Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшла заява [PERSON] , заінтересована особа: Селищенська сільська рада Звенигородського району Черкаської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю. Заявник [PERSON] зазначає, що з 1990 року вона без реєстрації шлюбу проживала в її будинку в с. Сухини разом з [PERSON] як чоловік та дружина. У 2002 [PERSON] отримав виробничу травму, унаслідок чого став особою з І групою інвалідності та постійно потребував сторонньої допомоги. Заявник як дружина доглядала за чоловіком. [INFO] [PERSON] помер. Його похованням займалася [PERSON] . Спадкоємців першої-третьої черги у померлого не було. До маси спадкового майна після смерті [PERSON] входить земельна ділянка (пай) площею 2,3292 га, право на яку мав покійний на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ЧР №\~033829. Заявниця [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , так як протягом останніх 30 років постійно проживала разом із ним на час відкриття спадщини і протягом шестимісячного строку із дня відкриття спадщини подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на вищевказане спадкове майно через відсутність документа (рішення суду) про факт проживання [PERSON] однією сім`єю з [PERSON] до дня його смерті. З огляду на вищевикладене заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, зокрема, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу понад п`ять років (з 1990 року до часу відкриття спадщини [PERSON] [INFO] ). Учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду. Заявниця та її представник адвокат Перебийніс С.В. у судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник Селищенської сільської ради в судове засідання не з`явився. При цьому сільський голова звернувся до суду з завою про розгляд даної справи без участі їх представника, проти задоволення заяви не заперечував. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працювала поштаркою в с. Сухини з 2009 по 2019 роки, дала покази про те, що сім`ю [PERSON] та [PERSON] знає давно. [PERSON] доглядала за чоловіком, лікувала його, вони разом купували товари та ліки. Пенсійними виплатами розпоряджалися спільно. Під час отримання пенсійних виплат [PERSON] одразу їх передавав [PERSON] , при цьому вони разом обговорювали що потрібно купити для потреб їхньої сім`ї. Діти заявниці при свідкові називали [PERSON] вітчимом, спілкувалися з ним як з членом сім`ї, а саме чоловіком матері. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] також пояснила, що знає [PERSON] з 1991 року, разом з заявницею проживає в одному селі. Після того як помер чоловік заявниці, десь у 90-х роках, до [PERSON] приїхав [PERSON] та залишився проживати разом з нею як чоловік з дружиною. Свідку відомо що вони разом вели господарство, мали спільний бюджет, спільно купували речі, продукти харчування, здійснювали ремонт будинку, турбувалися один про одного, запрошували до себе в гості як до сім`ї та разом ходили в гості як сімейна пара. Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши письмові докази, допитавши свідків, установив наступне. [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Золота Поляна Криворізького району Дніпропетровської області, помер [INFO] у с. Сухини Звенигородського району Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 26.11.2021 Звенигородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельного ділянку від 26.12.2019 № НВ-7113213812019 [PERSON] на підставі державного акта від 19.11.2002 серії І-ЧР 033829 належала земельна ділянка площею 2,3292 га з кадастровим номером 7122589000:04:001:0068, що розташована на території Сухинівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 82 ЦПК України суд вважає загальновідомим той факт, що Сухинівська сільська рада Корсунь-Шевченківського району Черкаської області після об`єднання територіальних громад увійшла до складу Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області. Відповідно до довідок виконавчого комітету Селищенської сільської ради Звенигородського району від 31.05.2022 № 82 та № 83 [PERSON] , [INFO] , дійсно проживав з 1990 року і до дня смерті [INFO] разом зі [PERSON] в незареєстрованому шлюбі, у належному їй будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки сер. МСЕ № 010060 від 12.03.2002 та довідки до акта огляду МСЕК серія 10 ААА № 921415 від 17.02.2012 [PERSON] отримав трудове каліцтво, у зв`язку з чим з 12.03.2002 йому було встановлено І групу інвалідності безстроково та він потребував постійної сторонньої допомоги. Факт спільного проживання [PERSON] разом зі [PERSON] однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу також підтверджується наступними доказами: - довідкою Сухинівської сільської ради від 30.07.2003 № 822; - актом щодо стану здоров`я та умов проживання [PERSON] від 07.09.2005, підписаного страховим експертом з охорони праці ФСНВ Сорокою Ю.Л., інвалідом І групи [PERSON] , представником сільської ради [PERSON] ; - копією акта від 04.09.2007, підписаного страховим експертом з охорони праці ФСНВ Сорокою Ю.Л., інвалідом І групи [PERSON] та заявницею [PERSON] як дружиною [PERSON] ; - листом голови правління Пенсійного фонду України Зарудного О. щодо розміру пенсії [PERSON] , що надсилався за адресою: [ADDRESS] ; - листом ТОВ «ІміджМейл» щодо розіграшу призів у фіналі 2010, у якому брав участь [PERSON] ; - роздруківками спільних фото [PERSON] та [PERSON] за різні роки щодо святкування у родинному колі з дітьми [PERSON] новорічних свят. Заявниця звернулася до приватного нотаріуса з питання оформлення спадкових прав, однак постановою приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедратої-Скляр Н.М. від 25.05.2022 № 293/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] на нерухоме майно, оскільки відсутні документи, які підтверджують право на спадкування за четвертою чергою спадкоємців за законом. Вищевикладене позбавляє заявницю можливості оформити свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Верховний Суд у постанові від 14.03.2019 у справі № 320/4964/17 (провадження № 61-42073ск18) зазначив, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99). Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 490/10757/16-ц, від 08.12.2021 у справі № 531/295/19 . У постанові від 17.10.2018 у справі № 587/302/16 (провадження № 61-18522св18) Верховний Суд вказав, що закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Урахувавши наявність обставин, характерних для сімейних правовідносин, якими вважаються проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, спільне родинне коло, суд на підставі оцінених доказів дійшов висновку про те, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1990 року до 25.11.2021, тобто до дня смерті [PERSON] . Суд дійшов висновку що заявником надані докази, які в повній мірі доводять як факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , протягом не менш як п`яти років до часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] . Ураховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що представник заінтересованої особи заперечень проти задоволення вимог заявника не подав, що свідчить про відсутність спору про право, тому подана заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, отже судові витрати суд залишає за заявником.

Outcome: approved