Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-27 00:00:00

Позивач АТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ«Державний Ощадний Банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] «про дострокове стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 13.11.2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 565/0105. Відповідно до п. 2.1. договору, банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язався належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.п. 2.2 та 2.4.1 цього договору, банком надано кредит в загальному розмірі 49932,00 грн. на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 12.11.2021 року, сплачуючи банку за користування кредитом відповідну плату (проценти) в розмірі 17,99 % річних. Банком перед позичальником зобов`язання були виконані у повному обсязі, а саме надані грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором. Однак, у порушення вимог кредитного договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та заборгованості по відсоткам за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, в зв`язку з чим у відповідача перед АТ «Державний ощадний банк України», станом на 13.12.2019 заборгованість перед Банком складає - 64316,94 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 46502,00 грн.; процентів за користування кредитом у розмірі 2100,77 грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 12959,73 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 616,28 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (ст.625 ЦК України) у розмірі 1140,60 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 54,09 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 896,76 грн. та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 46,71 грн., а також судові витрати. Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 07.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача, що діє на підставі довіреності, надала суду клопотання в якому позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив. У відповідності до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Державний Ощадний Банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Державний Ощадний Банк України» до [PERSON] «про дострокове стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит» підлягають задоволенню з наступних підстав. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав. Положеннями ч. 1ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 13.11.2018 року між АТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 565/0105. Відповідно до п. 2.1. договору, банк зобов`язався надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язався належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно із п. п. 2.2 та 2.4.1 цього договору, банком надано кредит в загальному розмірі 49932,00 грн. на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 12.11.2021 року, сплачуючи банку за користування кредитом відповідну плату (проценти) в розмірі 17,99 % річних. Пунктом 3.3.3 вказаного договору передбачено, що позичальник зобов`язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 1387,00 грн. шляхом внесення коштів на поточний рахунок, який Банк використовуючи право договірного списання коштів, надане йому згідно з умовами цього Договору в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до черговості визначеної цим договором, щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним починаючи з грудня 2018 року. Відповідно до п.п. 4.2.1, 4.2.2 Кредитного договору «Банк має право вимагати від Позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим Договором. При виникненні простроченої заборгованості за Основною сумою боргу за Кредитом та/або процентами більше ніж на один місяць, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати нарахованих процентів ті інших платежів за цим Договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку». На підтвердження умов кредитування АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Державний Ощадний Банк України» надало суду копії договору про споживчий кредит № 565/0105 від 13.11.2018 р., таблиці обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит станом на 13.11.2018 р., розрахунок заборгованості та виписки по картковому рахунку. Однак відповідач станом на час подання позовної заяви ухиляється від виконання зобов`язань і має перед АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість. Згідно із наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним договором споживчого кредиту № 565/0105 від 13.11.2018 р. станом на 13.12.2019 рік становить 64316,94 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 46502,00 грн.; процентів за користування кредитом у розмірі 2100,77 грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 12959,73 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 616,28 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 1140,60 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 54,09 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 896,76 грн. та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 46,71 грн. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути складові його повної вартості, а саме: заборгованість за основним боргом, проценти, 3% річних та втрати від інфляції. Статтями 626,628 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] погодилася із умовами надання банківських послуг, зокрема, це підтверджується підписом у договорі про споживчий кредит № 565/0105 від 13.11.2018 р., а також тим, що боржник користувався наданими банком коштами. Згідно із ч. 2ст. 648 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Згідно із ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В силу статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банка бо інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку заборгованості, позичальник [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 565/0105 від 13.11.2018 р. не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 13.12.2019 р. у розмірі 64316,94 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 46502,00 грн.; процентів за користування кредитом у розмірі 2100,77 грн.; пені за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 12959,73 грн.; пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 616,28 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 1140,60 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 54,09 грн.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 896,76 грн. та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 46,71 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення пред`явленого позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00 грн., який був сплачений позивачем при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: approved