заявлено про понесення позивачами судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовна сума яких до 10 000 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно із ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів. рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Враховуючи те, що позивачами заяву з приводу судових витрат зроблено у строк, встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України, а визначений законодавством процесуальний строк подання доказів на підтвердження розміру судових витрат ними пропущено з поважних причин, відтак, такий слід поновити. Із урахуванням наведених норм та викладених обставин, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення у цивільній справі щодо розподілу судових витрат. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 2 ст.\~137\~ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст.\~137\~ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 4 статті 137\~ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно із п. 2 ч. 3 ст.\~141\~ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. Частиною 5 ст.\~137\~ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Встановлено, що правнича допомога позивачам надавалась адвокатом Заставним Р.А. (Адвокатське об`єднання «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч») відповідно до договорів про надання професійної правничої (правової) допомоги № Ж «732/ та Ж «733/ від 19.10.2021. Разом із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу представником позивачів адвокатом Заставним Р.А. подано до суду: Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № Ж «732/ від 19.10.2021, укладений між АО «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» та [PERSON] , Договір про надання професійної правничої (правової) допомоги № Ж «733/ від 19.10.2021, додаток №1 до вказаного договору, укладений між АО «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Автопоміч» та [PERSON] , додаток №1 до вказаного договору, а також детальний опис робіт (наданих послуг) від 21.09.2022. Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи складність справи та обсяг послуг, наданих адвокатом, час, витрачений на надання відповідних послуг, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] витрат на професійну правничу допомогу у розмірі по 4500 грн. в користь кожного.

Outcome: approved