Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-05 00:00:00

Звертаючись до\~суду позивачка\~в обґрунтування\~заявлених позовних\~вимог зазначила,\~що [INFO] помер її цивільний чоловік - [PERSON] (надалі - Спадкодавець), що підтверджується Свідоцтвом про смерть, виданим Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 28 грудня 2012 року, про що було складено відповідний актовий запис № 1168. Спадкодавець на момент смерті був зареєстрований та проживав у квартирі [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме на двокімнатну квартиру під [ADDRESS] . Зазначена квартира належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі: 1/2 частина на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «Придніпровський хімзавод» від 26 березня 1997 року № 3111. 1/2 частина, яку він успадкував після померлої матері - [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав помер. Право власності зареєстровано Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 22266 за номером запису 157 його матері [PERSON] та йому, [PERSON] , підтверджується. Оскільки Спадкодавцем за життя не було складено заповіту, що було встановлено нотаріусом під час заведення спадкової справи, тому в силу положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. У визначений законом шестимісячний строк Позивачка звернулася до Третьої державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини. На підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, нотаріусом була заведена спадкова справа після померлого [PERSON] за № 54092326 від 23.01.2013 року що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Однак нотаріусом були надані Роз`яснення щодо оформлення спадщини, а саме зазначено, що [PERSON] не може отримати Свідоцтво про право на спадщину як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] , оскільки не може підтвердити родинні відносини з померлим. Було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання по суті. Позивачка проживала разом з померлим чоловіком [PERSON] однією сім`єю в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з 2003\~року, вели спільний побут та господарство, підтримували близькі стосунки, мали спільний бюджет із взаємними правами та обов`язками чоловіка та жінки, купували різні речі домашнього вжитку, що підтверджується зокрема Актом про мешкання від 20 лютого 2014 року, виданим КЖЕП "Оріон". Позивач проживала із спадкодавцем до його смерті за адресою: [ADDRESS] та досі там проживає, підтримує квартиру у належному стані, має ключі від вхідних дверей, сплачує за комунальні послуги та інше. В неї наявні оригінали всіх особистих та правовстановлюючих документів на спірну квартиру. Як для її, [PERSON] , родичів, друзів та знайомих, так і для родичів, друзів та знайомих [PERSON] , вони знаходились у фактичних шлюбних відносинах, були для всіх подружжям, відзначали разом сімейні свята, проводили сімейні дозвілля. За час їх сімейного життя вони за спільні кошти набували майно, укладали щодо майна договори на його утримання та обслуговування, утримували та облаштовували майно. Їх сімейне життя було побудоване на взаємній повазі та щирому коханні, вони турбувалися один про одного, стежили за станом здоров`я. Позивачка доглядала і займалась організацією і проведенням поховання [PERSON] , оскільки інших спадкоємців, які б мали право на спадщину немає, що підтверджується відповідними доказами, а саме: Свідоцтвом про поховання та договором про організацію і проведення, оформленими на ім`я [PERSON] . На підставі зазначеного, позивачка в позовній заяві просила суд: визнати [PERSON] \~( [INFO] ,\~РНОКПП [NUMBER] ) спадкоємцем четвертої\~черги в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] ; визнати за [PERSON] ( [INFO] РНОКПП [NUMBER] ) право власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги, після померлого [PERSON] на все належне йому майно, а саме на двокімнатну квартиру під [ADDRESS] , загальною площею: 43,5 кв.м., житловою площею: 27,1 кв.м. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити Суду пояснила, що вона мешкала разом з [PERSON] однією сім`ю з 2003 року по [ADDRESS] , вели спільно господарство та бюджет, робили ремонт в квартирі, купували електротехніку, відремонтували балкон у зазначеній квартирі, завжди ставилися один до одного як чоловік та дружина. Так тривало до самої смерті [PERSON] . Офіційно шлюб не оформлювали, так як дуже хворіли їх матері, вона доглядала за своєю матір`ю, яка хворіла на онкологію, а також доглядала матір [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] [PERSON] , вони продовжили проживати разом, спільно займалися її похованням. В останнє судове засідання позивачка не з`явилась, її представником надано суду заяву, в якій вона просила справу розглядати за її відсутністю та за відсутністю її довірителя [PERSON] , позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача\~Кам`янської міської\~ради \~Скала А.С.\~у судове\~засідання не\~з`явилась, надавши суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, зазначила, що просить винести рішення на розсуд суду (ар.с.198). Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути дану справу за його відсутністю. Заперечень проти позову не надав. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що з [PERSON] він був знайомим з 2000 року, вони товаришували. На початку 2002 року [PERSON] запропонував йому прийти до нього додому в гості на [ADDRESS] і тоді він познайомився з [PERSON] , яку [PERSON] представив йому як його дружину. Саме за цією адресою [PERSON] мешкав з [PERSON] до самої смерті. За їх спільне життя він не бачив, щоб вони сварилися, мешкали добре, вели разом спільне господарство та спільний бюджет. Він був на похоронах і [PERSON] і його матері [PERSON] та підтверджує, що організацією всіх поховань займалась саме [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона знає, що [PERSON] мешкала разом з [PERSON] та його мамою по [ADDRESS] . Мешкали вони разом з 2003 року, пара жила мирно та вели спільно господарство. Вона бувала в гостях у [PERSON] та [PERSON] , тому підтверджує, що вони мешкали удох, також проживала з ними мати [PERSON] . Поховання матері [PERSON] , а згодом і самого [PERSON] організовувала [PERSON] . За життя пара жила мирно та вели разом господарство. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому\~засіданні встановлено,\~що [PERSON] та [PERSON] були власниками квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією Свідоцтва про право власності на житло, виданого Центральною комісією по приватизації житлового фонду ВО «Придніпровський хімзавод» від 26 березня 1997 року № 3111 та копією технічного паспорту (ар.с.12-14). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (ар.с.15). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (ар.с.16). Відповідно до акту про мешкання від 20 лютого 2014 року, виданого КЖЕП «Оріон», встановлено, що [PERSON] мешкала разом з [PERSON] до дня його смерті за адресою: [ADDRESS] з 2003 року та вели спільне господарство (ар.с.21). Позивачка займалась організацією і проведенням поховання [PERSON] , оскільки інших спадкоємців, які б мали право на спадщину немає, що підтверджується відповідними доказами, а саме: Свідоцтвом про поховання та договором на організацію і проведення поховання, оформленими на ім`я [PERSON] (ар.с.18-20). Відповідно до довідки «Абонент ХХІ» від 19.01.2013р. гр. [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] сам (а.с.237). Відповідно до довідки «Абонент ХХІ» від 20.01.2013р., [PERSON] на день її смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] разом з нею у вказаній квартирі був зареєстрований на день її смерті син [PERSON] (а.с.237). Згідно довідки про склад сім`ї №000411814 ТОВ «ІНФО - КОМ» в квартирі за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.238). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, з завами про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (ар.с.228-229) Відповідно до копії спадкової справи №45/2013, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , спадкова справа була заведена за заявою [PERSON] на підставі її заяви від 23 січня 2013 року, разом з цим відповідно до роз`яснення, наданого державним нотаріусом Третьої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області С.С. Бурдік (ар.с.17) позивачку було повідомлено, що документів, які підтверджують наявність підстав для закликання до спадкоємства у неї немає та рекомендовано звернутись до суду для вирішення цього питання. Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №646/1310/20 зазначив, що відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Постанова) при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 23 вищевказаної Постанови зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Дослідженими судом доказами та поясненнями свідків підтверджено факт того, що позивачка проживала однією сім`єю з спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] у період з 2003 року до моменту його смерті. Враховуючи вище викладене вимога, щодо визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої черги після померлого [INFO] [PERSON] підлягає задоволенню. Щодо до\~позовної вимоги\~щодо визнання\~за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом, як спадкоємцем четвертої черги, після померлого [PERSON] на все належне йому майно, а саме на двокімнатну квартиру під [ADDRESS] , загальною площею: 43,5 кв.м., житловою площею: 27,1 кв.м. суд зазначає наступне. Статтею 1297 ЦК Українивизначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно п. 2 ч. 1ст. 49\~Закону України "Про нотаріат", нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року N 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за N 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. N 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ч. 1ст. 1296\~ЦК України). У зв`язку з цим вимоги про визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно задоволенню не підлягають, так як суду не доведено існування перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору у розмірі 1968 грн. 40 коп., покласти на позивача у звязку з поданням її представником заяви, в яікй вона просить судові витрати понесені позивачкою залишити за нею та не стягувати з відповідача (ар.с.217). Враховуючи викладене та обставини справи,

Outcome: partial