Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Косаковський В.О., звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що 16.11.2002 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Свалявського районного суду від 23.03.2017 розірвано. Цим же рішенням суду стягнуто з відповідача на корить позивача аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Свалявського районного суду від 13.11.2017 визначено місце проживання вказаний дітей із позивачем [PERSON] . Вказує, що 07.02.2022 доньці [PERSON] , [INFO] , виповнилося 18 років, однак остання на даний час навчається згідно з довідкою № 9 від 03.09.2021 в ДВНЗ «Ужгородський національний університет» на факультеті математики та цифрових технологій. Позивач на даний час фактично утримує трьох дітей, одна з яких є повнолітньою особою, яка навчається та на даний час ніде не працює. Зазначає, що відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, отримує дохід, має успішний бізнес, що пов`язаний із бджолярством та розведенням бджіл, має у власності земельну ділянку, будинок, автомобіль та його стан здоров`я дозволяє працювати. Наголошує, що витрати на утримання дітей значно збільшилися та визначеного вказаним рішенням суду розміру аліментів недостатньо, у зв`язку з чим і подано вказану позовну заяву. Такий розмір аліментів навіть не є тим мінімальним розміром, який гарантований державою, оскільки 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку для дітей віком від 6 до 18 років 1309 грн., а рекомендований розмір аліментів для дітей віком від 6 до 18 років 2618 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.08.2022 постановлено прийнято до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Під час розгляду справи позивач змінив розмір позовних вимог, про що представник позивача подав відповідну письмову заяву від 18.10.2022, згідно з якою просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] , на підставі рішення Свалявського районного суду від 23.03.2017 у справі № 306/278/17-ц, на утримання дітей, збільшивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в наступному розмірі: 4000 грн. щомісяця на утримання [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; 4000 грн. щомісяця на утримання [PERSON] , [INFO] , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому її представник у заяві про зміну позовних вимог зазначив, що позовну заяву просить задовольнити та розглядати у відсутності позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що проти позову заперечує та просить врахувати, що з 2014 року він здійснює догляд за бабою похилого віку, що не дозволяє йому працевлаштуватися. Він дійсно займається бджільництвом, з якого отримує сезонний дохід, який дозволяє йому оплачувати вже встановлені аліменти в розмірі 1500 грн. на кожну дитину. Крім того, він перебуває у цивільному шлюбі та виховує спільну дитину [PERSON] [INFO] . Просить врахувати наведене обставини та відмовити у задоволенні позову про збільшення розміру аліментів. Додатково зауважив, що ним при нагоді надавалися додаткові кошти та інші матеріальні блага, необхідні для житла та розвитку його дітей. Надав копію свідоцтва про народження дитини [PERSON] та довідку від 05.10.2022, видану управлінням соціального захисту населення Мукачівської РДА. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 16.11.2002 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 23.03.2017 (справа № 306/278/17-ц) між ними було розірвано. Від шлюбу у них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 23.03.2017 (справа № 306/278/17-ц) також ухвалено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.05.2017 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 13.11.2017 (справа № 306/2137/17-ц) ухвалено визначити місце проживання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання. Донька [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття та на час подання даного позову навчалася в ДВНЗ «Ужгородський національний університет», що підтверджується відповідною довідкою № 9 від 03.09.2021. З довідки, виданої ТОВ «Наш Добробут» від 31.05.2022 № 160 та акту про фактичне місце проживання від 31.05.2022 вбачається, що позивач разом зі своїми трьома дітьми проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XІІ) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Стаття 182 СК України передбачає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі регламентовано ст. 184 СК України. Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється відповідачем, спільна дитина сторін проживає разом з позивачем, перебуває на її утриманні та потребує матеріального забезпечення. За приписами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2618 гривень, з 1 липня 2744 гривні, з 1 грудня 2833 гривні. На момент ухвалення рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 23.03.2017 відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» було установлено у 2017 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року 1689 гривень, з 1 травня 1777 гривень, з 1 грудня 1860 гривень. З моменту ухвалення вказаного рішення суду сталася значна зміна цін на основні життєво необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування в силу положень ч. 3 ст. 82 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що відповідач має ще одну дитину [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.07.2018, а також здійснює догляд за особою похилого віку, що досягла вісімдесятирічного віку та отримує компенсаційну виплату, що підтверджується довідкою від 05.10.2022, виданою управлінням соціального захисту населення Мукачівської РДА При визначенні розміру аліментів у частині вимог про їх збільшення на спільну дитину сторін, суд враховує майновий стан позивача, яка веде догляд за малолітніми сином [PERSON] , [INFO] , та донькою [PERSON] , [INFO] , вік дітей, майновий стан відповідача, який є особою працездатного віку, працює та отримує сезонний дохід від бджільництва, що ним не заперечується, наявність у нього малолітньої дитини від іншої жінки та здійснення ним догляду за особою похилого віку, а також вимоги, визначені ч. 2\~ст. 182 СК України, згідно з якими мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом береться до уваги та обставина, що з моменту ухвалення рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 23.03.2017, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ст. 182 СК України, істотно зріс рівень споживчих цін та відповідно до цього та з урахуванням вікових особливостей дітей, зросли витрати на їх утримання, що вплинуло на матеріальний стан позивача у сторону його погіршення. Даний факт суттєво впливає на розмір забезпечення, що потребують діти. При цьому відповідач є особою працездатного віку, тобто він здатний забезпечувати належний рівень утримання, як себе, своєї нової дитини, так і малолітніх сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] . Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 23 постанови від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішення законної сили. Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05.02.2014). Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини об`єктом статті 8 Конвенції є, в основному, захист людини від будь-якого втручання з боку державних органів. Однак це положення не просто змушує державу утримуватись від такого втручання. Крім цього, насамперед поряд з існуванням негативних зобов`язань, існують позитивні зобов`язання, пов`язані з ефективною повагою до приватного або сімейної життя. Ці зобов`язання можуть включати в себе вжиття заходів, спрямованих на забезпечення поваги до приватного життя навіть у сфері відносин між окремими особами (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13). Ухвалюючи рішення в справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги рівність обов`язку батьків щодо утримання своїх дітей, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково і збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 23.03.2017 (справа № 306/278/17-ц), та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 3500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше, ніж п`ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ними повноліття. Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної постанові від 25.09.2019 у справі № 755/14148/18, аліменти не обов`язково мають присуджуватись у мінімальному розмірі, передбаченому ст. 182 СК України, а також встановлено, що відповідач має довести свою неспроможність платити аліменти, встановлені судом. Також Верховний Суд дійшов висновку, що сам факт відсутності у одного з батьків можливості надавати певний розмір утримання своїй дитині не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при встановленні розміру аліментів. Така обставина не є підставою звільнення батьків від обов`язку по утриманню дитини. Розмір аліментів, визначений судом, відповідатиме принципам розумності та справедливості. При цьому суд зазначає, що сторони не позбавлені права в подальшому, відповідно до положень ст. 192 СК України, ставити питання про зміну розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказів того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 4000 грн. щомісячно на кожну дитину позивач суду не надала, а тому у решті позовних вимог слід відмовити. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial