Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-17 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на свою користь аліменти на повнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі 3 000 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23 років або до закінчення навчання, за умови яка з цих подій настане швидше. Свої вимоги мотивує тим, що вона 02 вересня 1995 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають трьох спільних дітей, в тому числі, повнолітню [PERSON] , 1999 року народження, яка є студенткою Київського національного лінгвістичного університету, рівня магістр, очної форми навчання, контрактної форми оплати. З 2018 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені та вони проживають окремо, діти проживають з матір`ю та перебувають на повному її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання не надає, вона і дочка мають статус внутрішньо переміщених осіб та орендують житло, а вартість навчання дочки в магістратурі протягом 1 року 4 місяців складає понад 55 тис. грн. З огляду на викладене, позивач вважає, що відповідач, будучи працездатним та працевлаштованим, не виконує батьківського обов`язку утримувати дочку, яка продовжує навчання, тому звернулася до суду з указаним позовом. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 липня 2021 року вказану справу передано для розгляду головуючому судді Ішуніній Л. М. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 серпня 2021 року у вказаній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу 15-денний термін для надання відзиву. 21 лютого 2022 року ухвалою суду змінено порядок судового провадження та постановлено справу в порядку спрощеного позовного з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомила. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення кореспонденції за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та відповідно до частини одинадцятої статті 128 ЦПК України шляхом оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, про поважність причин неявки суд не повідомив. Крім того, у встановлений судом строк, не скористався своїм правом на подання відзиву, тому відповідно до частини восьмої статті 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. З огляду на викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність сторін. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд установив, що 02 вересня 1995 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 02 вересня 1995 року. Від шлюбу мають спільну повнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 26 лютого 1999 року. Згідно з довідкою № 15-01/19- декана факультету германської філології [PERSON] від 25 червня 2021 року [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі за другим (магістерським) рівнем вищої освіти денної форми здобуття освіти факультету германської філології Київського національного лінгвістичного університету. Термін навчання з 21 вересня 2020 року до 31 грудня 2021 року. [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю (позивачем) та знаходиться на її утриманні. Звертаючись до суду з указаним позовом, позивач зазначає, що відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Статтею 199 СК України визначено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № № 644/3610/16-ц). Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, судом установлено, що [PERSON] є повнолітньою, навчається на 1 курсі за другим (магістерським) рівнем вищої освіти денної форми здобуття освіти факультету германської філології Київського національного лінгвістичного університету, термін навчання з 21 вересня 2020 року до 31 грудня 2021 року, не працює, будь-яких джерел доходу немає, у зв`язку з чим їй необхідна матеріальна допомога для оплати навчання та пов`язаних з цим витрат. Частиною 1 статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 182 СК України). Згідно з частинами першою-другою статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. При визначенні розміру аліментів суд враховує, матеріальний стан сторін, вже тепер повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , потреби особи цього віку, потреби по навчанню, що відповідач є особою працездатного віку, а також те, що відповідач зобов`язаний утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги та відсутність доказів того, що він не має можливості чи не здатен допомагати дочці. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти присуджуються з 29 червня 2021 року. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач, не надав відзиву до суду, яким би приведені позивачем обставини спростував. У зв`язку з вищевикладеним, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з частиною першою статті 133 та частиною шостою статті 141 ЦПК України, судові витрати, що включають судовий збір у розмірі 908 грн, підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved