Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-12 00:00:00

16.09.2022 заявниця [PERSON] звернулась до суду із даною заявою, в якій просить встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] , який помер [INFO] , як чоловіка та жінки без шлюбу з 15 листопада 2010 року по день його смерті. В обґрунтування заяви зазначає, що з 15 листопада 2010 року вона проживала однією сім`ю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у виді нерухомого майна. Заповіту [PERSON] не залишав, спадкоємців за законом після його смерті, крім неї, немає. 17.08.2022вона звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті цивільного чоловіка до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Федкевич Н.М.. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із необхідністю в судовому порядку встановити факт спільного проживання з померлим однією сім`єю. Заявниця стверджує, що за життя [PERSON] заповіту не складав, інших спадкоємців немає, спір про право відсутній. Тому вона просить встановити факт її проживання однією сім`єю з [PERSON] як чоловіка та жінки без шлюбу з 15.11.2010 по день його смерті [INFO] , оскільки це є необхідним для підтвердження її права на спадщину та належного оформлення спадкових прав. 19.09.2022 суд постановив ухвалу про прийняття цієї заяви до розгляду та відкриття провадження у справі за правилами окремого провадження; витребував у приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Федкевич Н.М. належно засвідчену копію спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] ;призначив судове засідання у справі (а.с.27, 28). В судовому засіданні заявниця [PERSON] вимоги заяви підтримала та у вступному слові зазначила, що з 15 листопада 2010 року вона проживала однією сім`єю з [PERSON] в його будинку по [ADDRESS] . Шлюб вони не реєстрували, але вели спільне господарство, обоє працювали і мали спільний бюджет. Разом відпочивали, організовували свята, відвідували друзів. Мали взаємини чоловіка і дружини. Її сини від першого шлюбу добре ставилися до [PERSON] , менший син мешкав з ними, а старший - з батьком, її першим чоловіком, з яким вона розірвала шлюб у 2008 році. [PERSON] в шлюбі не перебував, власних дітей не мав. У грудні 2021 року [PERSON] зробили операцію на серці, виписали з лікарні, однак, [INFO] її цивільний чоловік раптово помер. Вона постійно його доглядала під час хвороби в лікарні і вдома, організовувала і оплачувала поховання. Єдиним близьким родичем [PERSON] був його рідний брат, який мешкав в Росії. Однак, у серпні 2022 року їй зателефонувала дружина брата і повідомила, що він помер та сказала їй займатись питаннями спадщини після цивільного чоловіка, оскільки інших рідних немає. Брат [PERSON] дітей також не мав. Після цієї розмови у серпні 2022 року вона звернулась до приватного нотаріуса Федкевич Н.М. щодо оформлення спадщини. Однак, нотаріус роз`яснила їй необхідність задля оформлення спадкових прав встановити в судовому порядку факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю як чоловіка і дружини без шлюбу. Ствердила, що будь-яких спадкоємців у [PERSON] немає, спір щодо спадщини відсутній, оскільки ніхто, крім неї, на спадкове майно не претендує. Представник заінтересованої особи Таращанської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належно і завчасно. 23.09.2022 до суду надійшла заява за підписом міського голови Михайла Кривошеєва з проханням розглянути дану справу без участі представника Таращанської міської ради; щодо задоволення заяви не заперечують (а.с.35, 48). Суд, заслухавши у судовому засіданні вступне слово заявниці, показання свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступних висновків. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (ч.1 ст.294 ЦПК України). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Зі змісту роз`яснень, наданих судам у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Відповідно до ч.5 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно зі ст. 318 ЦПК України в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, має бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, а також докази, що підтверджують цей факт. За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 15 лютого 2022 року Таращанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.9). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, яке видане після смерті [PERSON] [INFO] та зареєстроване у реєстрі за № 2170 (а.с.15, 16). Також після смерті [PERSON] залишилася приватизована земельна ділянка площею 0,89 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах Федюківської сільської ради Лисянського району Черкаської області що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом , яке видане після смерті [PERSON] [INFO] та зареєстроване у реєстрі за № 3211 (а.с.17, 18). Судом установлено в судовому засіданні те, що [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебував, дітей та близьких родичів не мав, на випадок смерті заповіту не залишав. Так, на ухвалу суду про витребування копії спадкової справи приватний нотаріус Федкевич Н.М. повідомила листом від 29.09.2022 за № 174/01-16 про те, що спадкова справа відносно майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась в Україні взагалі, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с. 44). Вказане підтверджується відповідними Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 29.09.2022 (а.с. 45, 46). Судом також встановлено, що листом приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Федкевич Н.М. за №143/01-16 від 17.08.2022 заявниці [PERSON] було відмовлено в заведенні спадкової справи до майна померлого [INFO] [PERSON] , оскільки для прийняття нею спадщини у відповідності до ст. 1264 ЦК України їй необхідно в судовому порядку встановити факт спільного проживання з померлим однією сім`єю (а.с.12). З наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 14.11.2008 вбачається, що заявниця [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] 14.11.2008 - за два роки до того, як почала проживати однією сім`єю з [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 14.09.2022, складеного депутатом Таращанської міської ради Кашко В.Л. в присутності [PERSON] та свідків [PERSON] і [PERSON] , - [PERSON] та [PERSON] , який помер, з 2010 року проживали за адресою: [ADDRESS] однією сім`єю як чоловік та жінка (в цивільному шлюбі). Поховання [PERSON] було проведено за кошти [PERSON] (а.с.14). Згідно довідки № 11-10/62-1-2вих-22 від 10.08.2022, виданої в.о. старости Виконавчого комітету Таращанської міської ради В.Степаненко, [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав в [ADDRESS] з 07.08.1990 року до дня смерті [INFO] . Разом з ним на день смерті проживала [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона мешкає по [ADDRESS] навпроти будинку [PERSON] . Мешкає тут з народження, після смерті батьків вже більше 10 років живе тут постійно. З [PERSON] була знайома з дитинства, його будинок будували батьки, після їх смерті він тут мешкав один, а з 2010 року з ним стала жити заявниця [PERSON] .. Вона сприймала їх як одну сім`ю, як чоловіка і дружину. Постійно бачила, як вони разом порались по господарству, обробляли землю. [PERSON] не мав власних дітей, з ними жив менший син [PERSON] .. Вони мешкали разом до смерті [PERSON] .. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він мешкає по [ADDRESS] навпроти будинку [PERSON] . Він знав [PERSON] з дитинства, мав з ним добросусідські відносини. Ствердив, що останні 10 років до смерті [PERSON] жив однією сім`єю з [PERSON] , вони вели спільне господарство, мали спільний побут. Він був у будинку та, на його переконання, сусіди жили як чоловік і дружина. Останні два роки [PERSON] хворів, за ним доглядала заявниця, постійно була з ним по лікарнях, гляділа його вдома, після смерті займалась похованням. [PERSON] не мав дітей. Його брат мешкає в Росії, дітей у нього також немає. Батьки [PERSON] давно померли. Згідно ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно роз`яснень Верховного Суду України, наведених у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини 1 статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. За положенням ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на досліджені в судовому засіданні докази та показання свідків, суд вважає, що заявницею доведений факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 15 листопада 2010 року по день його смерті - [INFO] . Суд приймає до уваги те, що встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] . Чинним законодавством не передбачено іншого порядку для його встановлення. Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як жінки та чоловіка, про який просить заявниця, породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне [PERSON] для оформлення її спадкових прав після смерті [PERSON] та вчинення необхідних процесуальних дій відповідно до чинного законодавства, як законного члена сім`ї, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне цю заяву задовольнити та встановити факт спільного проживання [PERSON] разом з [PERSON] однією сім`єю, як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу. Згідно частини 7 статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved