Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-02 00:00:00

У листопаді 2021 р., [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 05.11.2005 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.09.2014 р. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні, відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, інших утриманців не має. Просить суд ухвалити рішення, на підставі якого стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 4575,00 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову. 25.01.2022 р. позивач надала до суду заяву про уточнення підстав позову. В судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. В судове засідання відповідач не з`явився, звернувся до суду з відзивом на позовну заяву у якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, згідний сплачувати 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вказує, що він не працює, доходів не має, перераховує кошти на утримання дітей. Відповідно до ч.2ст.247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в шлюбі, з 05.11.2005 р., який було розірвано рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 18.09.2014 р. Від спільного проживання мають [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з матір`ю. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~ст.141 СК України\~батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Положеннями\~ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум»\~поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~встановлено - у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року\~2618 гривень, з 1 липня 2022 року\~2744 гривень, з 1 грудня 2022 року - 2833 гривень. Згідно\~ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Задовольняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, суд виходить з того, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати дітей до досягнення повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Цей обов`язок є особистим та індивідуальним, а не солідарним. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує, що утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Згідно п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, а його позовні вимоги задоволені, судовий збір в сумі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Згідно п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.2\~ст.184 СК України\~розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

Outcome: approved