Jurisdiction: civil
Date: 2022-09-28 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із згаданим позовом відповідно до якого просила суд стягувати щомісячно\~ з відповідача на її користь аліменти на утримання спільної дитини сторін у розмірі 1\\4 від всіх видів доходів відповідача, але не менше 100% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування заявленого позивач вказала, що остання перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилась спільна дитина, однак, на момент звернення позивача до суду із даною заявою, сторони протягом тривалого часу разом не проживають. Окрім цього, позивач вказала, що всі витрати на утримання спільної дитини вона несе самостійно, в той час коли відповідач жодним чином не приймає участі у матеріальному забезпеченні дитини. Відтак, остання вимушена звернутись до суду. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялись належним чином. Виходячи з наведеного, судом ухвалено здійснювати розгляд даної справи без учасників, та, відповідно, у відсутність фіксації такого розгляду за допомогою записувальних технічних засобів, що регламентовано положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідив матеріали справи судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. Позивач є громадянкою України, отримувала код платника податків та\~ має зареєстроване місце проживання. [INFO] народилась [PERSON] , батькамм якої є сторони. [PERSON] проживає разом зі своєю мітар`ю. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім цього, відповідно до ст. 191 ЦПК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. Суд вважає, що освітлені раніше фактичні обставини справи дають достатні підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільної дитини, однак заявлений їх розмір не доведено, як такий, який здатен сплачувати відповідач. Перебіг таких обставин змушує вказані вимоги задовольнити частково. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial