Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-19 00:00:00

12 жовтня 2021 року представник позивача адвокат Боденко Д.О. звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, яким просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 241496 від 27 червня 2021 року, вчинений Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості; стягнути з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 5362,00 грн. Вимоги обґрунтовано тим, що даний виконавчий напис вчинено з порушенням норм ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 1, 2 постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, оскільки на момент вчинення виконавчого напису не існувало нотаріально посвідченого договору про кредитне зобов`язання, не було доказів безспірності заборгованості та про наміри здійснити виконавчий напис [PERSON] стягувачем або нотаріусом повідомлено не було. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2021 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 14 липня 2022 року ухвалою суду підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач направив до суду заяву про часткове визнання позовних вимог, заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та клопотання про розгляд справи за участі судді, згідно яких зазначає, що визнає позовні вимоги в частині визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню № 241496 від 27 червня 2021 року, вчиненого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості, а також стягнення з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на користь [PERSON] судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн. (50% судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України) та 227 грн. 00 коп. за подання заяви про забезпечення позову (50% судового збору повертаються позивачу з державного бюджету в порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України). З приводу заявленої вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн., відповідач заперечує та просить залишити без задоволення вказану позовну вимогу, оскільки вказана сума не є співмірною із ціною позову та/або значенням справи для сторін, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Треті сторони своїми процесуальними правами не скористалися, пояснень, клопотань чи заяв на адресу суду не направили. Ухвалою суду від 14 липня 2022 року клопотання представника позивача задоволено та витребувано у Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. копії матеріалів нотаріальної справи на підставі якої 27 червня 2021 року вчинено виконавчий напис № 241496 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості, у Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучков М.О. копії матеріалів на підставі яких було відкрите виконавче провадження № 66640226. 11 жовтня 2022 року на виконання ухвали суду від 14\~липня 2022\~року Приватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков М.О., не виконав вимоги ухвали суду від 14 липня 2022 року. В той час, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. документів не надав, вимоги ухвали суду від 14 липня 2022 року не виконав. У зв`язку з чим суд, на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України, здійснює розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами. Належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання сторони до суду не зявились, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, позивач подав заяву, якою позовні вимоги підтримав і просив задовольнити, а розгляд справи просив здійснити у його відсутність. У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання, в силу вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов наступного висновку. Пунктом 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2\~передбачено, що відповідно ст.\~55,\~124 Конституції України\~та\~ ч.\~1\~ст.\~4,\~ч.\~1\~ст.\~5\~ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ст. 13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12,\~81,\~89\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що 26 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, що зареєстровано в реєстрі за № 241496, за яким з [PERSON] стягнуто невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», якому Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» на підставі Договору факторингу № 2106 від 21 червня 2021 року відступило право вимоги за кредитним договором № 3351192 від 31 грудня 2020 року, укладеного між Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] . Суд звертає увагу, що кредитний договір № 3351192 від 31 грудня 2020 року та договір факторингу № 2106 від 21 червня 2021 року в матеріалах справи відсутній. Судом також встановлено, що 27 серпня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучков М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 66640226 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. зареєстрований в реєстрі за № 241496 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 10\~129 грн. 30 коп. 07 вересня 2021 року постановою приватного виконавця Чучкова М.О. звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у ДП МА «Бориспіль». Відповідно ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ч. 1 ст.\~34\~Закону України\~«Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. За змістом ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Главою 16 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року за\~№296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1 даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. У пункті 1.2 вищезазначеної Інструкції вказано перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172, для одержання виконавчого напису подаються : оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно ст.\~89\~Закону України\~«Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Пунктом 3.5 вищезазначеної Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Відповідно постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Крім того, вказані висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, наведених у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Також, відповідно п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно Закону України «Про нотаріат»,\~виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягував-чем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Пунктом 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріусу разом із заявою стягувача, було надано первинні фінансові документи, оформлені відповідно вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»\~з метою підтвердження безспірної заборгованості боржника. Пунктом 3.1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо : подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як передбачено ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідаль-ності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно п.2.3 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердже-ного\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Однак, заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки стягувач не надав приватному нотаріусу доказів безспірності заборгованості, оскільки [PERSON] не направлялась вимога про добровільне виконання кредитного зобов`язання та не було роз`яснено наслідки її невиконання. Доказів протилежного до суду не надано. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що виконавчий напис від 26 червня 2021 року за реєстровим номером 241496 вчинений приватним нотаріусом Остапенко Є.М. здійснено з порушенням норм законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню, а позов [PERSON] підлягає задоволенню. Частиною 1 та п.1 ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При звернені до суду з даним позовом [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 910 грн. 00 коп. Наведене підтверджується меморіальним ордером № МВ56623653 від 30 вересня 2021 року, які у зв`язку з задоволенням позову, належить стягнути на користь позивача з відповідача. Крім того, позивачем сплачено судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову у розмірі 456 грн. 00 коп., що підтверджується меморіальним ордером № 3LCY-Y0BZ-JSVR-NAIH від 30 вересня 2021 року, які, належить стягнути на користь позивача з відповідача. При зверненні до суду з даним позовом [PERSON] просив суд також стягнути на його користь судові витрати, зокрема по оплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 4\~000 грн. 00 коп. Згідно ч. 3\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 1\~ст. 134 ЦПК України\~визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Судом встановлено, що 29 вересня 2021 року між адвокатом Боденко Д.О. укладено договір №б/н про надання правової допомоги. Згідно акту прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги № б/н від 29.09.2021 року, адвокат Боденко Д.О. надав [PERSON] послуги у формі усної консультації, складанні позовної заяви, клопотання про витребування доказів та заяви про забезпечення позову на загальну суму 4000 грн. 00 коп. Позивачем вказану суму було сплачено в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером за № ПНМ7423 від 30 вересня 2021 року. Зважаючи на це, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті послуг за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 4\~000 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного, ст.\~15, 18 Цивільного кодексу України, ст.\~34,\~87,\~89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5\~, п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», ст. 10 -\~13,\~76-80, 84, 89,\~259-260,\~263-265, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

Outcome: approved