Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивач [PERSON] подала на розгляд суду позовну заяву до [PERSON] та [PERSON] (відповідачів), у якій просить суд ухвалити рішення, яким: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стосовно дитини [PERSON] , [INFO] ; призначити опікуном малолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] [INFO] є бабусею [PERSON] , [INFO] , батьками якого є [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Онук [PERSON] проживає з позивачем та її чоловіком з осені 2016 року і перебуває на їх повному матеріальному утриманні. Мати відмовилась від свого сина, що підтверджується її письмовою заявою від 06.05.2019, написаною у присутності сільського голови [PERSON] . Батько онука - [PERSON] засуджений вироком Сокальського районного суду Львівської області від 05.08.2019 за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 (ти) років позбавлення волі. На даний час відбуває покарання у Державній установі Львівська установа виконання покарань (№19). Батько дитини не виконував свої батьківські обов`язки по вихованню сина і до позбавлення волі. Оскільки відповідачі не беруть жодної участі у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , не займаються його розвитком, не підтримують матеріально, не дбають про його духовний та фізичний розвиток, навчання, матеріально не забезпечують, та протягом тривалого часу діють всупереч інтересам дитини, тим самим позбавляють його на належне батьківське виховання та утримання, а вказані обов`язки виконує позивач з чоловіком, просить позов задовольнити. Відповідачі правом на подання відзиву не скористалися. У судове засідання сторони участі уповноважених представників не забезпечили. Заяви та клопотання учасників справи 28.12.2021 відповідачем - [PERSON] , який відбуває покарання в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» та якому згідно розписки від 20.12.2021 вручено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі з копією позовної заяви з додатками, на розгляд суду (в.о. начальника установи А. Головінова) подано письмові пояснення, за змістом яких останній підтримує позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав по відношенні до його сина [PERSON] повністю (а.с.44-46). 05.01.2022 позивач подала на розгляд суду заяву про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача службу у справах дітей Червоноградської районної державної адміністрації Львівської області (а.с.48). 26.01.2022 на розгляд суду поступило клопотання служби у справах дітей Червоноградської районної державної адміністрації Львівської області про заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - службу у справах дітей Червоноградської районної державної адміністрації Львівської області на належну третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування Сокальської міської ради Львівської області (вул. Шептицького, 44, м. Сокаль, Львівської області) (а.с.60). 16.03.2022 на розгляд суду поступила заява Сокальської міської ради Львівської області про скерування на адресу органу опіки та піклування Сокальської міської ради Львівської області примірника позовної заяви з додатками, які дадуть можливість надати об`єктивний висновок щодо доцільності або недоцільності позбавлення батьківських прав відповідачів у справі (а.с.79). 16.03.2022 Службою у справах дітей Червоноградської РДА у Львівській області на розгляд суду подано клопотання про розгляд справи без участі їх представника (а.с.80). 03.05.2022 на розгляд суду відділом «Служба у справах дітей» Сокальської міської ради Львівської області скеровано матеріали з висновком про можливість гр. [PERSON] виконувати обов`язки опікуна, піклувальника (а.с.91-95). 04.05.2022, 10.05.2022, 31.05.2022, 13.07.2022, 28.09.2022 Органом опіки та піклування Сокальської міської ради Львівської області подано заяви про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, без участі представника Сокальської міської ради Львівської області (а.с.96, 107, 115, 123, 158). 10.05.2022 на розгляд суду Сокальською міською радою Львівської області надано рішення виконавчого комітету «Про затвердження висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав» та висновок органу опіки та піклування Сокальської міської ради Львівської області про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.108-109). 28.09.2022 на розгляд суду поступило клопотання Радехівської міської ради про відкладення розгляду справи у зв`язку з відрядженням спеціаліста Сектору «Служба у справах дітей» Радехівської міської ради Львівської області до м. Львова (а.с.156). 19.10.2022 позивачем - [PERSON] , представниками Радехівської міської ради Львівської області та Органу опіки та піклування Сокальської міської ради Львівської області на розгляд суду подано заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.174-176). Процесуальні дії у справі Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 15.11.2021 цивільну справу №459/3122/21 передано Радехівському районну суду Львівської області за підсудністю (а.с.32-33). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 13.12.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.38-39). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 05.01.2022 до участі у справі №459/3122/21 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Службу у справах дітей Червоноградської РДА Львівської області, підготовче засідання відкладено (а.с.49-50). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 24.02.2022 до участі у справі №459/3122/21 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Орган опіки та піклування Сокальської міської ради Львівської області, підготовче засідання відкладено (а.с.71-72). 17.03.2022 підготовче засідання не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (а.с.81). Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 23.03.2022 справу призначено до відкритого підготовчого засідання на 05.05.2022 (а.с.82-83). Ухвалою підготовчого засідання від 05.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, задоволено клопотання позивача про виклик свідка (а.с.105-106). Ухвалою судового засідання від 02.06.2022 постановлено повернутися до розгляду справи у підготовчому провадженні, до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Відділ «Служба у справах дітей» Сокальської міської ради (вул. Шептицького, 44, м. Сокаль, Львівської області), підготовче провадження у цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 14.07.2022 (а.с.117-118). Ухвалою судового засідання від 14.07.2022 судове засідання відкладено, орган опіки та піклування Сокальської міської ради Львівської області зобов`язано у строк до 10.08.2022 подати суду документи та матеріали, на підставі яких було затверджено висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідачів у справі (а.с.124-125). Протокольною ухвалою від 10.08.2022 судове засідання відкладено на 08.09.2022 (а.с.140-142). Ухвалою судового засідання від 08.09.2022 розгляд справи відкладено на 28.09.2022, участь представників Органу опіки та піклування Сокальської міської ради Львівської області та Органу опіки та піклування Радехівської міської ради Львівської області у судовому засіданні визначено обов`язковою (а.с.148-149). Протокольною ухвалою від 28.09.2022 судове засідання відкладено на 18.10.2022 (а.с.159-162). Протокольною ухвалою від 18.10.2022 оголошено перерву до 20.10.2022 (а.с.169-171). 20.10.2022 сторони та треті особи у судове засідання не з`явились. У період з 21.10.2022 по 28.10.2022 головуючий суддя перебувала на лікарняному. Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить наступного висновку. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] , народився [INFO] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно довідки, виданої директором Зубрівського НВК Дубик Г., [PERSON] дійсно навчається у Зубрівському НВК «ЗШ І ступеня- дитячий садок» у 3 класі. Хлопчик проживає з бабусею і даний освітній заклад відвідує з 2017 (а.с.5). Висновком про стан здоров`я №305 від 18.06.2021, виданим КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червоноград Львівської області», [PERSON] , [INFO] , згідно даних медичного обстеження - «по стану здоров`я опікуном може бути» (а.с.6). Згідно Довідки про доходи №3006 3202 9188 7011 від 08.06.2021, [PERSON] отримує пенсію по інвалідності, сума за період з 01.12.2020 по 31.05.2021 складає 12 900 грн (а.с.7). Відповідно до довідок про склад сім`ї, виданих виконавчим комітетом Переспівської сільської ради №408 від 25.11.2020 та №28 від 06.05.2021, за адресою: [ADDRESS] , наступний склад сім`ї: [PERSON] - власник, [PERSON] - дружина, [PERSON] - онук, який проживає без реєстрації (а.с.8, 16). Згідно довідки, виданої Зубрівським НВК «Загальноосвітня школа І ступенів - дитячий садок» Переспівської сільської ради Сокальського району Львівської області №2 від 25.11.2020, [PERSON] опікується внуком [PERSON] , який навчається у 2 класі Зубрівського НВК (а.с.11). Відповідно до довідки, виданої ТСЦ №4646 РСЦ ГСЦ МВС у Львівській області серії ІІА №2333481, [PERSON] [INFO] , станом на 25.05.2021 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має, та в розшуку не перебуває (а.с.12). Згідно характеристики учня 2 класу [PERSON] , виданої класним керівником [PERSON] від 25.11.2020 та від 30.09.2021 [PERSON] за час навчання зарекомендував себе, як добрий, старанний і відповідальний учень, крім іншого вказує, що [PERSON] раціонально організовує своє робоче місце, розподіляє свій час, однак у веденні діалогу трапляються труднощі (а.с.13, 14). Відповідно до довідки, виданої виконкомом Переспівської сільської ради Сокальського району Львівської області №170 від 26.03.2019, [PERSON] - [INFO] тривалий час проживає без реєстрації в [ADDRESS] разом зі своєю бабусею [PERSON] - 1957 р.н., яка ним опікується (а.с.15). Згідно довідок від 30.11.2020, виданих Сокальською ЦРЛ [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] за медичною допомогою до лікаря-психіатра не зверталися, на диспансерному обліку у наркологічному кабінеті Сокальської ЦРЛ не перебувають (а.с.17, 18). Відповідно до Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 29.07.2021, після реєстрації шлюбу 07.07.2014 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », водночас, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 07.09.2015 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с.19). Згідно заяви [PERSON] , підписаної нею 06.05.2019 у присутності сільського голови, останній відомо про порушення питання перед компетентними органами про позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] , цією заявою вказує, що участі у вихованні її малолітнього сина [PERSON] [INFO] , не бере, матеріально його не забезпечує, аліментів на його утримання не сплачує, будь-яких стосунків не підтримує і тому не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с.20). Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 05.09.2019, [PERSON] визнано винуватим за ст. 121 ч.1 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі(а.с.21-23). Згідно повідомлення директора КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Червонограда» від 15.04.2022, дитина [PERSON] [INFO] регулярно прибуває на огляд та для надання медичних послуг в КП «ЦПМСД м. Червоноград». Супроводжує дитину та цікавиться її здоров`ям виключно бабуся [PERSON] 1957 р.н. (а.с.92). Відповідно до характеристики учня 3 класу [PERSON] , виданої класним керівником [PERSON] та директором Г. Дубик , [PERSON] у 2021 р.-2022 р.р. навчається у третьому класі Зубрівської НВК «ЗШ І ст. - дитячий садок», крім іншого вказано, що активну роль у вихованні [PERSON] відіграють його бабуся і дідусь, бабуся є активним учасником шкільного життя та батьківського колективу. За час навчання мама жодного разу не відвідувала школу та не цікавилась успіхами дитини (а.с.93). Згідно Акту обстеження умов проживання з метою підготовки висновку про можливість бути опікуном [PERSON] над онуком [PERSON] в [ADDRESS] , для виховання та розвитку дитини створені умови, наявна окрема дитяча кімната, спальне місце, місце для виконання уроків, шафа для зберігання одягу (а.с.95). Відповідно до Висновку відділу «Служби у справах дітей» Сокальської міської ради Львівської області про можливість громадянки [PERSON] виконувати обов`язки опікуна, піклувальника від 28.03.2022 №53/10-11, [PERSON] обізнана з умовами та правилами встановлення опіки над дітьми, правами та обов`язками, що виникають у зв`язку з призначенням її опікуном. Відповідно до «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини», затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008№866, відділ «Служба у справах дітей» Сокальської міської ради Львівської області вважає, що [PERSON] , може бути потенційним опікуном над малолітньою дитиною (а.с.94). Згідно Висновку органу опіки та піклування Сокальської міської ради Львівської області про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] , взявши до уваги наявні документи та матеріали, врахувавши, рішення комісії з питань захисту прав дитини Сокальської міської ради Львівської області від 27.04.2022 №5, орган опіки та піклування вважає за недоцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] 08.07.2013 (а.с.98, 109). Рішенням Виконавчого комітету Сокальської міської ради Львівської області від 04.05.2022 №93, затверджено висновок органу опіки та піклування Сокальської міської ради Львівської області про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] [INFO] (а.с.97, 108). Згідно даних медичної картки та фотокарток, які подані [PERSON] , протягом 2017-2019 [PERSON] діагностовано, зокрема «обмороження» та «травми» різних ділянок тіла (а.с.100-103). Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю обставин, які свідчать про ухилення батьків малолітньої дитини від виконання своїх обов`язків по його вихованню. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України), Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон №2402-III) та Конвенції ООН про права дитини. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Приписами частин 1, 2 статті 12 Закону №2402-III визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Згідно з положеннями частини 2 статті 15 Закону №2402-III батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, обставина проживання батька (матері) дитини окремо від неї не звільняє батька (матір) від обов`язку брати участь у вихованні цієї дитини. Положеннями частин 1, 4 статті 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини 1 статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до частин другої, третьої статті 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси. У пункті 16 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК, а саме у разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З огляду на приписи частини 4 статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд враховує практику Європейського суду з прав людини як джерело права (далі - ЄСПЛ). Так, ЄСПЛ зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним («Mamchur v. Ukraine» («Мамчур проти України») (Заява № 10383/09), №10383/09, §100, Страсбург, від 16 липня 2015 року). Також, ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків («Hunt v. Ukraine» («Хант проти України») Заява N 31111/04, §54, Страсбург, від 07 грудня 2006 року). Відповідно до частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно прийматиме рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України). Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 Закону №2402-III, які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини. Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з приписами статті 9 Конвенції, Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що у 2022 році прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . На даний час малолітній [PERSON] , [INFO] , проживає з бабусею [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Сторона позивача, аргументуючи обґрунтованість поданого позову, покликається на ухилення батьками дитини від виконання своїх обов`язків по її вихованню, що є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Надаючи оцінку аргументам позивача, суд зауважує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вищевикладене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.04.2022 у справі №756/15048/20. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою як для батька (матері), так і для дитини серйозні правові наслідки, однак, водночас, зауважує, що за певних обставин це є єдиним способом забезпечення якнайкращих інтересів дітини. Суд бере до уваги визнання позову відповідачем [PERSON] . Також суд враховує ту обставину, що відповідачка [PERSON] жодного разу у судове засідання не з`явилася, своєї позиції з приводу позбавлення батьківських прав не висловила, що свідчить про те, що мати дитини не бажає брати участь у її утриманні і вихованні, тобто свідомо умисно нехтує батьківськими обов`язками. Протягом тривалого часу через байдуже ставлення до власної дитини без поважних на те причин не виявляла та не виявляє щодо дитини батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню дитини. Окрім цього, судом заслухано думку дитини - [PERSON] , [INFO] , у присутності педагога, який повідомив суду, що востаннє бачився з мамою після свого дня народження. Мама подарувала цукерки. На запитання суду, про що розмовляли у цей день, [PERSON] відповів: «Ні про що, мама хотіла тільки фотатись, а брат бавитись» (протокол судового засідання від 28.09.2022). Таким чином, з огляду на викладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що відсутність будь-яких дій зі сторони відповідачів [PERSON] та [PERSON] стосовно свого сина [PERSON] , [INFO] щодо його виховання, є свідомою, а відтак умисною та винною поведінкою. Така поведінка відповідачів свідчить про нехтування своїми обов`язками щодо виховання дитини, тому дає підстави стверджувати, що вони усвідомлено ухиляються від виконання цих обов`язків. Наявні у справі докази переконливо свідчать про те, що відповідачі тривалий час взагалі не займаються вихованням сина [PERSON] , [INFO] . Відповідачі не піклуються про нього та його розвиток, не спілкуються з ним, не цікавляться його здоров`ям, життям та навчанням. Матеріали справи не містять жодних фактичних даних, які б вказували на наявність, зокрема, у відповідача - матері дитини труднощів чи перешкод, що унеможливлюють виконання нею обов`язку по вихованню дитини, тобто наявність об`єктивних причин, які не залежали б від її волі та пояснювали б таку поведінку. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити повністю. З урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові у справі № 459/3411/18 суд зазначає, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. У відповідності з частиною третьою статті 166 Сімейного кодексу України задовольняючи позов щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Розподіл між сторонами судових витрат З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена Законом України «Про судовий збір» на час подання позову в сумі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. На підставі статей 125, 126, 128, 135, 150, 154, 164, 166, 171, 180-183, 184 СК України та

Outcome: approved