Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 10 травня 1997 року він уклав шлюб з відповідачкою, від якого в них народилися двоє дітей [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім та проживає окремо із своєю сім`єю та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що починаючи з серпня 2021 року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Мають діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідачка нехтує сімейними цінностями, такими як взаємоповага, піклування про створення в сім`ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Між ними час від часу виникають сварки свідком яких є їх малолітня дочка. Як зазначає позивач, з жовтня 2021 року відповідачка фактично проживає у будинку своїх батьків за адресою: [ADDRESS] , хоча більше часу вона перебуває за кордоном на заробітках в Чеській Республіці. Вказує, що з донькою проживають у будинку збудованому спільно з відповідачкою за адресою: [ADDRESS] . Доглядати доньку йому допомагає його мати, яка живе разом з ним. З жовтня 2021 року і по теперішній час їх дочка категорично заперечувала пропозиції матері виїхати з нею до Чеської Республіки Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд розірвати укладений між ним і відповідачкою шлюб та визначити місце проживання спільної дитини з ним. Ухвалами суду від 28 вересня 2022 року: --- по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с. 21-22); --- до участі в справі залучено як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Службу у справах дітей Міжгірської селищної ради Закарпатської області та Службу у справах дітей Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області (а.с. 23, 26). Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглянути справу за заявленим позовом за його відсутності. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву за змістом якої висловила позицію про визнання позовної заяви у повному обсязі підтвердивши дійсність викладених в ній обставин та просила розглянути справу без її участі у зв`язку із виїздом за межі України. Службою у справах дітей Міжгірської селищної ради Закарпатської області та Службою у справах дітей Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області явку представників у судове засідання не забезпечено. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачка позов визнала, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні. Суд встановив, що між сторонами 10 травня 1997 року було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із батьком, про що свідчить зміст копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] та довідки від 23.09.2022 №276 (а.с. 8, 9). Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у статті 24 Сімейного Кодексу України (далі - СК України), у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частин 8 та 9 статті 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. За змістом частини 1 статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до частини 1 статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Частинами 1 та 2 статті 155 СК України передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (частини 1 та 2 статті 160 СК України). За загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Даний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18. З урахуванням наведеного, оцінюючи наявні у матеріалах справи докази та встановлені судом обставини в їх сукупності, виходячи з визнання відповідачкою позову, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. При ухваленні такого рішення суд переконаний, що за наведених вище обставин встановлення місця проживання [PERSON] , [INFO] разом із батьком відповідатиме інтересам дитини. Рішення в частині визначення місця проживання дитини не може бути допущене до негайного виконання, як про це просив позивач, оскільки такі вимоги суперечать положенням статті 430 ЦПК України, яка містить виключний перелік випадків за яких суд допускає негайне виконання рішення.

Outcome: approved