Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (далі по тексту ПАТ "Укртелеком") в особі ДФ ПАТ "Укртелеком") 19.12.2018 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить стягнути з останнього на свою користь загальну суму заборгованості в сумі 244 582,80 грн., яка складається з основної заборгованості в сумі 210 391,21 грн., трьох відсотків річних від простроченої суми в сумі 2 441,29 грн., збитків від інфляції в сумі 3 263,37 грн., пені в сумі 28 486,93 грн. Також просить стягнути на свою користь судовий збір у сумі 3 668,74 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.06.2017 року між ПАТ "Укртелеком" в особі ДФ ПАТ "Укртелеком" - Орендодавцем та фізичною особою [PERSON] було укладено договір оренди комерційної нерухомості № 12Е000-1516/17 (далі по тексту Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар бере у строкове платне користування комерційну нерухомість - частину Відкритого складу (літ. В) площею 314,7 м2, частину Дизельної (літ. Б) площею 76,0 м2 та частину приміщення на 1-поверсі 4-поверхової нежитлової Будівлі зв`язку (літ. А-4) площею 23,0 м2 (приміщення №№ 53, 54 та частина приміщення № 55 згідно з планом), в тому числі коефіцієнт загальних площ 1,3 %, що відображає частку Орендаря у місцях загального користування, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 413,7 м2, для розміщення обладнання для обслуговування та ремонту власних транспортних засобів. Договір було укладено на строк з 01.06.2017 року по 31.05.2018 року. Факт передачі в оренду підтверджується актом приймання-передачі від 01.06.2017 року, що підписаний сторонами за Договором. Згідно п. 3.1. Договору орендна плата - частина Відкритого складу (літ. В) 21,48 грн. за 1 м2 орендованої площі без ПДВ, що становить 6 759 ,76 грн. за 314,7 м2 без ПДВ; частина Дизельної (літ. Б) - 16,48 грн. за 1 м2 орендованої площі без ПДВ, що становить 1 252,48 грн. за 76,0 м2 без ПДВ; частина приміщення Будівлі зв`язку (літ. А-4) - 45,84 грн. за 1 м2 орендованої площі без ПДВ, що становить 1 054,32 грн. за 23,0 м2 без ПДВ за місяць. Взяті на себе зобов`язання за вказаним договором ПАТ "Укртелеком" виконало в повному обсязі. Відповідачем не виконано умови договору в частині проведення розрахунків. 30.06.2018 року відповідач демонтував своє обладнання, що знаходилось в орендованому приміщенні, та повернув орендоване майно за Актом передачі-приймання майна. До моменту повернення орендованого майна з оренди за Актом передачі-приймання відповідачу надавались послуги оренди за Договором. На виконання умов Договору позивач надав відповідачу акти про надані послуги разом з розрахунками на сплату орендної плати за період з червня 2017 року по червень 2018 року на загальну суму 231 970,89 грн. Проте відповідач свої зобов`язання щодо сплати орендної плати виконав частково, а саме здійснив оплату в сумі 21 579,68 грн. В результаті несвоєчасної та часткової оплати в період з червня 2017 року по червень 2017 року утворилась заборгованість в сумі 210 391 грн. 21 коп. Відповідачу нараховано збитки від інфляції в сумі 3 263,37 грн., 3 % річних від простроченої суми - 2 441,29 грн., пеню - 28 486,93 грн. Заочним рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволені. Стягнуту з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" загальну заборгованість у розмірі 244582,80 грн., з яких основна заборгованість 210391, 21 грн., три % річних від простроченої суми 2441,29 грн., збитки від інфляції - 3263,37 грн., пеня - 28486,93 грн. та судовий збір у розмірі 3668,74 грн. ( Ухвалою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 травня 2021 року скасовано заочне рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.03.2019 року за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до [PERSON] про стягнення заборгованості, справу призначено до судового розгляду. 01.07.2021 року представник відповідача адвокат Новак А.М. до суду надав відзив на позовну заяву. Згідно відзиву, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначивши, що твердження позивача, що факт передачі в оренду підтверджується актом-приймання передачі від 01.06.2017, що підписаний між сторонами за договором, спростовується відсутністю підпису та відсутністю підтвердження передачі в оренду нерухомого майна. Вказаний акт вказує на те, що [PERSON] майно не приймав, його підпис в акті відсутній. Інших доказів, які підтверджують те, що відповідач майно прийняв, позивач не зазначив. Відповідач в п.. 1.1 Договору оренди комерційної нерухомості № 12Е000-1516/17, укладеного 01.06.2017 року визначив предмет договору - для розміщення обладнання для обслуговування та ремонту власних транспортних засобів. Однак власних транспортних засобів [PERSON] не має, що підтверджується довідкою Головного сервісного центру МВС регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській області. В укладеному договору оренди від орендаря зазначено: відповідальна особа [PERSON] тел.. [NUMBER] . Вказаний номер належав [PERSON] . Тобто відповідальною особою з боку орендаря є встановлена відповідальна особа - [PERSON] . У ФОП [PERSON] , не було найманих працівників, тому він не міг та не мав права призначати відповідальну особу. Зазначена в договорі відповідальна особа, яку [PERSON] не міг призначити, бо не мав на це повноважень, тягне за собою нікчемність укладеного договору. Саме [PERSON] умовив [PERSON] ,, стати ФОП та підписати договір з «Укртелеком», запевняючи, що формально повністю даною справою та всіма питаннями щодо неї, буде займатись [PERSON] [PERSON] , потрібно було лише зареєструватись як ФОП та поставити підписи на документах. Те, що [PERSON] буде здійснювати діяльність замість [PERSON] та виконувати договір оренди, він не знав, так як в договорі зазначена відповідальна особа від орендаря, та відповідач підписав вказаний договір. Орендодавець не вручив орендарю відповідні акти на підпис за місцем розташування комерційної нерухомості, що вказує на те, що орендар [PERSON] не знаходився за місцем розташування комерційної нерухомості, на яку був укладений договір оренди. Окрім того, позивач мав можливість достроково розірвати договір оренди нерухомого майна., але жодних попереджень або будь-яких дій, направлених на розірвання договору оренди, позивачем вчинені не були. Що додатково свідчить про удаваність правочину і, як наслідок, його нікчемність. 16.07.2021 року представник позивача АТ «Укртелеком» Скороход А.О. до суду надала відповідь на відзив, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, оскільки договір оренди комерційної нерухомості № 12Е000-1516/17 від 01.06.2017 року підписано та укладено згідно з вимогами чинного законодавча. 01.07.2021 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про визнання договору оренди комерційної нерухомості недійсним. Обгрунтовуючи свої вимоги, тим що договір оренди комерційної нерухомості № 12Е000-1516/17 від 01.06.2017 року, вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили [PERSON] та ПАТ «Укртелеком» приховали, що насправді стороною правочину у вказаному договорі з боку орендаря виступив [PERSON] . Те, що відповідач знав, що діяльність буде здійснювати саме [PERSON] свідчить п. 15 вказаного договору, в якому зазначена відповідальна особа від орендодавця. Просив суд визнати договір оренди комерційної нерухомості № 12Е000-1516/17 від 01.06.2017 р. недійсним. Ухвалою суду від 14.06.2022 року зустрічний позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про визнання договору оренди комерційної нерухомості № 12Е000-1516/17 від 01.06.2017 року недійсним прийнято до провадження та об`єднано в одне провадження з позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" до [PERSON] про стягнення заборгованості. 19.07.2022 року представник відповідач за зустрічним позовом [PERSON] до суду надала відзив на зустрічну позовну заяву. Просила в задоволені зустрічної позовної заяви відмовити в повному обсязі, так як вона є необґрунтованою та надуманою, а [PERSON] намагається уникнути відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за договором. У судовому засіданні представник позивача-відповідача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Проти зустрічних позовних вимог [PERSON] заперечувала згідно відзиву. Представник відповідача-позивача Павленко В.В. в задоволенні первісного позову просив відмовити в повному обсязі, зустрічну позовну заяву задовольнити. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. 01.06.2017 року між ПАТ "Укртелеком" в особі ДФ ПАТ "Укртелеком" - Орендодавцем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено договір оренди комерційної нерухомості № 12Е000-1516/17 (а.с. 10-16, 18 - копія договору, копія зведеного розрахунку). Відповідно до п. 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар бере у строкове платне користування комерційну нерухомість - частину Відкритого складу (літ. В) площею 314,7 м2, частину Дизельної (літ. Б) площею 76,0 м2 та частину приміщення на 1-поверсі 4-поверхової нежитлової Будівлі зв`язку (літ. А-4) площею 23,0 м2 (приміщення №№ 53, 54 та частина приміщення № 55 згідно з планом), в тому числі коефіцієнт загальних площ 1,3 %, що відображає частку Орендаря у місцях загального користування, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 413,7 м2, для розміщення обладнання для обслуговування та ремонту власних транспортних засобів. Договір було укладено на строк до 31.05.2018 року (п. 12.1. Договору). Факт передачі в оренду підтверджується актом приймання-передачі від 01.06.2017 року, що підписаний сторонами за Договором (а.с. 17 - копія акту). Згідно п. 3.1. Договору орендна плата становить: - частина Відкритого складу (літ. В) 21,48 грн. за 1 м2 орендованої площі без ПДВ, що становить 6 759 ,76 грн. за 314,7 м2 без ПДВ; - частина Дизельної (літ. Б) - 16,48 грн. за 1 м2 орендованої площі без ПДВ, що становить 1 252,48 грн. за 76,0 м2 без ПДВ; - частина приміщення Будівлі зв`язку (літ. А-4) - 45,84 грн. за 1 м2 орендованої площі без ПДВ, що становить 1 054,32 грн. за 23,0 м2 без ПДВ за місяць. Оподаткування ПДВ здійснюється за ставкою, що діє на дату виникнення податкового зобов`язання. Відповідно до п. 3.8. Договору орендна плата та інші платежі сплачуються Орендарем шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок Орендодавця до 20 числа розрахункового місяця, наступного за розрахунковим. Неотримання рахунку Орендарем не звільняє його від сплати платежів за Договором. Відповідно до п. 6.1.3. Договору Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені цим договором. У період з червня 2017 року по червень 2018 року позивачем виставлялись та надсилались відповідачу рахунки щодо сплати орендних платежів, послуг з утримання майна та послуг з енергозабезпечення (а.с. 19-57 - копії актів, рахунків, потових конвертів, поштових повідомлень, реєстрів відправки). 30.06.2018 року відповідач повернув орендоване майно за Актом передачі-приймання майна позивачу (а.с. 58 - копія акту). Відповідно до Акту звіряння взаєморозрахунків за Договором № 12Е000-1516/17 від 01.06.2017 року станом на 30.01.2018 заборгованість відповідача перед позивачем становила 83 096,19 грн. (а.с. 60 - копія акту); станом на 27.04.2018 року заборгованість становила 166 352,56 грн. (а.с. 62 - копія акту). Позивачем були надіслані Претензії щодо сплати заборгованості з метою досудового врегулювання спору (а.с. 59, 61, 62, 63 - копії претензій, поштових конвертів, повідомлень). Також 30.10.2018 року відповідачу позивачем була направлена досудова вимога про погашення заборгованості за договором оренди комерційної нерухомості за № 12Е000/1516/17 від 01.06.2017 року (а.с. 64-68 - копії вимоги, квитанції, реєстру відправки, опису). Відповідно до п.п. 8.1., 8.2. Договору в разі невиконання або неналежного виконання своїх обов`язків за Договором, Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та законодавством України; у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за цим Договором, Орендар на вимогу Орендавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення. Відповідно до розрахунку заборгованості надану позивачем, сума заборгованості з орендної плати за період з червень 2017 року по червень 2018 року складає 210 391,21 грн., пені за період з 21.07.2018 року по 07.12.2018 року- 28 486,93 грн., інфляційних збитків за період з березня 2018 року по вересень 2018 року - 3 263,37 грн., три проценти річних за період з 21.02.2018 року по 07.12.2018 року - 2 441,29 грн., а всього загальна сума заборгованості складає 244 582,80 грн. 08.05.2018 року [PERSON] припинив свою господарську діяльність як фізична особа-підприємець, реєстраційний номер запису 22270060002055859 (а.с. 78 - копія витягу з реєстру). Відповідач за первісним позовом зазначає, що в Акті-приймання передачі майна від 01.06.2017 р., який є додатком № 1 до договору відсутній підпис відповідальної особи «Сергія» в графі «Прийняв: представник орендаря» тому факт передачі майна в оренду спростовується та майно в оренду він не приймав. Суд з цим твердженням не погоджується і зазначає, що в Акті-приймання передачі майна від 01.06.2017 р., який є додатком № 1 ; договору в графі «Прийняв: представник орендаря» відсутнє прізвище, ім`я) та по батькові особи, яка б мала прийняти, як представник орендар орендоване за договором приміщення. В Акті-приймання передачі майна в 01.06.2017 р. міститься особистий підпис ФОП [PERSON] , який згідно договору є стороною, що уклала Договір оренди комерційної нерухомості № 12Е000-1516/17. Слід зазначити, що Договір оренди - це цивільно-правовий договір яким одна сторона (орендодавець, наймодавець) зобов`язується надати інш стороні (орендареві, наймачу) майно за плату в тимчасове користування (також опускається тимчасове володіння). З визначення випливає, що договір оренди є консенсуальним, двостороннім і оплатним. Таким чином, відповідно до Договору оренди комерційної нерухомості № 12Е000-1516/17 від 01.06.2017 р. сторонами договору є ПАТ «Укртелеком Орендодавець, та ФОП [PERSON] -Орендар. В Акті-приймання передачі майна від 01.06.2017 р. зазначені обставини не тільки, що підтверджують належне виконання Позивачем договірних зобов`язань щодо передачі орендованого майна, а й прийняття Відповідачем майна орендне користування без будь-яких зауважень ні щодо факту і дати прийманні майна, ані щодо його складу, вартості і технічного стану. Відповідач за первісним позовом зазначає, що в п.1.1 вказаного договору чітко визнано предмет договору - для розміщення обладнання для обслуговування п ремонту власних транспортних засобів. Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму (оренди) може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неоднаразовому використанні (неспоживна річ). Предметом договору оренди або об`єктом договору оренди є будь-яка річ матеріального світу, яка не втрачає своїх натуральних властивостей в процесі використання. Зокрема, як об`єкт договору оренди можуть виступати земельні ділянки, будівлі, споруди, підприємства, майнові комплекси, та інше рухоме і нерухоме майно, яке не втрачає своїх натуральних властивостей у процесі їх використання. Нерухоме майно як предмет договору оренди має відомими особливостями, зумовленими як самою природою цього майна, так і необхідністю державної реєстрації угод з ним і прав на нього. Однак, нерухоме майно повністю відповідає поняттю предмета договору оренди. Важливо, що оренда житлової нерухомості регулюється спеціальними нормами ЦК України. Отже, Відповідно до п. 1.1. Договору предметом оренди є комерційна нерухомість - частина Відкритого складу (літ. В) площею 314,7 м2, частину Дизельної (літ. Б) площею 76,0 м2 та частина приміщення на 1-поверсі 4- поверхової нежитлової Будівлі звязку (літ. А-4) площею 23,0 м2 (приміщення №№ 53, 54 та частина приміщення № 55 згідно з планом), в тому числі коефіцієнт загальних площ 1,3 %, що відображає частку Орендаря у місцях загального користування, за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 413,7 м2. А те, що [PERSON] буде ( чи планує) в цій будівлі розміщувати обладнання для обслуговування та ремонту власних транспортних засобів це не є предметом оренди, це є його особистою діяльністю, яку він обирає на власний розсуд. Надані докази Відповідачем, про те що у нього відсутні транспортні засоби і навіть не зареєстровані за ним, не спростовують факту укладання договору оренди та заборгованості за цим договором. Відповідач наголошує, що в укладеному договорі від орендаря зазначено відповідальна особа [PERSON] тел. [NUMBER] . Але у ФОП [PERSON] не було найманих працівників, тому [PERSON] не міг та не мав права призначити відповідальну особу. Наказ про призначення відповідальної особи відсутній. Суд з цим твердженням погоджується і зазначає, що, під час укладання договору, [PERSON] не було надано документів про призначення для підписання Актів-приймання передачі «відповідальну особу- [PERSON] , як його представника», таким чином у всіх додатках відсутній підпис « невідомої особи- [PERSON] », а є лише всі особисті підписи [PERSON] . Таким чином, договір підписано та укладено згідно з вимогами чинного законодавства. Відповідно до акту звіряння розрахунків станом на 30.06.21 Відповідачем було здійснено дві сплати за договором оренди (а.с. 182). Підтвердженням цього є роздруківка платіжного доручення 1 24626515 від 17.07.2017 р. на суму 11 579,68 грн. та роздруківка Меморіальної ордеру № 28241738 від 07.12.2017 року на суму 10 000 грн.( а.с. 19-60). Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Уклавши даний Договір на умовах, викладених у ньому, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами. За змістом ст. 526 та ст. 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк. Положеннями ст. 610 та ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Оскільки відповідач (позивач за зустрічним позовом) не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором оренди комерційної нерухомості від 01.06.2017р. за № 12Е000-1516/17, заявлені позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача (відповідача за зустрічним позовом), які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними. Вирішуючи спір в частині зустрічного позову суд дійшов висновку про те, що останній задоволенню не підлягає з урахуванням наступного. Відповідно до ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. У п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. В постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1026цс16 зроблено висновок про те, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено для приховання іншого правочину, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторони вчинили саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемним або про визнання його недійсним. Заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, позивач має довести: 1) факт укладення правочину, що, на його думку, є удаваним; 2) спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж тих, що передбачені насправді вчиненим правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж намір приховати насправді вчинений правочин; 3) настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж тих, що передбачені удаваним правочином. Тобто воля сторін в удаваному правочині спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином. При цьому позивач повинен указати, який інший правочин приховується з допомогою укладеного правочину. За удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини. Заявляючи вимогу про визнання правочину удаваним, сторона (в даному випадку [PERSON] ) має довести: факт укладання правочину, що, на його думку, є удаваним; спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети, ніж приховати інший правочин; настання між сторонами інших прав та обов`язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином. Тобто за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини. Вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, у задоволенні позовних вимог за зустрічним повзом слід відмовити, оскільки відповідно до вимог ст. ст.77, 78 ЦПК України [PERSON] не надав суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що між ним з однієї сторони та ПАТ «Укртелеком» з другої сторони, виникли інші правовідносини, ніж передбачені договором оренди комерційної нерухомості № 12Е000-1516/17 від 01.06.2017, та, що воля сторін була спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені укладеним між ними договором оренди. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за первісним позовом при зверненні до суду було сплачено судовій збір у сумі 3 668,74 грн., тому дані кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved