Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~ суду\~ з\~ заявою, в\~ якій\~\~ просить\~ встановити\~ той\~ факт, що\~ [PERSON] , який помер [INFO] є її сином. Заява мотивована тим, що [INFO] помер її син [PERSON] .\~ Після його смерті вона звернулась до Пенсійного фонду України в Черкаській області з метою оформлення пенсії по втраті годувальника. Під час оформлення необхідних документів їй повідомили, що в свідоцтві про народження та свідоцтві про смерть сина міститься розбіжності в його по батькові « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». Оскільки вона не може встановити факт родинних зв`язків поза судовим шляхом то змушена звернутись із даною заявою до суду. Просила суд встановити факт родинних стосунків, оскільки це має юридичне значення для подальшого оформлення пенсії. Заявниця [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак надала до суду заяву в якій просила суд провести розгляд справи у її відсутність. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в судове засідання не з`явилась, однак направила до суду заяву в якій вказала, що просить провести розгляд справи у\~ її відсутність. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні викладений в ч.1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним (ч. 2 ст. 315 ЦПК України). Згідно з п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Заявниця [PERSON] посилаючись на те, що вона не може оформити пенсію по втраті годувальника після смерті свого сина [PERSON] , оскільки за наявними у неї документами не можливо прослідкувати родинний зв`язок, тому просить суд встановити факт родинних відносин між нею та померлим [INFO] [PERSON] . Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Пунктом 4.1. Наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ № 296/5 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» встановлено, що при видачі свідоцтва на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва. Відповідно до п. 4.2. Наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29 березня 2022 року вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.21). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28 квітня 1970 року вбачається, що батьком [PERSON] вказано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.5). З копії витягу з наказу від 29 березня 2022 року вбачається, що по батькові [PERSON] , який загинув [INFO] зазначено « [PERSON] » (а.с. 6). Таким чином, дослідженні судом матеріали справи дозволяють стверджувати, що померлий [INFO] [PERSON] є сином [PERSON] , а зазначеня по батькові померлого [PERSON] без зазначення апострофу є помилкою під час видачі свідоцтва про смерть. Отже на думку суду той факт, що заявниця [PERSON] є рідною матір`ю померлого [INFO] [PERSON] \~ є доведеним. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем, часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або з паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, з якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Заявниця позбавлена можливості встановити факт у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, оскільки підтверджує її право на отримання пенсії по втраті годувальника після смерті сина, а тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved