Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя із заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] разом зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування поданої заяви [PERSON] зазначив, що він є сином [PERSON] , яка [INFO] померла. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з квартири за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] заповіт не залишила. Окрім заявника [PERSON] інших спадкоємців не має. [PERSON] на час смерті проживала в квартирі за адресою: [ADDRESS] , разом зі своїм сином, заявником [PERSON] .. Заявник, [PERSON] фактично прийняв спадок після своєї матері, оскільки є єдиним її сином та спадкоємцем за законом, проживав з матір`ю за однією адресою на момент її смерті та фактично прийняв управління майном матері. [PERSON] вважає, що фактично прийняв спадщину, а дії щодо отримання свідоцтва про право на спадщину зможе в будь-який момент оформити після покращення стану свого здоров`я, яке значно погіршилося після смерті матері, послаблення епідеміологічної ситуації в Україні, ускладненою коронавірусною хворобою COVID-19. 26.04.2021 року заявник звернувся до Третьої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] померлої [INFO] , яка була зареєстрована та постійно проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . 28.04.2021 року постановою державного нотаріуса Третьої запорізької державної нотаріальної штори Коцило С.В. відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої [INFO] [PERSON] , в якій значено, що [PERSON] на момент смерті за однією адресою зі спадкодавцем не проживав, а також заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не подав. Однак, [PERSON] проживав разом з спадкодавцем, матір`ю [PERSON] на день її смерті ( [INFO] ), за однією адресою: [ADDRESS] що має для заявника юридичне значення, оскільки від встановлення цього факту залежить можливість тримання заявником свідоцтва про право на спадщину на майно після померлої, в зв`язку із чим заявник звернувся до суду. Під час розгляду справи заявник [PERSON] та його представник адвокат Димитрашко Д.В. заяву підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи Третьої запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник Територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради в судове засідання не з`явилася, надала відзив на заяву, в якій просила справу за розглядати за відсутності представника та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом. До такого висновку пришов Верховний Суд у постанові від 10.01.2019 року по справі №484/747/17. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16.12.1969 року Орджонікідзевським РАГС. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом смерть серії [NUMBER] , виданим 08.01.2020 року Запорізьким районним відділом ДРАЦ Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, входить квартира [ADDRESS] . 19 січня 2021 року за заявою [PERSON] державним нотаріусом Третьої запорізької державної нотаріальної контори Коцило С.В. було заведено спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 63219297. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, [PERSON] та [PERSON] на праві приватної часткової власності, по 1/2 кожному, належала квартира за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 09.08.2007 року. Після смерті [PERSON] , належна їй частка у вищевказаній квартирі була має для прийнята у спадщину її сином [PERSON] , згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , виданим 10.01.2012 року. [PERSON] був чоловіком [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21.10.2006 року. Після смерті [PERSON] , квартира за адресою: [ADDRESS] , була прийнята у спадщину його дружиною, [PERSON] , в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. За життя, [PERSON] зверталася до нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини, але не встигла оформити свої спадкові щодо вказаної квартири. 26.4.2021року [PERSON] звернувся до Третьої запорізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після [PERSON] , померлої [INFO] , яка була зареєстрована та постійно проживала до дня смерті за адресою: [ADDRESS] . Інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не звертались. 28.04.2021\~року постановою\~державного нотаріуса\~Третьої запорізької\~державної нотаріальної\~штори Коцило\~С.В.\~відмовлено [PERSON] \~у видачі\~свідоцтва про\~право і\~спадщину за\~законом,\~після померлої\~ [INFO] \~ [PERSON] ,\~в якій\~значено, що [PERSON] на момент смерті за однією адресою зі спадкодавцем не проживав, а також заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк до нотаріальної контори не подав. Судом були досліджені наступні докази проживання заявника разом з матір`ю за момент її смерті. Так судом\~встановлено,\~що \~ [PERSON] \~з 12.12.1998\~року по\~21.06.2013\~року проживав\~та був\~зареєстрований за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~що підтверджується талоном зняття з реєстрації місця проживання в Україні, оформленого 17.06.2013 року. В зазначеному талоні зняття\~з реєстрації\~місця проживання\~в Україні вказано,\~що [PERSON] ,\~ [INFO] знявся з\~реєстрації місця\~проживання за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та вибув для проживання у [ADDRESS] . \~ Факт\~проживання [PERSON] ,\~з 17.06.2013\~року \~по теперішній\~час,\~за адресою: [ADDRESS] , також підтверджується: декларацією № 0001-54РР-9903 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу від 28.12.2018 р., в якій зазначена адреса місця фактичного проживання або перебування заявника - [ADDRESS] ; медичною карткою амбулаторного хворого, оформленого на імя [PERSON] , випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого, талонами лікарів про направлення на флюрографію та на аналізи, в яких також зазначена адреса фактичного місця проживання заявника - [ADDRESS] ; актом від 07.07.2021 року про фактичне проживання особи за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, вищевказані докази підтверджують факт постійного проживання заявника, [PERSON] з 17.06.2013 року по день смерті своєї матері [PERSON] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] . В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , яка є сусідкою заявника, [PERSON] , який є племінником заявника, які пояснили суду, що заявник мешкав разом з матір`ю за її адресою, з 2013 року, займався її похованням після смерті. Таким чином, в судовому засіданні на підставі досліджених доказів був встановлений факт постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] , на час відкриття спадщини, а тому його заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved