Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

22.08.2022 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, в якій просить визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом. Обґрунтування позовних вимог. Позивачка посилається на те, що [INFO] помер її племінник [PERSON] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно: житловий будинок із приналежними йому господарськими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно вона не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушена звернутись до суду. Ухвалою суду від 24.08.2022 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, також витребувано письмові докази. 30.08.2022 приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу Комарницькою О.Й., на виконання ухвали суду від 24.08.2022, надано суду копію спадкової справи № 02/2021, заведеної після смерті . [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 13.09.2022 позовну заяву залишено без руху. 28.09.2022 [PERSON] через канцелярію суду подала до суду заяву з додатками на виконання ухвали суду про залишення без руху позовної заяви [PERSON] . На підтвердження своїх повноважень надала нотаріально посвідчену довіреність від імені [PERSON] . Ухвалою суду від 29.09.2022 позовну заяву залишено без руху. 04.10.2022 позивачка [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить прийняти до розгляду її заяву, яку було подано 28.09.2022 з додатками від неї. У підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. У підготовче засідання представник відповідача Турківської міської ради Самбірського району Львівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позов визнають. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням того, що відповідач визнає позов, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив такі обставини справи та відповідні до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.12.2020. Згідно з свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 09.10.2019, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Рішенням Турківського районного суду Львівської області від 16.02.2022, яке набрало законної сили, встановлено факт родинних відносин що [PERSON] , [INFO] є рідною тіткою [PERSON] , який помер [INFO] у с.Лопушанка Турківського району Львівської області. До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , як вказує позивачка, входить право померлого на житловий будинок та господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою по формі спадкування від 05.01.2021 за № 01, виданою виконавчим комітетом Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, [PERSON] , 1973 р.н., який помер [INFO] , до дня смерті був зареєстрований та постійно проживав сам за адресою: [ADDRESS] . Від імені [PERSON] виконкомом Хащівської сільської ради заповіт не посвідчено. Як видно із довідки Турківської міської ради Самбірського району Львівської області від 18.01.2021 за № 31, [PERSON] , який помер [INFO] , являвся власником житлового будинку [ADDRESS] . Земельна ділянка в розмірі 0,25 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд закріплена була за [PERSON] (номер об`єкта погосподарського обліку 02-0244-3 стр. 167). Відповідно до рішення №33 Хащівської сільської Ради народних депутатів від 28.02.2000, закріплено земельну ділянку громадянам сіл Хащів-Лопушпнка згідно актів обміру в 1995 році та змінами до них на протязі 1995-1999рр згідно додатку за [PERSON] . Будучи спадкоємцем за законом після смерті племінника [PERSON] , позивачка звернулася із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 06.07.2022 нотаріусом їй було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку [PERSON] . Наведені обставини підтверджуються оглянутою судом копією спадкової справи № 02/2021, заведеної після смерті. [PERSON] , який помер [INFO] . Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернулася до суду. Вирішуючи спір суд виходить з таких норм права та мотивів. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. З матеріалів справи, а також з копії спадкової справи після смерті. [PERSON] , який помер [INFO] видно, що за життя він заповіту на ім`я позивачки не складав. Відтак, спадкування здійснюється за законом. Суд встановив, що позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом після смерті свого племінника [PERSON] . Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку не встановлено. Інший спадкоємець третьої черги - [PERSON] , 22.02.2021 подала нотаріусу заяву про те, що відмовляється від прийняття спадщини після смерті її племінника [PERSON] . У визначений законом строк позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме, на спірний житловий будинок. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок за адресою [ADDRESS] є збудований в 1970 році, що доводиться технічним паспортом, та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а належність будинку покійному [PERSON] доводиться довідкою виконавчого комітету міської ради. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачка, як єдиний спадкоємець майна покійного племінника підставно просить суд визнати за нею право власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у неї відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. 1216, 1217, 1218, 1263 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 200, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved