Jurisdiction: civil
Date: 2022-10-04 00:00:00

Позивач, в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом, треті особа на стороні позивача - служба у справах дітей Підволочиської селищної ради, [PERSON] до [PERSON] , про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що [PERSON] , [INFO] , проживає в с. Хмелиська Тернопільського району Тернопільської області з сестрою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] . Рішенням виконавчого комітету Підволочиської селищної ради, на підставі згоди дитини, заяви [PERSON] , обстеження умов проживання, неповнолітнього тимчасово влаштовано як дитину без батьківського піклування в сім`ю [PERSON] . Відповідач [PERSON] - являється батьком неповнолітнього, батьківські обов`язки свідомо не виконує, самоусунувся від будь якого спілкування з ним, його вихованням та утриманням, проживає в с. Полупанівка Тернопільського району з жахливими умовами проживання. В будинку, що складається з двох кімнати проживає 9 чоловік, щодо проживання [PERSON] всі - заперечують. Мати неповнолітнього - [PERSON] - померла. 05 серпня 2022 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Підволочиської селищної ради розглянено питання про позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітнього. Відповідач подав нотаріально завірену заяву про те, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, що свідчить про свідоме ухиляння батька від виконання батьківських обов`язків. Разом з тим, враховуючи, що особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання дитини, а також зважаючи на відсутність відомостей щодо матеріального стану відповідача, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , в розмірі 1000,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Підволочиського районного суду від 06 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути у її відсутності. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - представник служби у справах дітей Підволочиської територіальної громади Тернопільської області в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причину неявки. У відповідності до заяви, посвідченої приватним нотаріусом, що міститься у матеріалах справи, [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає в с.Полупанівка Тернопільського району Тернопільської області. Справу у Підволочиському районному суді просить розглядати без його участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 3ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4ст.206ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому засіданні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 08 червня 2021року Підволочиським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області - [INFO] [PERSON] померла. Як вбачається з акту про згоду дитини на тимчасове влаштування до сім`ї родичів або інших осіб, з якими у неї склалися близькі стосунки (сусіди, знайомі) від 05 серпня 2022року [PERSON] , виявив згоду на тимчасове влаштування до сім`ї [PERSON] . Згідно акта обстеження умов проживання від 04 серпня 2022 року, проведеного на підставі заяви [PERSON] , у с. Хмелиська Тернопільського району , [PERSON] проживає в будинку з 2019 року, будинок електрофікований, газифікований, з водопостачанням і іншими умовами. [PERSON] проживає в окремій кімнаті, забезпечений одягом, речами, комп`ютером. Як вбачається з акту №58 від 08 серпня 2022 року, виданого Хмелиськівським старостинським округом, неповнолітній [PERSON] проживає з своєю сестрою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] в с.Хмелиська Тернопільського району Тернопільської області з 2019 року. Умови проживання задовільні. Будинок, в якому вони проживають, належить матері [PERSON] . Батьки участі у вихованні сина не здійснювали всі обов`язки шодо виховання [PERSON] здійснювали родичі - [PERSON] та її чоловік [PERSON] . Як вбачається з акту обстеження умов проживання [PERSON] , котрий мешкає за адресою: [ADDRESS] житло складається з двох кімнат, умови проживання жахливі - бруд, сморід, побиті вікна. Окрім [PERSON] в будинку проживає ще 8 осіб. котрі заперечують проти прийняття на виховання [PERSON] . У відповідності до рішення комісії з питань захисту прав дитини №39-22 від 05 серпня 2022року та рішення виконавчого комітету Підволочиської селищної ради Тернопільської області № 226 від 09 серпня 2022 року «Про захист прав та інтересів неповнолітнього [PERSON] вирішено тимчасово влаштувати [PERSON] - [INFO] , дитину, яка залишилась без батьківського піклування в сім`ю [PERSON] , [INFO] , що проживає по [ADDRESS] . Надати висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON] . У відповідності до висновку органу опіки і піклування Підволочиської селищної ради від 15 серпня 2022 року № 889/12-16 [PERSON] [INFO] народився в шлюбі між [PERSON] та [PERSON] . З 2019 року неповнолітній [PERSON] проживає з своєю сестрою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] в с.Хмелиська Тернопільського району Тернопільської області. Батьки участі у вихованні сина не здійснювали всі обов`язки щодо виховання [PERSON] здійснювали родичі. Мати неповнолітнього померла, батько неповнолітнього подав в орган опіки, піклування нотаріально завірену заяву від 04.08.2022 року, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо сина [PERSON] , що свідчить про свідоме, умисне ухиляння батька від виконання батьківських обов`язків, що є підставою позбавлення батьківських прав. з метою захисту прав та інтересів неповнолітнього, позбавлення батьківських прав [PERSON] було обговорено на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 05.08.2022 року. У зв`язку з тим, що батько свідомо нехтує обов`язками щодо утримання і виховання малолітнього, не проявляє турботи про його здоров`я та фізичний розвиток, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав за законних інтересів дитини Підволочиська селищна рада, як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо сина [PERSON] [INFO] . За вказаних обставин, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не забезпечує належних умов для нормального виховання та розвитку дитини, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, а факт визнання позову відповідачем, свідчить про відсутність у останнього інтересу до дитини та свідомого нехтування батьківськими обов`язками відповідачем. Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст. 150, 151, 152, 155 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно зі ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року № 3, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Суд, зазначає, що ухилення батьків від виконання обов`язків має місце, якщо вони: не піклуються про розвиток дитини, не надають доступу до духовних цінностей та освіти; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Судом встановлено, що саме такою є поведінка відповідача по відношенню до своєї дитини. Європейський суд з прав людини у справі "Хант проти України", рішення від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58). Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки для батька (матері) та дитини (ст.166 СК України) і допускається тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, при цьому за встановлених обставин, суд переконаний, що поведінку відповідача по відношення до своєї дитини, за встановлених обставин, змінити у кращу сторону неможливо. Відповідно до 6 принципу Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитина для повного та гармонійного розвитку особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, у випадку такої можливості, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові та духовного і матеріального забезпечення. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З цих підстав, беручи до уваги інтереси дитини, необхідність умов її нормального розвитку та виховання, відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, слід позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно його сина [PERSON] , [INFO] . Крім того, відповідно до ч.2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За змістом ст. 180 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст..141 СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і обов`язків і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Так, визначаючи розмір аліментів, суд виходить із вимог ст.ст. 181-183 СК України, згідно яких, розмір аліментів може визначатися у частці від заробітку (доходу), котра не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до закону «Про Державний бюджет на 2022 рік» з 1 липня 2022 року розмір прожиткового мінімуму на дітей становить:у віці до 6 років - 2201 грн; віком від 6 до 18 років - 2744 грн. Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів з 1 липня 2022 року становить: для дітей віком до 6 років - 1100,50 грн (2201 грн х 50 %); для дітей віком від 6 до 18 років - 1372,00 грн (2744 грн х 50 %). Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, суд виходить також із захисту інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вони би мали тоді, коли утримувалися обома батьками. Судом не встановлено, а відповідачем не подано ніяких доказів про те, що він за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов`язків по утриманню неповнолітнього сина. Беручи до уваги необхідність врегулювання аліментних правовідносин, на принципах справедливості, сумлінності і розумності, суд вважає, що заявлений позов про стягнення аліментів на утримання [PERSON] , з урахуванням матеріального положення відповідача, стану здоров`я дитини, слід задовольнити, шляхом стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1372 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати з 31 серпня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати в розмірі 992,40 гривень. Також, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу про його право, передбачене ст. 169 Сімейного кодексу України, на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, під час розгляду якого буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved