Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якого дії адвокат Коневалик А.В., звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ.КООП» та просить стягнути з відповідача на його користь відшкодування витрат на лікування в розмірі 173\~724, 84 гривень; 8686,24 гривень моральної шкоди та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог\~вказує,\~що внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди (далі\~-\~ДТП)\~04.01.2021\~отримав тілесні\~ушкодження,\~які викликали\~тривалий розлад\~здоров`я і\~не є\~небезпечними для\~життя.\~Внаслідок ДТП\~зазнав моральних\~страждань та\~поніс витрати\~на лікування\~від отриманих\~травм.\~У зв`язку\~з тим,\~цивільно-правова\~відповідальність водія\~автомобіля «FORD\~MONDEO»\~ \~ [PERSON] ,\~який вчинив\~ДТП,\~була на\~той момент\~застрахована у\~ПАТ «Страхова група «Ю.БІ.АЙ.КООП» згідно полісу №АР554368, [PERSON] звернувся до останньої із заявами про виплату страхового відшкодування, пов`язаного з витратами на лікування у розмірі 173 724,84 гривень і моральної шкоди у розмірі 8 686,24 гривень, проте по даний час виплати страхового відшкодування не було. Зазначає, що згідно вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на її володільця. З обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, ДТП трапилось внаслідок порушення [PERSON] Правил дорожнього руху (далі - ПДР), тому відповідач, який застрахував цивільно-правову відповідальність водія [PERSON] , зобов`язаний відшкодувати витрати на лікування та моральну шкоду позивачу. Провадження у справі відкрито 12.05.2022 року, справу постановлено розглядати у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.08.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 14.09.2022 року. Позивач та його представник у судове засідання 14.09.2020 не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримують, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду повернулося рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Розгляд справи відкладено. У судове засідання 29.09.2020 позивач та його представник не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи телефонограмою. Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Згідно ч.3\~ст.131\~ЦПК України\~учасники судового\~процесу зобов`язані\~повідомляти суд\~про причини\~неявки у\~судове засідання.\~У разі\~неповідомлення суду\~про причини\~неявки вважається,\~що учасники\~судового процесу\~не з`явилися\~в судове\~засідання без\~поважних причин. Відповідач про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, отже вважається таким, що не з`явився в судове засідання без поважних причин. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України, заочного рішення. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач не скористався правом на подання відзиву в порядку ст.178 ЦПК України, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами справи, що відповідає вимогам ч.8 ст.178 ЦПК України. Упостанові Верховного Суду від 5 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено, що згідно з ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням розумності положення ч. 5 ст. 268 ЦПК України слід розуміти так: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати в резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте в разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не збігатимуться, це не є порушенням прав сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зазначає наступне. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 04.01.2021, близько 21:01 год, на автодорозі Р-20 Снятин-Тязів, 33 км 100 м, електроопора 33/83 трапилось ДТП за участю [PERSON] , який керував автомобілем FORD MONDEO, номерний знак [NUMBER] , пасажиром якого був позивач - [PERSON] . Наведене підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №3021006614608451 від 04.01.2021, складеною інспектором відділення поліції №3 (м. Городенка) Івано-Франківської області Матулою Р.П. Внаслідок ДТП позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Зазначені обставини підтверджуються копією обвинувального акту від 14.05.2021 у кримінальному провадженні №12021091150000008 від 05.01.2021, згідно якого унаслідок порушення [PERSON] ПДР сталася ДТП, внаслідок якої пасажир [PERSON] , [INFO] , житель [ADDRESS] отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох сідничних кісток, лонної кістки справа зі зміщенням, закритого багато уламкового перелому верхньої третини правого стегна зі зміщенням, розриву лонного та крижово-здухвинного зчленувань справа, що відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечним для життя. Відповідно до полісу за № АР0554368 станом на 04.01.2021 року цивільно-правова відповідальність [PERSON] , як власника транспортного засобу FORD MONDEO, номерний знак [NUMBER] , була застрахована у АТ «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП». 05.04.2021 року потерпілий [PERSON] звернувся до вказаної страхової компанії з повідомленням про ДТП, яка трапилось 04.01.2021, та подав заяву про виплату страхового відшкодування, пов`язану з витратами на лікування у розмірі 173724,84 гривень та моральної шкоди. До заяви про виплату страхового відшкодування позивач надав виписку із медичної карти, виписку-епікриз, листки лікарських призначень, рахунки на оплату медичних послуг, копії рахунків-фактур та квитанцій про оплату медичних послуг та препаратів. Даних щодо сплати витрат на лікування відповідачем у матеріалах справи немає. У пункті 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону). У пунктах 24.1-24.3 статті 24 Закону передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті. Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial